справа № 2-3799/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007 року                                                                                                                  м.  Рівне

Рівненській
міській суд Рівненської області:

в особі
головуючого судці Цвіркуна О.
С

при секретарі
Добродій О.М

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3

третіх осіб
ОСОБА_4,  ОСОБА_5.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну  справу  за позовом ОСОБА_1   до Виконавчого комітету Рівненської міської
Ради,  треті особи на

стороні
відповідачів без самостійних вимог: ОСОБА_4,
ОСОБА_5

Володимирівна
про визнання права власності на самочинне будівництво.

ВСТАНОВИВ:

У
березні 2007 року
позивач звернулась до суду із зазначеним позовом.  В позовній заяві позивач вказує,  що є власником 1А частини житлового
будинку,  який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1-4654 від 29
липня 1977 року.
Згідно технічного паспорта,  виданого
Рівненським МБТІ від 20 січня 1977 року за
позивачем на підставі зазначеного договору зареєстровано на праві власності дві
жилих кімнати та тамбур. З метою покращення умов проживанням у будинку,  тамбур самочинно переобладнаний у кухню,  при цьому,
розмір тамбура(кухні) був збільшений

В
судовому засіданні суду першої інстанції позивач позов підтримала,  представник відповідача вирішення позову
залишила на розсуд суду оскільки:

- третя особа ОСОБА_5.,  не заперечувала проти задоволення позовних вимог
ОСОБА_1.,  а третя особа ОСОБА_4,  заперечувала проти задоволення позовних вимог
оскільки це порушує її права,  а саме їй
заважає постійний стук вхідних дверей,
східця в тамбур (кухню) заважають проводити фарбування частини будинку
що їй належить.

Заслухавши
пояснення сторін,  об'єктивно дослідивши
матеріали справи,  суд,  вважає,
що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено
такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до ксерокопії договору купівлі-продажу 25
липня 1977 року
громадянка ОСОБА_1 є власником 1/4
частини за адресою АДРЕСА_1

Згідно
технічного паспорта,  виданого
Рівненським МБТІ від 20 січня 1977 року за ОСОБА_1
на підставі вищенаведеного договору,
зареєстровано на праві власності дві жилих кімнати 9, 1 та 13, 5 кв.м. ,  а також тамбур площею 3, 5 кв.м. .

В
процесі користування з метою покращити побутові умови,  тамбур самочинно,  всупереч встановленому порядку,  позивачем був збільшений та переобладнаний у
кухню.

Як
вбачається з оглянутих в судовому засіданні плану будинку за 1977 рік та 2002 рік розмір
тамбура збільшений по довжині на 86
см. ,  однак судом
встановлено і те,  що стіна тамбура не
виходить за межи землеволодіння тієї частини будинку що належить Демчук.

Відповідно до
постанови про адміністративне правопорушення №90 від 15
квітня 2003 року,  ОСОБА_1,
притягнута до адміністративної відповідальності за самовільне
будівництво тамбура. Згідно,  висновку
управління містобудування та архітектури №359 від 14 березня 2007 року,  враховуючі погодження ВАТ «Рівне газ» №161
від 5 травня 2007 року управління погоджує

експлуатацію
самочинно побудованої кухні «3-1»
до частини будинку на АДРЕСА_1відповідно до плану будинку.

Відповідно
до  ст. . 100 ЖК України
переобладнання і перепланування жилого будинку І жилого приміщення проводиться
з метою підвищення їх благоустрою;.

4.5  ст. 376 ЦК
України передбачає,  що на вимогу
власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме
майно,  яке самочинно збудоване на
ній,  якщо це не порушує права інших
осіб.

Твердження
громадянки ОСОБА_4,  що дана забудова
порушує її права (заважає постійний стук вхідних дверей,  східця в тамбур (кухню) заважають проводити
фарбування частини будинку що їй належить),
суд оцінює критично і визнає такими,
що не відповідають дійсності.

Так в
судовому засіданні було встановлено що вхід (двері) через який Демчук потрапляє
в свою квартиру передбачений планом будинку ще з 1977 року тобто з моменту купівлі,  твердження,
що східця в тамбур (кухню) заважають проводити фарбування частини
будинку що їй належить суд не приймає до уваги оскільки східця не є предметом
розгляду даної справи,  інспекцією
державного архітектурного-будівельного контролю східця не визнанні як такими що
самовільно збудовані. Крім того,  як
пояснила позивач,  а також третя особою ОСОБА_5.,  між ними та ОСОБА_4,
склались неприязні відносини,  які
не відповідають загальним правилам добросусідства.

За  таких
обставин   суд,    приходить
до   переконання,    що
самовільне   будівництво,    а
саме переобладнання тамбура в кухню,
збільшивши при цьому розміри не порушило права інших осіб.

Враховуючи
викладене,  на підставі  ст.
ст.  11, 15, 16, 376 ЦК України  ст. хт.ІОО ЖК України,  керуючись
ст.  ст.  10, 11, 13, 15, 60, 107, 158, 209, 212, 214,
215, 218 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до Виконавчого комітету Рівненської міської Ради треті особи на боці
відповідача без самостійних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання права власності на самочинно побудовану кухню
задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності самочинно побудованою кухнею за адресою АДРЕСА_1

На
рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Рівненської області
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  яка повинна бути подана протягом десяти днів
з дня проголошення рішення суду.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.