Справа №22-ц-1469 2007 р.                  Головуючий
-    5                                         Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем    України

4 грудня
2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого -
Рибалки В.Г.

суддів                   -   Криворотенка В.І.,  Семеній Л.І.

з участю
секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну

справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Сумського районного суду Сумської області від 8 жовтня 2007 року

у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про усунення
перешкод в користуванні домоволодінням та земельною ділянкою,  знесення

незаконно
зведених споруд,

встановила:

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Сумського районного суду Сумської області від 8 жовтня 2007
року,  яким у задоволенні його позову
відмовлено за безпідставністю вимог,  а
справу - направити на новий розгляд.

При
цьому апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права,  неповне з'ясування обставин справи,  невідповідність висновків суду обставинам
справи. Зокрема,  зазначає,  що суд дійшов неправильного висновку про
те,  що самовільне будівництво
гаража,  зведення електроопори,  фундаменту під баню не порушує його прав як
власника суміжної земельної ділянки. Крім того,
вказує,  що представник
відповідача не мав належних повноважень на участь у розгляді справи.

Як
встановлено судом першої інстанції,
домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за законом,
виданого 4 жовтня 2001 року.

Домоволодіння
АДРЕСА_2,  розташоване на суміжній
земельній ділянці,  належить ОСОБА_1 та
його неповнолітньому сину - ОСОБА_3,  на
підставі договору дарування від 9 квітня 2002 року.

Спірний гараж
збудовано на земельній ділянці відповідачки в 1985 році.

Порядок
користування зазначеними земельними ділянками склався до 1985 року.

Септик-тенк,  розташований на земельній ділянці
ОСОБА_2,  зареєстровано у встановленому
законом порядку і збудовано з дотриманням ДБН.

Зведена
електроопора відповідає вимогам Правил влаштування електроустановок,  ліхтар,
який освітлює подвір'я,
знаходиться на стійці і підключений через прилад обліку.

Фундамент
збудовано в 1987 році,  тобто задовго до
того,  як позивач став власником
домоволодіння.

Колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає,  оскільки суд
першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апелянта про
те,  що суд дійшов неправильного висновку про
те,  що самовільне будівництво гаража та інших споруд на
земельній ділянці відповідачки не порушує його прав як власника суміжної
земельної ділянки,  є безпідставними і
обґрунтовано спростовані судом першої інстанції.

Як
вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи (а.с.
61-69),  септик-тенк,  розташований на земельній ділянці
ОСОБА_2,  зареєстровано у встановленому
законом порядку і збудовано з дотриманням ДБН,
відстань від нього до будинку становить 9, 65 м,  тоді як будівельними нормами встановлено таку
відстань 8 м.

Влаштування
надвірного світильника взагалі не регламентується нормативними документами в
галузі містобудування,  а потребує
узгодження з відповідним підприємством електромереж. Зазначена вимога
відповідачкою дотримана (а.с. 12).

Доводи
апелянта про те,  що фундамент лазні
перешкоджає відтоку талої та дощової води,
у зв'язку з чим вона стікає під його будівлі,  не є підставою для скасування рішення суду.

З
висновку експертизи (справа №2-709 а.с. 36) вбачається,  що сторонам пропонувались варіанти
водовідведення,  отже висновок суду про
те,  що сторони не позбавлені власними
силами усунути затримку талої або дощової води.

Що
стосується посилань апелянта на те,  що
довіреність,  на підставі якої ОСОБА_4
представляла інтереси відповідачки (а.с. 47),
дійсна лише до 25 липня 2007 року,
то зазначена обставина також не може бути підставою для скасування чи
зміни рішення суду,  оскільки,  як вбачається з матеріалів справи (а.с. 143),  8 жовтня 2007 року відповідачка була присутня
в судовому засіданні при проголошенні рішення і скарги від неї не надходило.
Отже,  не може бути скасовано правильне
по суті рішення з одних лише формальних підстав.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Рішення суду
відповідає вимогам  ст.  ст. 319,
375 ЦК України.

У
зв'язку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити,  а рішення суду - залишити без зміни.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307 ч.1 п.1,  308,
313,  315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Сумського районного суду Сумської області від
8 жовтня 2007 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду України.