РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада
2007 року.

Колегія  суддів
судової палати  в  цивільних справах

апеляційного
суду Тернопільської області у складі:

головуючого
судді Козака І.О.,   суддів Кузьми P.M.,
Демковича Ю.Й.,
при секретарі Стець І.В.,

з участю
представників апелянта ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
позивача ОСОБА_3 і представника ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Тернополя цивільну справу

за   апеляційною
скаргою   управління   земельних
ресурсів   в   Лановецькому   районі

Тернопільської
області

на рішення
Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2007 року

по справі за
позовом  ОСОБА_3

до управління
земельних ресурсів в Лановецькому районі Тернопільської області /надалі

«управління»/

про поновлення
на роботі,   стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3  звернулася з вимогами до відповідача про
поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу.

Посилається
на те,   що вона була незаконно звільнена
відповідачем із посади спеціаліста 1 категорії відділу міських земель,   контрольної та організаційно-методичної
роботи управління у зв'язку зі скороченням чисельності працівників.
Зазначає,   що при звільненні не
враховано її переважного права на залишення на роботі.

Рішенням
Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2007 року
задоволено позовні вимоги в повному обсязі.

Суд
першої інстанції виходив із того,   що
відповідачем не представлено жодних доказів про те,   що продуктивність праці позивачки нижча від
продуктивності праці інших працівників. Також,
суд зазначив,   що при звільненні
відповідачем не взято до уваги обставин,
які надають позивачці переважне право на залишенні на роботі,   як от: стаж трудової діяльності,   наявність кваліфікаційного рангу,   передпенсійний вік,   відсутність дисциплінарних стягнень та
порушень трудової дисципліни,   навчання
в спеціалізованому учбовому закладі та інші.

В
апеляційній скарзі управління просить рішення суду скасувати,   оскільки,
на думку останнього,   воно
постановлено із порушенням норм матеріального та процесуального права,   та постановити нове,   яким відмовити позивачці у задоволенні
позову.

Порушення
норм процесу вбачає в тому,   що суд першої інстанції виніс рішення без
повного з'ясування обставин щодо переважного права позивачки на залишення на
роботі,   а саме: щодо рівня кваліфікації
по відношенню з іншими працівниками,   що
потягло,   як наслідок,   невірне застосування норм матеріального
права.

Справа № 22а
-1004       Головуючий у 1-й інстанції -
Щербата Г.Р.

Категорія - 40
Доповідач - Демкович Ю.Й.

2

У суді
апеляційної інстанції представники управління підтримали вимоги скарги,   постилавшись на мотиви,   викладені в ній.

Позивачка
та її представник просять відхилити скаргу,
вважаючи рішення законним і обґрунтованим.

Заслухавши
учасників судового процесу,   перевіривши
юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та її
повноту,   колегія суддів вважає,   що апеляційна скарга підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Встановлено,   що позивачка на момент звільнення працювала
на посаді спеціаліста 1 категорії відділу міських земель,   контрольної та організаційно-методичної
роботи відділу земельних ресурсів в Лановецькому районі Тернопільської області
(наказ № 12-к від 01.04.05).

01.04.06
у відділі земельних ресурсів в Лановецькому районі введено новий штатний
розпис,   згідно із яким у відділі
міських земель,   контрольної та
організаційно-методичної роботи скорочувалася посада спеціаліста 1 категорії і
додатково вводилася посада провідного спеціаліста.

15.11.06
позивачка звільнена із займаної посади наказом № 25-к від 15.11.06 на підставі
п.1 ч. 1  ст.  40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності
працівників та зміни в штатному розписі..

Відділ
земельних ресурсів у Лановецькому районі 09.08.07 реорганізований шляхом
перетворення в управління земельних ресурсів у Лановецькому районі на підставі
наказу Державного Агентства земельних ресурсів України № 4 від 26.04.07 «Про
реорганізацію територіальних органів земельних ресурсів» (довідка № 141/12/02
від 15.10.07).

Колегією
суддів встановлено,   що звільнення
позивачки проведене із дотриманням вимог трудового законодавства.

Позивачка,   у відповідності до вимог  ст.
49-2 КЗпП України,   повідомлена
управлінням про майбутнє вивільнення. При цьому враховувалося,   що вакантних посад на час звільнення
позивачки з роботи в управлінні не було,
що підтверджується довідкою № 150/12/04 від 18.10.07 та матеріалами
справи.

Участі в
конкурсі на заміщення посади провідного спеціаліста відділу міських
земель,   контрольної та
організаційно-методичної роботи позивачка не брала.

Слід
зазначити,   що посада провідного
спеціаліста у відповідності до Довідника типових професійних характеристик
посад державних службовців (випуск 76) вимагає від претендента вищої освіти
відповідного професійного спрямування за освітньо-кваліфікаційним рівнем
магістра,   спеціаліста,   якої позивачка не має.

Оцінюючи
наявність у ОСОБА_3  переважного права на
залишення на роботі,   апеляційна
інстанція дійшла до висновку про його відсутність в останньої.

У силу
ч. 1  ст.
42 КЗпП України,   при скороченні
чисельності чи штату працівників переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

На
момент вивільнення позивачка обіймала вищезгадану посаду з наявністю вищої
освіти за спеціальністю бухгалтерський облік,
як молодший спеціаліст,   з
кваліфікацією -бухгалтер.

Наявність
переважного права з'ясовувалася шляхом порівняння кваліфікації та
продуктивності праці позивачки і решти працівниками управління,   які обіймають посади спеціалістів першої та
другої категорії усіх відділів в управлінні. При цьому враховувалося освітній рівень
та здобута спеціальність зазначеними особами у відповідності до  ст.
ст.  42,   43 Закону України «Про освіту» та Закону
України «Про вищу освіту».

1)
ОСОБА_5 - спеціаліст II категорії
відділу державного земельного кадастру та землеустрою,   яка на час вивільнення позивачки була
вагітною. У відповідності до ч. 3
ст.  184 КЗпП України звільнення
останньої не допускається.

ОСОБА_6 -
спеціаліст І категорії відділу державного земельного кадастру та
землеустрою,   з вищою освітою,   молодший спеціаліст,   спеціальність - землевпорядкування.

3

3)
ОСОБА_7  -
спеціаліст І категорії відділу земельно-ринкових та майнових відносин,   з вищою освітою,   молодший спеціаліст,   спеціальність -бухгалтерський облік у
сільському господарстві.

4)
ОСОБА_8- спеціаліст II
категорії відділу земельно-ринкових та майнових відносин,   з вищою освітою,   молодший спеціаліст,   спеціальність -агроном.

5)
ОСОБА_9 - спеціаліст II
категорії відділу міських земель,
контрольної та організаційно-методичної роботи,   з вищою освітою,   молодший спеціаліст,   спеціальність - землевпорядкування.

Із
здобутих фактів вбачається,   що
позивачка за спеціальністю є бухгалтером і її кваліфікація не відповідає
займаній посаді та є нижчою від кваліфікації решти працівників управління.
Окрім цього,   на відміну від решти
працівників,   остання не володіє
навиками щодо користування комп'ютерною технікою.

Колегія
суддів приходить до висновку,   що
позовні вимоги ОСОБА_3  є безпідставними.

У свою
чергу,   суд першої інстанції не з'ясував
усіх обставин щодо кваліфікаційного рівня позивачки,   що призвело до невірного застосування норм
матеріального права.

Тому,   у силу
ст.  309 ЦПК України,   оспорюване рішення слід скасувати та
постановити нове,   яким відмовити у
задоволенні вимог позивачки.

Судові
витрати по сплаті судового збору в розмірі 34,
12 грн. та оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в розмірі 30,  00 грн.,   понесені апелянтом,   слід стягнути із позивача в користь
управління.

Керуючись  ст.
ст.  218,   303,
304,   307,   309,
316 ЦПК України,   колегія
суддів,   -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу управління земельних ресурсів в Лановецькому районі Тернопільської
області задовольнити.

Рішення
Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2007 року
скасувати.

Постановити
нове рішення,   яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_3 до управління земельних ресурсів в Лановецькому
районі Тернопільської області про поновлення на роботі,   стягнення середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу.

Стягнути
із ОСОБА_3 в користь управління земельних ресурсів в Лановецькому районі
Тернопільської області 34,  12 грн.
сплаченого судового збору та 30,  00 грн.
- витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців.