УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2007 року                                                                                        м.  Одеса

Колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого
судді Косогор Г.О.

суддів: Ісаєвої
Н.В.,  Ткачук О.О.

при секретарі
Зелінському О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.  Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 6 червня
2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Березівського РВ
УМВС в Одеській області та Лопушинського Володимира Анатолійовича про захист
честі та гідності і стягнення моральної шкоди на користь Лісогорської P.M. у сумі
20000 грн,  -

встановила:

Позивачі
звернулися до суду з вищезазначеним позовом.

Представник
відповідача Березівського РВ УМВС у судове засідання не з"явився.

Рішенням суду у
задоволені позову було відмовлено.

На
рішення суду позивачка ОСОБА_1
принесла апеляційну скаргу в який просить рішення суду першої інстанції
скасувати,  ухвалити нове рішення,  яким задовольнити її позовні вимоги.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши
суддю-доповідача,  доводи апеляційної
скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних
вимог і доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає,  що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим,  що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі,  надані
сторонами докази згідно  ст.  ст.  10,
60,  212 ЦПК
України,  правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,  який
їх регулює.

Відповіднодо  СТ. 275 ЦК
Укреши фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права
від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права
здійснюєгться способами,  встановленими
главою З ЦК України,  зокрема: визнання
права; визнання правочину недійсним; припинення дії,  яка порушує право; відновлення
становища,  яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення
нравовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової
шкоди; відшкодування моральної (немаявової) шкоди; визнання незаконним
рішення,  дій чи бездіяльності органу
державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування,  їхніх посадових та
службових осіб. (ч. 2  ст.  16 ЦК України).

Із приведених
статей випливає,  що ставлячи питания про захист
порушеного немайнового права,  позивач
повинен конкретно вказати яке саме його немайнове право порушене,  у який саме спосіб і ким конкретно,  а також вказати спосіб,  у яких це право,  на його думку,  має бути поновлене.

Справа № 22ц-3684/07                                                                              Категорія
27

Головуючий у
першій інстанції Кононенко Н.А. Доповідач Ісаєва Н.В.

Так судом встановлено,  що ні
у позовній заяві,  ні в судовому
засіданні,  позивачі свої вимоги не
конкретизували,  які саме їхні особисті
немайнові права,  у який спосіб і ким
саме: яким органом чи посадовою особою були порушені,  не вказали.

Позивачі просили
суд зо6ов"язати Березівський РВ УМВС та ОСОБА_3 принести їм письмові вибачення,  спростувати недостовірну інформацію про
них,  направити спростування цієї
інформації у УВС в Одеській області,
регіональну приймальню Президента та прокуратуру Одеської області,  але про яку саме інформацію йдеться не
уточнили. Не вказали у який спосіб і ким вона була поширена. Як пояснили
позивачі у судовому засіданні,
оперуповноважений Березівського РВ УМВС ОСОБА_3безпідставно склав
протокол про притягнення їх до адміністративної відповідальності за  ст. 185 КпАП України,  де вказав,
що 12 вересня 2006 року о 2 годині вони перешкоджали роботі державного
органу Березівської райпрокуратури,  і
цим: завдав моральної шкоди Лісогорській на 20000 грн. Вимог про відшкодування
моральної шкоди до Березівського РВ УМВС позивачі не заявляли.

Позивачі також
підтвердили,  що до адміністративної
відповідальності за протоколами,
складеними ОСОБА_3 вони не притягалися. Березівським райсудом провадження по
цих справах було закрите через відсутність у їхніх діях складу вказаного
адмінправопорушення.

Доказів на підтвердження
тієї обставини,  що складанням протоколу
ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди на суму 20000 грн. позивачі суду не надали. Суд правильно дійшов до
висновку,  що закриття провадження по
адміністративних протоколах судом і відновлення справедливості є достатньою
компенсацією моральної шкоди позивачці. До того ж,  складаючи протоколи,  ОСОБА_3 виконував свої службові обов'язки
оперативного уповноваженого Березівського РВ УМВС,  і у відповідності до  ст. 1176
ЦК України на нього не може бути покладено обов'язок відшкодування завданої
шкоди. Вказана стаття також не передбачає обов'язку відшкодування шкоди за
умови,  що фізична особа не притягалася
до адміністративної відповідальності у вигляді арешту чи виправних робіт.

Враховуючи
викладене,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  303,
ч.1 п. 1
ст.
307,  308,
314 ч. 1
п. 1,  315,
319 ЦПК України,
судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Березівського районного суду Одеської області від 6 червня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох
місяців.