Справа №2-398
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2007 року

Малиновський
районний суд м.  Одеси у складі:

головуючого -
судді   Сєверової Є.С.

при
секретарі                                  Тетеря
С. А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною
заявоюОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції,  ТОВ
„Автозбиральне виробництво" про звільнення майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
просить суд звільнити з під арешту - 43 100 частини будинкуАДРЕСА_1посилаючись
на те,  що вона є рідною сестрою
ОСОБА_2.,  осудженого Суворовським
районним судом м.  Одеси за  ст.
185 ч.2 КК України. Постановою Снігурівського міського суду
Миколаївської області від 06 липня 2005 року він був звільнений за  ст.
408 КПК України по хворобі.

06 липня
2005 року брат позивача ОСОБА_2. помер. Після його смерті відкрилась
спадщина,  але позивачу було відмовлено в
отримані свідоцтва про право на спадщину,
у зв'язку з тим,  що постановою
слідчого від 11.01.2005 року був накладений арешт на 43М00 частину
будинкуАДРЕСА_1

У судовому
засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги.

Представник
Другого відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління
юстиції у судове засідання з'явився,
позов визнав, пояснив,  що
виконавче провадження закінчено.

Представник
ТОВ „Автозбиральне виробництво" позов визнав,  заявив,
що не має заперечень проти задоволення позову,  не має ніяких претензій майнового характеру
до позивача,  як спадкоємиці ОСОБА_2.

Вислухавши
сторони,  вивчивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Між сторонами
виникли правовідносини,  що випливають з
норм цивільного права.

Судом
встановлено,  що дійсно ОСОБА_2 є рідним
братом позивача,  що підтверджується
копіями свідоцтв про народження.

Як
вбачається з свідоцтва про право спадщину за законом від 27.01.1999 року
ОСОБА_2. та ОСОБА_3є власниками 43М00 частин житлового будинку по АДРЕСА_1

Як видно
з вироку Суворовського районного суду м.
Одеси від 21 березня 2005 року ОСОБА_2. був визнаний винним в скоєні
злочину,  передбаченого  ст.
185 ч. 2 УК України,  та засуджений до 1 року та 3 місяців
позбавлення волі.

Судом
встановлено,  що 11.01.2005 СВ
Хаджибеївского ВМ Суворовського РВ ОМУ УМВС України був накладений арешт на
43М00 частини будинку АДРЕСА_1,  яка
належала ОСОБА_2.,  що підтверджується
Постановою про накладення арешту на майно від 11.01.2005 року

Як вбачається з матеріалів справи,
21 квітня 2005 року Суворовський місцевий суд м Одеси видав виконавчий
лист №1-456 про стягнення зОСОБА_2на користь ТОВ „Автозбиральне
виробництво" грошової суми у розмірі 5210,
6 гри,  а 16 червня 2005 року
державним виконавцем другого відділу державної виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № В-9-61 по
виконанню вик листу Суворовського районного суду № 1-456 від 21 квітня 2005
року

Судом
встановлено,  що 06 07 2005 рокуОСОБА_2
помер,  що підтверджується свідоцтвом про
смерть від 08 липня 2005 року

Як видно
з Постанови про закінчення виконавчого провадження від 18 жовтня 2005
року,  виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого листу Суворовського місцевого суду м Одеси №
1-56 було закінчено,  відповідно до ст 37
п 3 Закону України „ Про виконавче провадження",  у зв'язку зі смертюОСОБА_2,  однак арешт з майна померлогоОСОБА_2 не був
скасований

Згідно
ст 38 Закону України „Про виконавче провадження" у разі закінчення
виконавчого провадження,  згідно із
статтею 37 цього Закону припиняється чинність арешту майна боржника,  скасовують інші здійснені державним
виконавцем заходи примусового виконання рішення,  а також провадяться інші дії,  необхідні у зв'язку з завершення виконавчого
провадження

Крім
того,  відповідно до ст 50 Закону України
„Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в
розмірах і обсягах,  необхідних для
виконання рішення,  хоча як видно з
свідоцтва про право на спадщинуОСОБА_2 на праві власності належали лише 43300
частини домоволодіння,  тоді як
арештовані 43U00,
чим порушені права ОСОБА_1та ОСОБА_4

Таким
чином,  виходячи з того,  що арешт майна померлогоОСОБА_2 ,  а саме 43100 частини будинкуАДРЕСА_1 є
перешкодою для позивачки у реалізації іі законних прав в тому числі на
спадкування,  то її позов підлягає
задоволенню Так,  згідно ст 1262 ЦК України у другу
чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця,  його баба та дід як з боку
батька,  так і з боку матері

Право на
пред'явлення позову Іванова С
В має також через це,  що арешт
накладений також і на 43300 частин домоволодіння,  які належать ОСОБА_1на підставі свідоцтва про
право на спадщину

Керуючись
стст 10, 11, 209, 212, 214-215, 218,  ЦПК
України,  ст 37,  38,  50
Закону України „Про виконавче провадження"

ВИРІШИВ

Позовну
заявуОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції,  ТОВ
„Автозбиральне виробництво" про звільнення майна з під арешту задовольнити

Звільнити з під
арешту 43М00 частин будинкуАДРЕСА_1,
арештованих  постановою  слідчого
СВ  Хаджибеївского  ВМ Суворовського РВ ОМУ УМВС України від 11
01 2005 року

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через
Малиновський районний суд м Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею іі копії до апеляційної інстанції або в порядку ч 4 ст 295 ЦПК України