Справа № 2-2575
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня
2007року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого -
судді Григор 'єва Б.П.

при секретарі
-   Горгуль О. Є. розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДП
"Завод імені Малишева" про стягнення остаточного розрахунку,  середнього заробітку за весь  час затримки
остаточного розрахунку,
відшкодування моральної шкоди, -

В СТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовною заявою до ДП " Завод ім. Малишева" про
стягнення остаточного розрахунку,
середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку,  відшкодування моральної шкоди.

В
обгрунтування позовних вимог позивач зазначила,
що з 05.04.1983 року по 08.12.2006 року працювала на ДП "Завод
ім.Малишева". Звільнена з підприємства за власним бажанням згідно ст.38
КЗпП України 11.12.2006 року. При звільненні адміністрацією підприємства не
проведено з ним остаточний розрахунок у розмірі 1761 грн. 00 коп,  який вона просить стягнути з відповідача.

Також,  позивач просить стягнути з відповідача
витрати на правову допомогу у розмірі 75 грн. 00 коп.,  і спричинені їй моральні збитки у розмірі
2000 гривень,  зазначаючи,  що порушення адміністрацією підприємства
трудового законодавства призвело до моральних страждань,  втрати нормальних життєвих зв'язків,  що потребують додаткових зусиль для
організації життя. Посилається на те,  що
в зв'язку з утворенням заборгованості по заробітній платі у неї виникли борги
за комунальні послуги і це її морально пригнічує і призводить до душевних
страждань. При зверненні до адміністрацій ДП "Завод ім.Малишева" з
проханням провести з нею розрахунок,
отримувала відмову.

У
судовому засіданні позивачка уточнила заявлені позовні вимоги і просила
стягнути з відповідача суму середнього заробітку за час затримки остаточного
розрахунку в розмірі 751 грн. 52 коп.

Представник
відповідача судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково,  тільки в частині виплати заборгованості по
заробітній платі,  середнього заробітку,
витрати на правову допомогу,  а в частині
відшкодування моральної шкоди позовні вимоги не визнав.

Суд,  заслухавши пояснення
сторін,  перевіривши матеріали
справи,  прийшов до

наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як
вбачається з наданої копії трудової книжки,
виданої на ім'я ОСОБА_1.,
05.04.1983 року ОСОБА_1. прийнята на ДП "Завод імені Малишева"
в цех № 422. Звільнена з підприємства згідно розпорядженню ВК№ 232 від
11.12.2006 року за власним бажанням,
згідно cm. 38 ч.3 КЗпП України.

Як
зазначено в довідці № 107,  виданої ДП
"Завод ім. Малишева" ,
ОСОБА_1. дійсно працювала на ДП "Завод ім.Малишева" і
остаточний розрахунок з позивачем,  на
момент звільнення з підприємства,
складає 1761 грн. 00 коп.

Згідно
статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум,  що належать йому від підприємства,  установи,
організації провадиться в день звільнення працівника.

Відповідно
до ст. 117 КЗпП
України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в cm.
116 КЗпПУ,  при відсутності спору про
їх розмір підприємство,
організація,  установа повинні
виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Оскільки,  як встановлено судом,  невиплата належних сум позивачу мала місце з
вини відповідача,  виходячи з принципу
диспозитивності цивільного судочинства,
встановленого cm.
11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб,  в межах
заявлених ними вимог,  зважаючи на
те,  що позивач просив стягнути середній
заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку в сумі 751 грн.52 коп. -
суд вважає вимогу позивача про стягнення вказаної суми з відповідача
такою,  що підлягає задоволенню.

Стаття
237-1 КЗпП України встановлює,  що
відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику провадиться у разі,  якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань,  втрати нормальних життєвих зв "язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При
вирішенні питання щодо суми моральної шкоди,
суд вважає,  що позовні вимоги в
частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають,  так як позивачка вказує на ті обставини,  що борги за отримані комунальні послуги вона
не сплачувала в зв'язку з виниклою заборгованістю по заробітній платі,  не обґрунтувала належним чином свої вимоги
щодо стягнення з відповідача моральної шкоди,
в чому вона полягає,  які душевні
страждання їй спричинені,  не надала
ніяких доказів в обґрунтування своїх вимог.

На
користь позивачки також необхідно стягнути витрати,  пов'язані з отриманням правової допомоги у
розмірі 75 грн. 00 коп.

З
відповідача,  відповідно до ст.88 ЦПК
України,  також підлягяє стягненню
судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30 грн.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись cm.cm. 10, 11,
209,  212,  214-215, 218 ЩІК України,  cm.cm.
47, 116, 117,  237-1 КЗпП України

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути
з ДП "Завод ім. Малишева" на користь ОСОБА_1 остаточний розрахунок у
розмірі 1761 нгрн.00 коп.; середній заробіток за час затримки остаточного
розрахунку у розмірі 751 грн. 52 коп.; витрати на правову допомогу у розмірі 75
грн. 00 коп.

Стягнути
з ДП "Завод ім. Малишева" судовий збір на користь держави у розмірі
51 грн.

Стягнути
з ДП "Завод ім.Малишева" витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею ії копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 cm.295 ЦПК України.