Справа №2-2625/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня
2007 року Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя в складі:

головуючого                                                                                          судці
Щасливої О.В.,

при
секретарі                                                                                                  Морозової
В.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради про визнання права власності на самочинні споруди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самовільно
збудовані споруди на земельній ділянці за АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні в обгрунтування вимог позивач пояснив,  що на земельній ділянці за АДРЕСА_1,  площею 0, 0387 га,  яка є предметом договору оренди сторін,  ним побудовані приміщення для здійснення
дрібного ремонту автомобілів площею 7, 95 м.
х 6,  60 м. ,  8, 25 м.
х 4, 80 м. ,  7, 64 м.  х 6, 85 м.
Просить визнати за ним право власності на зазначені об'єкти нерухомості,  оскільки ці споруди побудовано на земельній
ділянці,  користувачем якої на підставі
договору оренди є він,  це будівництво не
порушує нічиїх прав та інтересів.

Представник
відповідача,  належним чином
повідомленого про час та місце розгляду справи,
до суду не з'явився,  надав
письмове звернення,  яке містить визнання
позову та прохання розглядати справу у відсутність представника Запорізької міської
ради.

За таких
обставин суд вважає за можливе вирішення спору у відсутність представника
відповідача,  на підставі наявних в
справі доказів про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши
пояснення позивача,  встановивши
обставини справи та перевіривши їх доказами,
суд знаходить позов обґрунтованим і таким,  що підлягає задоволенню,  з наступних міркувань.

Згідно
зі  ст.
375 ЦК України
право власника на забудову здійснюється ним за умови дотримання
архітектурних,  будівельних,  санітарних,
екологічних та інших норм і правил,
а також за умови використання земельної ділянки за призначенням.

Під час
з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами встановлено,  що 2 серпня 2006 року ОСОБА_1 та Запорізька
міська рада уклали договір оренди землі для розташування майстерні дрібного
ремонту автомобілів на підставі рішення тридцять другої сесії четвертого
скликання Запорізької міської ради. Відповідно до акту прийому-передачі
земельної ділянки за зазначеним договором 23 серпня 2006 року орендар прийняв
земельну ділянку площею 0, 0387 га для розташування майстерні дрібного ремонту
автомобілів. 25 квітня 2007 року розташованим на орендованій земельній ділянці
майстерням на підставі розпорядження голови Шевченківської районної
адміністрації присвоєно АДРЕСА_1. Розташування зазначеного об'єкту нерухомості
погоджено з головним управлінням МНС в області та Запорізькою
міськсанепідстанцією.

Перелічені докази в сукупності підтверджують обґрунтованість позову,  вказують на право позивача здійснювати
забудову орендованої ним земельної ділянки,
оскільки за таких обставин вона використовується за призначенням,  з дотриманням архітектурних,  будівельних,
санітарних,  екологічних та інших
норм і правил та дають суду всі підстави для його задоволення і визнання права
власності на самовільно побудовані споруди.

Керуючись  ст.
375 ЦК України,   ст.
ст. 10,  59,  212,
213,  215,  292,
294 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Запорізької міської ради задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самовільно побудовані споруди,  а саме: майстерні з ремонту автомобілів літ.
А,  замощення 1,  навіс літ. Б,
які розташовані на земельній ділянці за АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в
суд першої інстанції заяви про оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подання апеляційної
скарги впродовж терміну,  встановленого
для подання заяви про апеляційне оскарження.