Справа № 2-153/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007
року   Бобринецький районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого
судді                  Сарапа М. Б.

при секретарі                             Чабановській А. В.

з участю позивача                     ОСОБА_1.,

та його представника                ОСОБА_2.,

відповідача                                 ОСОБА_3.

та його представника                 ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бобринець в залі судових засідань цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_3про виселення з житлового будинку, відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом про виселення ОСОБА_3. та осіб, які з ним спільно
проживають з частини житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1, та
належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого
Бобринецькою нотаріальною конторою від 04.07.1998 року та зареєстрованого
Бобринецьким бюро технічної інвентаризації від 07 липня 1998 року за №172/2,
відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2200 гривень та моральної шкоди в сумі
1700 гривень. При цьому вказує, що ОСОБА_3. у відповідності до ст. ст.319, 380,
381, 383 ЦК України порушує його права як власника 1/3 частини вказаного
житлового будинку з надвірними будівлями володіти, користуватись та
розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому як власник майна вимагає
усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм
майном.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1. та його представник ОСОБА_2. підтримали
позовні вимоги, просили їх задовольнити зменшивши матеріальну шкоду на 200
гривень, та просили стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 2000
гривень, моральну в сумі 1700 гривен.

На обґрунтування
своїх позовних вимог позивач, та його представник пояснили суду, що своїми
неправомірними діями відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні, та
розпорядженні - продажу належної йому частини житлового будинку. Потенційним
покупцям, які за його об'явою приходять оглядати майно, ОСОБА_3. заявляє про
своє право на частину спірного житлового будинку, де він та його сім'я в даний
час проживає.

В результаті
таких незаконних дій відповідача, позивач не має можливості продати належне
йому житло. Він має намір провести передпродажний ремонт частини житлового
будинку, однак, це не можливо, оскільки там проживає відповідач разом зі своєю
сім'єю і добровільно виселитися з нього не бажає, незважаючи на його
неодноразові письмові попередження про виселення відповідача з частини будинку,
так як він та його сім'я проживають в ньому не маючи на це жодних законних
підстав.

Крім цього, при
підготовці житла до продажу, йому стало відомо, що відповідач самостійно, без
його згоди, та згоди його батьків ,без належного оформлення та отримання
дозволу у міськвиконкомі провів перепланування житлової площі його частини
будинку, добудови та перебудови надвірних споруд і приміщень. Це створило

2

йому перешкоди в отриманні витягу
із реєстру права власності та тягне за собою додаткові витрати.

Без його дозволу
та без дозволу його батьків, ОСОБА_3. використовує належне йому майно для
здійснення підприємницької діяльності, гараж та господарські споруди ним
перетворені в цех по переробці насіння соняшника, літня кухня перетворені в
складське приміщення для зберігання олії.

Таким  чином
відповідачем  порушуються  його
права власника на житло,  які
передбачені ст.319, 380, 381, 383 ЦК
України. Через неправомірні дії відповідача    він позбавлений можливості володіти,
користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися
та розпоряджатися своїм майном.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст.16 ЦК України, можуть
бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку
в набуті та відшкодуванні збитків, майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 169
ЖК України у випадку припинення договору найма житлового приміщення в будинку,
яке належить громадянину на праві приватної власності, наймач і особи, які
спільно з ним проживають зобов'язані вивільнити житлове приміщення, а у випадку
відмови - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового
приміщення.

Позивач просить
стягнути з відповідача витрати, які позивач поніс в зв'язку з неправомірними
діями відповідача : 200 грн. - послуги БТІ та 1800 грн. - послуги адвоката.

Моральну шкоду,
яку неправомірними діями завдає позивачу відповідач - ОСОБА_3. йому важко
оцінити, але виплата ним 1700 грн. частково компенсує переживання, які він
відчуває. ОСОБА_3. загрожує забрати його частину житлового будинку, яку заповів
йому дідусь, і в результаті чого він залишається без житла. Неправомірна
поведінка відповідача змушує його змінювати життєвий уклад, звертатися до адвоката.
Душевні страждання, які він переносить негативно відображаються на його
моральному та фізичному стані, у нього погіршились відносини з близькими та
знайомими, так як, відповідач та особи, які з ним проживають відмовилися в
добровільному порядку звільнити належне йому житло.

Відповідач
ОСОБА_3. та представник відповідача ОСОБА_4. позовні вимоги не визнали,
пояснивши суду, що в серпні 1999 року відповідач від мешканців міста Бобринець
дізнався про продаж частини будинку у місті Бобринець по АДРЕСА_1 ОСОБА_5,
частину будинку що належала її сину за спадщиною, так як, на той час її сину
виповнилось тільки 10 років. Коли він зустрівся з ОСОБА_5., то між ними було
досягнута домовленість про те , що він на протязі трьох років буде виплачувати
їй кошти і таким чином придбає частину житлового будинку. Вартість частини
спірного житлового будинку ОСОБА_5. оцінила в 3500 доларів США. Він заплатив
ОСОБА_5. кошти в сумі 500 доларів США
взяв у неї ключі зробивши там ремонтні роботи, та переїхав разом
з своєю сім'єю де проживає до цього часу.

У вересні 2000
року він сплати ОСОБА_5. кошти в сумі 1000 доларів США, а у 2001 році ще
1000 доларів США . Так
як, у 2002 році у нього було важке матеріальне положення, він не міг сплатити
борг який становив 1000 доларів. У 2005 році він повідомив про свою можливість
сплатити останні кошти, однак, ОСОБА_5. відмовила йому у цьому, пояснивши що
зараз ціни на не рухоме майно дуже зросли і оцінила частину житлового будинку в
суму 10 000 доларів. В зв'язку з тим, що у нього такої суми коштів не має, то
він написав письмову розписку що залишить частину житлового

3

будинку, і не буде його купувати у
разі виплати ОСОБА_5. коштів які він її раніше заплатив за частину спірного
будинку. Однак сторона позивачів у цьому йому відмовила, їх доводи, що він
користувався спірним приміщенням тривалий час, і тому ці кошти вони зараховують
як за користування жилим приміщенням не є належними, та законними, так як
договір найму жилого приміщення укладається між власником і наймачем у
письмовій формі з його реєстрацією у виконавчому комітеті місцевих Рад, як це
передбачено ст.158 ЖК України, що ними не робилось, а тому позов задоволенню у
цій частині не підлягає. Крім того, позивачем та його представником в судовому
засіданні не надано доказів яким чином, і якої моральної шкоди йому спричинено,
і якими неправомірними діями відповідача, а тому позов у частині відшкодування
моральної шкоди задоволенню також не підлягає.

Суд, вислухавши
сторони, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що 1/3 частина спірного житлового будинку з надвірними
господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належить на
праві власності позивачу ОСОБА_1на підставі свідоцтва про право на спадщину,
виданого Бобринецькою нотаріальною конторою від 04. 07.1998 року та
зареєстрованого Бобринецьким бюро технічної інвентаризації від 07 липня 1998
року за №172/2, що сторони не оспорюють.

З серпня 1999
року, згідно усної домовленості про купівлю продаж між ОСОБА_5, яка на той час
діяла в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_1. якому належить 1/3
частина житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1 на праві власності , та ОСОБА_3, останній проживає у зазначеній
частині житлового будинку разом із сім'єю, щомісячно сплачує комунальні
послуги, заплативши певну частину коштів ОСОБА_5. та накопичував необхідні
кошти і протягом трьох років мав купити спірну частину будинку, заплативши
останню частину коштів, та укласти письмовий договір купівлі-продажу.

На час розгляду
справи у суді, відповідачем ОСОБА_3. не надано доказів про сплату ним
необхідної суми коштів згідно їх усної домовленості, та письмових доказів про
укладення договору купівлі -продажу частини спірного житлового будинку з
надвірними господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1, та доказів
про його право власності на спірний будинок.

На час розгляду
спору в суді, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження досяг вісімнадцяти років
(повноліття), а тому він має право самостійно розпорядитися своєю власністю на
свій розсуд : продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати,
укладати інші не заборонені законом угоди, як це передбачено вимогами ст. 150
ЖК України.

Згідно зі
ст.319 ЦК України
- здійснення права власності.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Власник має право визнати щодо
свого майна будь-які дії які не суперечать закону.

На підставі
встановлених обставин і правовідносин, що їм відповідають суд вважає, що
відповідачем порушено право позивача передбачене йому ст.150 ЖК України, а тому
право позивача повинно бути захищено судом - ст. 15 ЦК України, а тому
позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В зв'язку з тим, що
позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, тому витрати на правову
допомогу позивача згідно договору від 01.02.2007 року між позивачем ОСОБА_1. та
адвокатом ОСОБА_2. необхідно покласти на відповідача.

4

Вимоги позивача
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які не підтверджені
позивачем належними доказами заподіяння такої вини відповідачу -задоволенню не
підлягають.

Оскілки позовні вимоги
задовольняються частково, судові витрати, крім витрат на правову допомогу, та
витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи
позивача підлягають відшкодуванню йому з відповідача пропорційно до задоволення
вимог.

Керуючись ст.
ст. 150, 155 ЖК, ст.ст. 15 , 319, 386 ЦК
України, ст. ст. 10,11,
88, 209, 212-215, 217, 216 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1задовольнити частково. Висилити з 1/3 житлового будинку АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1на підставі свідоцтва про право на спадщину
виданого Бобринецькою нотаріальною конторою від 26.07.1994 року за реєстром
№1320 - ОСОБА_3та осіб, які спільно з ним проживають.

Стягнути з
ОСОБА_3 48 грн. 50 коп. на користь ОСОБА_1витрати на сплату державного мита і
1800 грн. для оплати адвоката -представника по справі.

В позові про стягнення матеріальної та моральної шкоди
відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь держави державне мито в розмірі 17грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.