Справа
№ 22ц-1298/2007г.
інстанції Лядова Т.P.
Доповідач в апеляційній
інстанції Сундуков В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

01 листопада 2007 року колегія
судової палати у цивільних справах апеляційного суду міста  Севастополя в складі: головуючого  -
Єфімової В.О.

суддів       -
Сундукова В.М.,  Водяхіної Л.М.
при секретарі -  Будак-Зоткіної О.Г.

за
участю позивача ОСОБА_1,  представника
позивача ОСОБА_2,  третьої особи
ОСОБА_3,  представника Ленінської
районної державної адміністрації м. Севастополя Дуфнік Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Ленінського
району М.Севастополя від 24 липня 2007р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до Відділу приватизації Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради
(3-і особи - ОСОБА_3 і Рада опіки та піклування Ленінської районної державної
адміністрації М.Севастополя) про визнання приватизації недійсною,  скасування свідоцтва про право власності,  -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Відділу
приватизації Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради та просив
визнати недійсною приватизацію АДРЕСА_1,
на ім'я неповнолітньої ОСОБА_5

Вимоги мотивовані тим,  що
приватизація спірної квартири проведена з порушенням закону,  оскільки він,
зареєстрований у спірній квартирі та не давав згоду на проведення
приватизації на ім'я неповнолітньої племінниці.

3-я особа ОСОБА_3 законний представник неповнолітньої ОСОБА_5 та Рада опіки
та піклування Ленінської районної державної адміністрації М.Севастополя з
позовними вимогами позивача не погодились,
вказуючи на те,  що на момент
приватизації ОСОБА_1 у спірній квартирі зареєстрований не був,  у зв'язку з чим його письмової згоди на
приватизацію не вимагалось.

Рішенням місцевого суду Ленінського району М.Севастополя від 24 липня
2007р. ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та задовольнити
його позов,  мотивуючи свої вимоги
тим,  що судом порушені норми
матеріального та процесуального права. Вважає,
що суд не дав належну оцінку показанням свідків та доказам по справі.
Вказує,  що у встановленому законом
порядку він не був визнаний таким,  що
втратив право користування спірним житлом.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб,  які з'явилися в
судове засідання,  дослідивши матеріали
справи,  та обговоривши доводи
апеляційної скарги,  вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних
вимог,  суд першої інстанції виходив з
того,  що приватизація спірної квартири
проведена з дотриманням чинного законодавства,
позивач,  на момент приватизації
квартири,  втратив право користування
спірною житловою площею,  а тому його
письмової згоди на приватизацію не вимагалося.

Проте,  з такими висновками не може погодитись
колегія суддів.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду" передача займаних квартир здійснюється в
спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї,  які постійно мешкають в
даній квартирі,  в тому числі тимчасово
відсутніми,  за якими зберігається право
на житло.

Судом першої інстанції встановлено,
що по АДРЕСА_1 були зареєстровані позивач,  його рідна сестра ОСОБА_6 та її неповнолітня
дочка ОСОБА_5 (цив.справа № 2-4545/2005р.,
арк.с.14).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6,
опікунство над неповнолітньою ОСОБА_5 було оформлено подружжям ОСОБА_3.

За заявою опікуна неповнолітньої ОСОБА_5 - ОСОБА_3 (арк.с.11),     розпорядженням   Ленінської
районної   державної
адміністрації  від  21
березня  2006  p.  N'192-p
дана  згода  на приватизацію вказаної квартири на ім'я
неповнолітньої ОСОБА_5 (арк.с.13).

З матеріалів справи також вбачається,
що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від
11.10.2005 р. ОСОБА_1 визнаний таким,  що
втратив право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1 (арк.с.16). Вказане
рішення суду ухвалою Ленінського районного суду м. Севастополя від 11 жовтня
2006 року скасовано (арк.с.17) і ухвалою від 11.10.2006 р. провадження у справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання таким,  що втратив право користування житловим
приміщенням закрито на підставі п.6 ст.205 ЦПК України (арк.с.18). Вказана
ухвала суду не оскаржена і набрала законної сили.

Таким чином у встановленому законом порядку позивач не був визнаний
таким,  що втратив право користування
спірним житловим приміщенням.

А тому суд першої інстанції,
ухвалюючи рішення та вийшовши за межі позовних вимог,  неправильно виходив з того,  що позивач на момент приватизації квартири,  втратив право на житлову площу.

За таких обставин,  колегія суддів
приходить до висновку,  що позовні вимоги
ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими,  що
підлягають задоволенню.

Вказаним обставинам суд першої інстанції належної оцінки
не дав,  що спричинило ухвалення
рішення,  яке не відповідає фактичним
обставинам справи,  а тому,  відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України,  підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення місцевого суду Ленінського району М.Севастополя
від 24 липня 2007р. скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Відділу приватизації Фонду комунального майна
Севастопольської міської Ради,  треті
особи - ОСОБА_3,  Рада опіки та
піклування Ленінської районної державної адміністрації М.Севастополя,  про визнання приватизації недійсною,  скасування свідоцтва про право власності
задовольнити.

Визнати недійсною приватизацію АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5. Скасувати
свідоцтво про право власності на житло - АДРЕСА_1 від 20 липня 2006 р. №
1905/42,  видане на ім'я ОСОБА_5.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.