Справа № 22-7145/2007р.                                      Головуючий в 1
інстанції Тітова Т.А.
18                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
Стельмах Н.С, суддів Молчанова
С.І., Рецебуринського Ю.Й., при секретарі Шилковій Ю.О., розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом   Відкритого
акціонерного   товариства   „Райффайзен
Банк   Аваль"   до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним
договором за     апеляційною     скаргою
ОСОБА_1     на    рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 липня 2007
року

встановив:

в
апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює обгрунтованість судового рішення, яким
задоволено вказаний позов, і ставить питання про його скасування і направлення
справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки вважає, що суд
дійшов неправильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, не
взявши до уваги ту обставину, що з вини позивача він не отримав страхове
відшкодування і тому не зміг повертати кредитні кошти.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і
просив про її задоволення, скасування судового рішення та направлення справи на
новий розгляд до суду першої інстанції, а представник ВАТ „Райффайзен Банк
Аваль" за довіреністю Ігнаток О.І. заперечувала проти доводів скарги,
просила її відхилити та залишити рішення суду без зміни.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

2 квітня
2007 року ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з вказаним позовом
до відповідача і зазначав, що 12 липня 2005 року з ним було укладено кредитний
договір, за яким він отримав в кредит 40500 грн. на строк до 12.07.2010 року зі
сплатою 16% річних за користування кредитом.

Відповідач
з січня 2007 року перестав сплачувати кредит, тому позивач просив ухвалити
рішення, яким стягнути з нього на свою користь 45935,06 грн.

Рішенням
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 липня 2007 року
позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ „Райффайзен Банк
Аваль" 45935 грн. заборгованості за кредитним договором, а також 489,35
грн. судових витрат.

Апеляційний
суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим,
ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно
із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1 постанови
„Про судове рішення" № 11 від 29 грудня 1976 року, рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із
загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим
вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановленні обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Згідно
із ст. ст. 1054,
1050, 1048 ЦК України
за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором і має право на
одержання від нього процентів від суми кредиту, а позичальник зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти.

В разі
прострочення повернення чергової частини грошових коштів кредитодавець має
право вимагати дострокового повернення кредиту, що залишився не сплаченим та сплати
процентів, належних йому за договором.

При
розгляді цієї справи судом першої інстанції було встановлено, що між сторонами
12 липня 2005 рок укладено
кредитний договір, за яким відповідач ОСОБА_1 отримав від позивача кредит в
сумі 40500, 00 грн. зі сплатою 16% річних строком на 5 років до 12 липня 2010
року.

Станом
на 15 січня 2007 року відповідач перестав сплачувати кредитні кошти, тому
позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь всієї суми кредиту,
що залишилася несплаченою, із відповідними відсотками в загальному розмірі
45935,06 грн. та судові витрати.

За таких
обставин, всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Викладенні
в скарзі доводи щодо відсутності підстав для задоволення позову за несплатою
відповідачеві суми страхового відшкодування не можна визнати спроможними як
такі, що не грунтуються на законі.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом
першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального
права та невідповідності висновків суду обставинам справи, то підстав для
задоволення скарги і зміни судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314
ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької
області від 23 липня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскарженою в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.