Справа № 20-60/2006 p.
№20-12/2007
РІШЕННЯ

Іменем       України

18 червня 2007
року. Крюківський районний суд М. Кременчука Полтавської області в складі:   судді Кобзія Б.І.,

при секретарі
Сердюк Т.В.,

з участю
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М. Кременчуці цивільну справу за позовом
фізичної особи ОСОБА_2 до комунального житлово-експлуатаційного підприємства
«Придніпровське» і виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської
області про встановлення факту перебування на утриманні і факту проживання
однією сім'єю та про визнання права користуванння житловим приміщенням,  про зобов'язання до укладення договору найму
жилого приміщення та усунення перешкод у користуванні ним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до КГЖЕП «Придніпровське» та виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області з залученням до участі у справі в якості
третьої особи управління житлово-комунального господарства Кременчуцької
міської ради Полтавської області,  в
якому просив суд постановити рішення,
яким встановити факт,  що має
юридичне значення,  а саме те,  що ОСОБА_2 являвся утриманцем його
непрацездатної матері ОСОБА_3,  191 Ороку
народження,  та членом сім»ї наймача
житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3. Визнати за ОСОБА_2 право
користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Зобов'язати комунальне
житлово-експлуатаційне підприємство «Придніпровське» укласти з ОСОБА_2 договір
найму жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1. Зареєструвати ОСОБА_2 як наймача
квартири АДРЕСА_1 та не чинити йому перешкод у користуванні житловим
приміщенням.

Раніше
заявлені позовні вимоги про зобов'язання КГЖЕП "Придніпровське" не
чинити перешкод у здійсненні приватизації квартири АДРЕСА_1 просив залишити без
розгляду.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_2
свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача КЖЕП
„Придніпровське" позовні вимоги позивача не визнав,  суду пояснив,
що 13.07.2005 року померла ОСОБА_3,
яка являлася наймачем квартири АДРЕСА_1. КГЖЕП „Придніпровське" не
було відомо про перебування ОСОБА_3 на утриманні позивача. Крім того,  у ОСОБА_2 відсутні
будь-які документи щодо вселення його ОСОБА_3 у вищевказану квартиру,  починаючи з 1991 року. Видане УЖКГ
Кременчуцької міської ради свідоцтво про право власності на житло,  виписане на підставі рішення Автозаводського
районного суду м.  Кременчука від
14.02.2004 року,  було позивачем
повернуто у добровільному порядку,
оскільки в подальшому за позовом ОСОБА_4
приватизацію було визнано недійсною. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер і
на даний час

2

у квартирі
АДРЕСА_1 незаконно проживає
ОСОБА_2. У відповідності
до  ст.  65-1 ЖК України наймачі
жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за
згодою всіх повнолітніх членів сім'ї,
які проживають разом з ними,
придбати займані ними приміщення у власність на підставах,  передбачених чинним законодавством.  У ОСОБА_2 відсутні докази
такої згоди. Приймаючи до уваги вищевикладене,
КГЖЕП „Придніпровське" правомірно відмовляється прописати позивача
у вказану квартиру. Просив у задовільнення позову ОСОБА_2 відмовити.

Представник
відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області
позовні вимоги позивача не визнав,  суду
пояснив,  що відповідно до Правил обліку
громадян,  які потребують поліпшення
житлових умов і надання їм жилих приміщень,
затверджених Постановою Кабінету Міністрів УРСР № 470 від 11.12.1984
року та згідно  ст.  51 ЖК України житлові приміщення в
будинках,  які належать до комунальної
власності міста,  надаються громадянам
виконавчим комітетом міськради. Рішення виконкому міськради з питань обліку і
надання жилих приміщень приймаються за участю громадської комісії з житлових
питань,  створеної при міськвиконкомі. У
відповідності до Постанов Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985
року та № 2 від 03.04.1987 року під вселенням в установленому порядку слід
розуміти вселення в жиле приміщення з дотриманням вимог положення про державну
реєстрацію. Тобто позивач ОСОБА_2
на час смерті ОСОБА_3 повинен був бути зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1.
На час смерті ОСОБА_3 позивач у зазначеній квартирі зареєстрований не був,  а тому не має права на реєстрацію після
смерті ОСОБА_3

Згідно
довідки КГЖЕП «Центральне» № 2037 від 05.10.2006 року  ОСОБА_2 з 29.12.1966 по 21.06.2006 року був зареєстрований у
двохкімнатній квартирі АДРЕСА_2,
постійно в ній проживав,  приймав
участь у її приватизації і є співвласником цієї квартири. Відповідно до листа
Верховного Суду України від 26.05.2001 року «Правові позиції щодо розгляду
судами окремих категорій справ»,  за
змістом  ст.  65 ЖК України за особою,  яка проживає у наймача жилого приміщення як
член його сім'ї,  не може бути визнано
право користування цим приміщенням,  якщо
вона зберігає постійне місце проживання у приватизованому нею жилому
приміщенні. Після смерті ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1,  за даними КГЖЕП,  ніхто з членів сім»ї наймача зареєстрований
не був. І оскільки дана квартира не була приватизована,  то вона не піддягає спадкуванню після смерті
ОСОБА_3,  оскільки є комунальною
власністю міста. Згідно  ст.  51 ЖК України житлові приміщення в будинках
житлового фонду міськради надаються громадянам виконкомом міськради. Рішення
про надання громадянам житла виконком міськради приймає колегіально на своєму
засіданні. Якщо позивач ОСОБА_2
потребує поліпшення житлових умов,
то йому необхідно було стати на квартирний облік і лише після цього він
має право на отримання житлового приміщення в будинках державного житлового
фонду міських рад. Просив відмовити позивачу ОСОБА_2 в задовільненні
його позовних вимог.

Представник
3-ї особи УЖКГ Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове
засідання повторно не з»явився,  хоча про
місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений.

3

Свідок
ОСОБА_5 суду пояснив,  що позивач ОСОБА_2 і його мати
ОСОБА_3 проживали по-сусідству з його квартирою у квартирі АДРЕСА_1 разом
приблизно з 1985 року і до смерті ОСОБА_3 Він іноді заходив до квартири ОСОБА_2
поспілкуватися з сусідами і бачив,  що
вони живуть дружно,  однією сім'єю. Часто
бачив як ОСОБА_2
приходив в квартиру з сумками,
купував продукти та інші речі. Оскільки його мати ОСОБА_3 була похилого
віку,  то знаходилася на утриманні сина.
За життя ОСОБА_3 особисто говорила йому,
що син доглядає за нею,  допомагає
їй матеріально там допомагає вести господарство.

Свідок
ОСОБА_6 суду пояснив,  що проживає у
квартирі АДРЕСА_3. Йому відомо,  що
по-сусідству в квартирі НОМЕР_1 проживає ОСОБА_2 Він часто бачить
його у під»їзді будинку. ОСОБА_2
проживав разом з бабусею ОСОБА_3,
яка доводилася йому родичкою. Раніше у квартирі НОМЕР_1 проживав
ОСОБА_4  Бабуся спочатку проживала з
ним.  ОСОБА_4 помер,  після чого в цій квартирі став проживати
ОСОБА_2,  якого він часто вранці і
ввечері зустрічав у під'їзді і завжди вважав,
що ОСОБА_2 проживає у квартирі НОМЕР_1 постійно. ОСОБА_3 була похилого
віку,  слаба,  із квартири фактично не виходила. ОСОБА_2 доглядав за
нею,  приносив продукти харчування,  вів господарство. Декілька разів він бував у
квартирі ОСОБА_2,  так як їх телефон
знаходиться на блокіраторі і бували випадки,
коли ОСОБА_3 неправильно клала слухавку. Заходячи до їх квартири,  бачив ОСОБА_2 у домашньому
одязі,  бачив у квартирі його особисті
речі і вважав,  що це одна сім'я. В
подальшому бабуся померла. Хто на даний час проживає у квартирі НОМЕР_1 він не
знає,  але ОСОБА_2 у під»їзді
будинку зустрічає і зараз.

Суд,  вислухавши пояснення позивача,  представників відповідачів,  представника 3-ї особи,  свідків,
приймає до уваги слідуюче.

Як
встановлено в судовому засіданні,
померла 13.07.2005 року ОСОБА_3 являлася наймачем квартири
АДРЕСА_1,  яка перебуває на балансі КГЖЕП
„Придніпровське",  і матір'ю
позивача ОСОБА_2,  який останні роки в
зв'язку з хворобами та похилим віком матері доглядав її,  утримував,
проживав разом з матір'ю однією сім"єю,  вносив плату за комунальні послуги,  що підтверджується копіями квитанцій,  здійснював поточний ремонт житла. Суд вважає
доведеним той факт,  що померла ОСОБА_3
перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2,  а останній проживав з нею однією сім'єю у вищеназваній
квартирі.

Відповідно
до ч.2  ст.  65 ЖК України особи,  що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї
наймача,  набувають рівного з іншими
членами сім"ї права користування жилим приміщенням.

Згідно  ст.
106 ЖК України в разі смерті наймача право найма приміщення
належить повнолітньому члену сім'ї наймача за його вимогою.

Відповідно
до Правил обліку громадян,  які
потребують поліпшення житлових умов,
надання їм жилих приміщень здійснюється за рішенням виконавчого комітету
місцевих рад та надається громадянам на підставі ордеру і лише на вільне жиле
приміщення ( ст.  58 ЖК України). Спірна
квартира після смерті матері позивача ОСОБА_3,
в якій він проживав з нею однієї сім"єю,  не була звільнена і не підлягала передачі для
її заселення виконавчим комітетом місцевої ради.

ОСОБА_3
померла 13.07.2005 року у віці 95 років. Квартира АДРЕСА_1 з 25.07.1997 року
належала їй на праві

4

власності
ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25.07.1997
року,  виданого органом приватизації -
управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської
ради Полтавської області та зареєстрованого у Кременчуцькому МБТІ в книзі В-1
за НОМЕР_2. Тому на момент вселення ОСОБА_2 у квартиру своєї
матері ОСОБА_3 ніякої реєстрації не передбачалося,  так як члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири),  які проживають разом з ним у
будинку (квартирі),  що йому
належить,  користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим
приміщенням ( ст. 156 ЖК України).

При
таких обставинах заперечення відповідачів проти задовільнення позову є
безпідставними і суд вважає позов ОСОБА_2
до комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Придніпровське» та
виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області законним і
підлягаючим задовільненню.

Керуючись
стхт.10, 11,   58-61,   209, 212, 214, 215, 218,  234,
256,  259 ЦПК України,   ст.
ст. 759, 760, 761, 763, 764 ЦК
України,   ст.  ст. 9, 63-68, 104, 156 ч.1 ЖК України,  суд -

РІШИВ:

Позов
ОСОБА_2 до комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Придніпровське»
та виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про встановлення
факту перебування на утриманні і факту проживання однією сім'єю,  про визнання права користуванння житловим
приміщенням і зобов'язання до укладення договору найму жилого приміщення та
усунення перешкод у користуванні ним задовільнити.

Встановити
факт,  що ОСОБА_3, 1910 року народження
перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2 і проживала з ним однієї сім»єю у
квартирі АДРЕСА_1

Визнати
за ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати
комунальне господарське житлово-експлуатаційне підприємство «Придніпровське»
укласти із ОСОБА_2 договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 і
зареєструвати його як намача вказаної квартири та не чинити йому перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.