Справа №22ц-3599/2007 р.                   Головуючий
в суді 1 інстанції Шатковський Є..В.
Доповідач в суді 2 інстанції Даценко Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня  2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого
судді Приходька К.П.,

суддів Даценко
Л.М. ,  Олійника В.І.,

при секретарі 303улі Н.С. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
відповідачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на ухвалу Макарівського
районного суду Київської області від 23 серпня 2007 року у справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства „Кредобанк" до ОСОБА_1,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  треті особи Макарівський
районний відділ земельних ресурсів,
Макарівська районна державна адміністрація Київської області про
визнання недійсними державних актів на право власності на земельні
ділянки,  -

встановила:

Позивач
в серпні 2007 р. звернувся в суд із зазначеним позовом,  в якому просив забезпечити позов шляхом
заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії із земельними ділянками,  які належать відповідачам згідно державних
актів,  виданих 26 липня 2007 р.
Макарівською районною державною адміністрацією Київської області на підставі
рішення Макарівської райдержадміністрації від 18.07.2007 р. № 2359.

Ухвалою
Макарівського районного суду Київської області від 23 серпня 2007 року позов
забезпечено шляхом накладення заборони нотаріусам Макарівської державної
нотаріальної контори Київської області,
приватним нотаріусам Дарнопих Тетяні Миколаївні,  Дурицькому Андрію Петровичу,  Лисенко Людмилі Володимирівні та Середюку
Петру Тимофійовичу на посвідчення будь-яких договорів відчуження земельних
ділянок,  належних відповідачам на праві
власності згідно Державних актів від 26 липня 2007 р.

Не
погоджуючись з вказаною ухвалою суду,
відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 подали апеляційну
скаргу,  в які просили її скасувати,  як незаконну,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального
права.

Апеляційна
скарга на ухвалу про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Забезпечуючи
позов в порядку  ст.
ст.  151-152 ЦПК
України,  суд свої висновки обґрунтовував
тим,  що невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такі висновки
суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно
ч.1 та ч.3  ст.  151 ЦПК України суд за заявою осіб,  які беруть участь у справі,  може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення
позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи,  якщо невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно
п. п. 1,  2,  ч. 1 та ч.3
ст.  152 ЦПК України позов
забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти,  що належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Види
забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно
ч. 1  ст.  153 ЦПК
України заява про забезпечення позову розглядається судом,  у провадженні якого перебуває справа,  в день її надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Як
вбачається з позовної заяви,  позивач
оскаржує державні акти видані 26.07.2007 р. Макарівською райдержадміністрацією
Київської області на ім"я відповідачів на земельні ділянки,  на яких знаходиться багатогалузеве виробниче
підприємство,  яке складається із 31
будівлі та 3 споруд загальною площею більш ніж 2000 кв. м за адресою
АДРЕСА_1,  що належить позивачу на праві
власності згідно рішення Господарського суду м.
Києва від 26.12.2006 року.

Тобто,  із даних правовідносин виникає спір про право
на зазначені земельні ділянки,  які
належать відповідачам згідно державних актів від 26.07.2007 р.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали,
суд забезпечив позов шляхом накладення заборони державним нотаріусам
Макарівської державної нотаріальної контори та приватним нотаріусам
Макарівського районного нотаріального округу Київської області на посвідчення
будь-яких договорів відчуження земельних ділянок,  належних відповідачам на праві власності
згідно Державних актів від 26 липня 2007 р.

З
урахуванням наведеного,  колегія суддів
вважає,  що суд,  допускаючи забезпечення позову на стадії
вирішення питання про прийняття позовної заяви,
діяв у відповідності з вимогами ч. 1
ст.  153 ЦПК України і
обгрунтовано прийшов до висновку,  що
невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання
рішення суду і такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими
позивачем вимогами.

Таким
чином,  викладені в апеляційній скарзі
доводи не спростовують висновків суду про забезпечення позову.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку,
що ухвала суду відповідає обставинам справи,  постановлена з додержанням вимог закону і не
може бути скасована з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
п. 1 ч. 1  ст.  312,
313-315,  317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,  -

Ухвалила :

Апеляційну
скаргу відповідачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу
Макарівського районного суду Київської області від 23 серпня 2007 р. про
забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до вимог ч. 1  ст.
324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає,  оскільки не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.