Справа № 22ц-652-2008р.                                              Головуючий по 1
48                                                                      Дудніченко
апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
березня 2007 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                    Храпко В.Д.

суддів                                Бурлаки
В.О.,  Карпенко О.В.

при
секретарі                   Наконечній М.
М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2008р.
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів
на утримання дитини, -

встановила:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2  про
зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,  вказуючи на те,  що згідно рішення Звенигородського районного
суду від 03.02.2003р. з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2  на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в
розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку кожного місяця,  але не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до її повноліття.

Вказував,  що після розірвання шлюбу з
відповідачкою,  створив нову сім'ю.
Теперішня дружина вагітна та має неповнолітнього сина від попереднього шлюбу,  який перебуває на його утриманні.

Сам же
позивач безробітній та перебуває на обліку в Звенигородському центрі
зайнятості,  де отримує допомогу в сумі
160 грн. Інших доходів немає.

Просив
суд змінити розмір стягнення аліментів на користь ОСОБА_2  з 1/4 частини всих видів заробітку,  на тверду грошову суму 40 грн.
щомісячно,  починаючи з дня подачі заяви
і до повноліття або до зміни його матеріального становища та скасувати
заборгованість по спліті аліментів.

Рішенням
Звенигородського районного суду від 18.12.2007р. в задоволенні позову
відмовлено.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  70 грн.
судових витрат за надану правову допомогу.

Не
погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій
просить його скасувати,  як незаконне та
ухвалити нове рішення,  яким задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши
доповідача,  ОСОБА_1,  вивчивши та обговоривши матеріали справи в
межах апеляційної скарги,  перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції судова колегія
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Рішенням
Звенигородського районного суду від 03.02.2003р. стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2  на утримання сина
ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку,  щомісячно,
але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян,  починаючи з 23.01.2003р. і до
його повноліття.

Відмовляючи
в задоволенні позову ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,  стягнення їх в твердій грошовій сумі - 40
грн. щомісячно,  суд врахував,  що ОСОБА_2
сама виховує малолітнього сина ОСОБА_3,
який потребує амбулаторного і оперативного лікування,  не має засобів для існування,  оскільки є безробітною.

Позивач,  хоч і є безробітним,  але має можливість,  чого сам не заперечував у судовому
засіданні,  мати мінливі заробітки.
Утримує господарство.

Відповідно  ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів
суду належними доказами свої вимоги.

Рішення суду
відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
315 ЦПК України,  судова колегія,
-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Звенигородського районного суду від
18.12.2008р. залишити без змін. Ухвала може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України на протязі 2-х місяців з дня проголошення.