Справа № 22ц-1794/2007                          Головуючий у першій інстанції
цивільна                                                                      Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007
року                                                                                                             м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі: головуючого-судді:       БОЙКО О.В.

суддів:                           МАМОНОВОЇ О.Є., МЕЛЬНИЧЕНКА Ю.В.

при
секретарі:      ПІЛЬГУИ Н.В.

За участі:                        ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу
за

апеляційною   скаргою   ОСОБА_1                                                                                  на   рішення

Деснянського
районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про
встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою при
домоволодінні АДРЕСА_1 відповідно до висновку спеціаліста від 14 березня 2004
року.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 06 липня 2006 року за нею та відповідачем було
визнано право власності за кожним на 1/3 частину вищезазначеного домоволодіння.
При вирішенні даної справи не було вирішено питання відносно користування
земельною ділянкою, розташованою при домоволодінні, не зважаючи на те, що
висновком спеціаліста було визначено порядок землекористування.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01
жовтня 2007 року позов задоволено, встановлено порядок користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом виділення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельних ділянок
площею 570 кв.м кожному.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 01.10.2007 року і ухвалити нове рішення, яким
встановити такий порядок землекористування, який був би зручним для обох сторін
і який визначено експертним висновком № С-71302 від 29 жовтня 2007 року,
посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального і
процесуального права, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення, не
довів обставини, які сам вважає встановленими, допустив невідповідність своїх
висновків обставинам справи. Апелянт зазначає, що суд неправдиво зазначив в
рішенні про те, що він погодився з наявним у справі експертним висновком, в
зв'язку з чим не навів його фактичних заперечень і ці процесуальні порушення
призвели до встановлення такого порядку, за яким він позбавлений можливості

користуватися  наявною
в  нього  поруч
земельною  ділянкою,   а
вимушений добиратися до виділеної судом земельної ділянки через
подвір'я, вулицю.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить
рішення Деснянського районного суду м. Чернігова залишити без змін, оскільки
ним встановлено однакові можливості користуватися наявною поруч з будівлею
земельною ділянкою.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої
інстанції і закрити провадження у справі, ОСОБА_2 наполягала на законності
рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду
скасуванню з ухваленням нового рішення.

По справі встановлено, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від
06 липня 2006 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 за кожним (а.с. 6 - 9).

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до п. 4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будинок
чи споруду до кількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно
часткам осіб у вартості будівлі і споруди, якщо інше не передбачено в договорі
відчуження будівлі та споруди, і, враховуючи, що сторони користуються земельною
ділянкою площею 1140,0 кв.м, виділив кожній із сторін в користування по 570,0
кв.м.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки суд
неповно з'ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального
закону і вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд
апеляційної інстанції на підставі п.п. 1, 4 ст. 309 ЦПК України скасовує
рішення суду першої інстанції, ухвалює нове рішення із наступних підстав.

Як вбачається з державного акту про право приватної власності на землю
(а.с. 113) спірна земельна ділянка по вул. Станіславського, 48 на підставі
рішення виконкому Чернігівської міськради № 219 від 15.09.1997 року передана у
приватну власність ОСОБА_1, тобто він є власником земельної ділянки і його
право на земельну ділянку ніким не оспорене.

Заявляючи позов про встановлення порядку користування
спірною земельною ділянкою, ОСОБА_2 не заявляла вимог про визнання за нею права
власності на частину спірної земельної ділянки відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК
України.

Таким чином, суд першої інстанції не з'ясувавши питання про правовий статус
спірної земельної ділянки, дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що підстави
для задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відсутні.

Керуючись ст.
120 ЗК України, ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309,
313,314,316, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01
жовтня 2007 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення
порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.