АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
грудня 2007 року                                                                                             м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Михайлова В.О.,

суддів -
Гончаренко В.М., Короткова В.Д.,

при секретарі
-Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні
скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м.
Одеси від 27 липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої затокою квартири,

встановила:

В квітні 2005 року позивачка звернулась до суду з названим позовом,
посилаючись на те, що вона є власником квартири НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1, яка
розташована на 13-ому поверсі будинку. Власниками квартири НОМЕР_2, яка
розташована на 14-ому поверсі вказаного будинку над її квартирою, є відповідачі
по справі. 8.11.2002 року о 18.00 годині з вини відповідачів внаслідок того, що
вони не закрили кран з гарячою водою сталася затока належної їй квартири, в
результаті чого в ванній кімнаті та коридорі вздулась та осипалась стеля, в
коридорі та спальні намокли та набухли шпалери, потріскалась підлога, дверні
коробки, полотна, плінтуса набухли, лак потріскався. Також були пошкоджені
меблі та від замикання згорів автомат. Зважаючи на вищевикладене просила
стягнути з відповідачів 8107грн. матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної,
оскільки своїми діями відповідачі порушили звичайний уклад її життя і вона
вимушена була прикладати додаткові зусилля для його налагодження.

В судовому засіданні представником позивачки розмір позовних вимог був
збільшений до 6000грн. на відшкодування моральної шкоди. Також була збільшена
сума судових витрат.

Відповідачі позов не визнали і пояснили, що між ними та
позивачкою в силу її характеру склались вкрай неприязні відносини. Квартиру
позивачки вони ніколи не заливали, а незначні ушкодження в її квартирі
пов'язані, можливо, з пошкодженням труб у міжповерховому перекритті. Крім того,
просили стягнути з ОСОБА_3 понесені ними судові витрати, пов'язані з розглядом
справи.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27
липня 2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі на зазначене рішення ОСОБА_3, стопить питання про його
скасування та постановления
нового рішення про стягнення і відповідачів матеріальної шкоди у сумі
2357,90грн. та моральної шкоди 10000 грн., посилаючись на його
необґрунтованість та неповне дослідження судом обставин справи.

В апеляційній скарзі на зазначене рішення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять про
його скасування та постановления
нового рішення, яким стягнути з позивачки на їх користь судові витрати в
сумі 1699,29грн., посилаючись Ііа порушення судом норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,заслухав доповідь
судді-доповідача,доводи апеляційних скарг та пояснення на них,колегія суддів
вважає,що апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню,а
апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд обґрунтовано
виходив з того ,що позивачкою не надано доказів щодо вини відповідачів в
затопленні її квартири.

Суд дійшов до обгрунтованого висновку,що ані актом ЖЕУ
від 11.11.2002р.,ані довідкою КТП „Міської аварійно-санітарної служби" від
11.11.2002р. причина залиття квартири позивачки не встановлена ,квартира
відповідачів не обстежувалась,а висновок про причину залиття квартири
позивачки,в порушення вимог ст.60 ЦПК України,зроблений на припущеннях
(а.с.14,159,13).

Крім того,з висновку судової будівельно-технічної експертизи від
16.06.2007р. випливає,що у зв'язку із значним розривом за часом між затокою
8.11.2002р. та датою обстеження 30.05.2007р.,виходячи з обстеження інженерних
комунікацій кв.НОМЕР_2 (ОСОБА_1) визначити причину затоки неможливо (а.с.
191-210).

Відповідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні,на користь якої ухвалено
рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Ці вимоги закону
суд помилково не взяв до уваги.

З матеріалів справи вбачається,що відповідачі понесли витрати на правову
допомогу в сумі 750 грн. (а.с.98) та на проведення судово  експертизи в сумі 949 грн. 20 коп
(а.с.257),які підлягають стягненню на їх користь з позивачки.

З врахуванням викладеного судова колегія вважає,що апеляційна скарга
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню,а рішення суду - зміні.

Керуючись
ст.ст.218,307,309,314,316,317 ЦПК України,колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Суворовського
районного суду м.Одеси від 27.07.2007р. змінити.

Доповнити
резолютивну частину рішення реченням:

„Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові
витрати в сумі 750 грн. за правову допомогу та 949 грн.20 коп. витрат за
проведення судової експертизи."

В решті частини
рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення,але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.