Справа №2-1200
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 липня 2007 р.

Першотравневий
районний суд м.  Чернівці,  в складі головуючого судді Іщенка І.В..,  при секретарі Смотрицькій Т.І.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права
власності на самочинне будівництво та встановлення факту родинних відносин , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на
самочинне будівництво та встановлення факту родинних відносин. Посилалася в
позові на те,  що рішенням виконкому
Чернівецької міської ради № 1293 від 04. 12. 1953 року за землекористувачем
будинковолодіння по АДРЕСА_1 була зареєстрована у користування присадибна
земельна ділянка площею 910 кв. м.  та
залишено в тимчасовому користуванні ділянка площею 3361 кв.м.  На вказаній ділянці був розташований житловий
будинок,  який складався з однієї
кімнати,  кухні,  коридору,
комори,  а також літня кухня та
три сараї. Вказане домогосподарство належало на праві спільної сумісної
власності подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які перебували у зареєстрованому шлюбі з 20. 09. 1920 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м.  Чернівцях помер ОСОБА_2,  у зв"язку з чим відкрилася
спадщина,  до складу якої входило
зазначене домоволодіння,  що успадкувала
його дружина ОСОБА_3,  яка проживала
разом зі спадкодавцем на день його смерті за вище вказаною адресою і вступила в
фактичне управління спадковим майном.
26.07.1965 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті свого чоловіка зареєстроване в реєстрі за № 1-1348 і з
цього часу стала власником будинковолодіння по АДРЕСА_1 та користувачем
зазначеної земельної ділянки. ІНФОРМАЦІЯ_2 в мЛернівцях померла ОСОБА_3. Після
її смерті відкрилася спадщина до складу якої входило домогосподарство в
АДРЕСА_1 яке відповідно до  ст.  549 ч. 1 п. 1 ЦК України 1963 року успадкував син ОСОБА_2 та ОСОБА_3
-ОСОБА_4,  оскільки останній проживав у вказаному господарстві та
вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном,  однак свідоцтво про право на спадщину за
законом не отримував. Відповідно до
ст.  90 Земельного Кодексу
Української РСР 1970 року,  який діяв на
момент відкриття спадщини,  на землях
міст при переході права власності на будівлю переходить і право користування
земельною ділянкою. Отже,  при
успадкуванні ОСОБА_4 будинковолодіння по АДРЕСА_1,  до нього перейшло і право користування
земельною ділянкою. Між тим,  в свідоцтві
про смерть прізвище,  ім"я та
побатькові спадкодавця зазначено " ОСОБА_3 " ,  а в свідоцтві про народження спадкоємця
ОСОБА_4 " ОСОБА_3 " . Оскільки право на спадкування будинковолодінням
та право користування земельною ділянкою виникає на підставі родинних відносин
зазначених осіб,  а в написанні
прізвища,  ім"я та по-батькові спадкодавця
є розбіжності,  необхідно встановити факт
родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем,  а саме,
що ОСОБА_3 є матір"ю ОСОБА_4. Наведене підтверджується наступним: в
свідоцтві про народження спадкодавця ім"я та побатькові зазначені як
" ОСОБА_3 " ,  в свідоцтві про
одруження "ОСОБА_3 ",  з
довідки ПП " Житлосервіс " вбачається що спадкоємець ОСОБА_4 проживав
разом зі спадкодавцем по АДРЕСА_1. Таким чином,
наведені докази свідчать,  що
померла ОСОБА_3 була матір"ю ОСОБА_4.
У 1984 році позивачка разом з ОСОБА_4,  з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1969 року та
проживали разом у вказаному домоволодінні,
розібравши старий будинок та

господарські споруди на земельній ділянці,
яка перейшла у користування чоловіка,
самочинно за спільні кошти побудували житловий будинок з трьох
кімнат,  коридора,  комори,  санвузла,
кухні згідно з поповерховим планом літ. А ,  літню кухню (літ. Б) та гараж (літ. В)
загальною вартістю 77 810 грн. ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік ОСОБА_4 помер в м.  Чернівцях. Після його смерті вона залишилася
проживати у спірному будинковолодінні та продовжую користуватися ним та
земельною ділянкою до цього часу. Відповідно до технічного заключения про стан основних
конструктивних елементів житлового будинку по АДРЕСА_1,  встановлено,
що вказана будівля не має ушкоджень,
несумісних з її подальшою експлуатацією,
основні коструктивні елементи будинку знаходяться в задовільному стані і
будинок придатний до експлуатації в якості житла. Обмірні креслення спірного
будинковолодіння по АДРЕСА_1 погоджені з санітарною та пожежною службами.
Згідно  ст.  376 ЦК
України житловий будинок,
будівля,  споруда вважаються
самочинним будівництвом,  якщо вони
збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Оскільки
спірне домоволодіння було збудоване без належного дозволу та проекту,  воно є самочинним і право власності на нього
може бути визнане тільки в судовому порядку.

В
судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 свою заяву підтримав і
в своєму поясненні підтвердив обставини,
викладені в заяві,  просив позов
задовольнити.

Відповідач
- представник Чернівецької міської ради,
при проведені судового розгляду справи позов визнала повністю і не
заперечувала проти його задоволення.

Заслухавши
позивача,  відповідача,  дослідивши письмові докази,  які були у справі,  суд вважає,
що позов обґрунтований. На підставі ч.4
ст. 174 ЦПК України,  у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить
закону та не порушує права,
інтереси,  свободи інших осіб.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.  ст.  376,
331,  234,  256 ЦК
України,   ст.  ст.
209, 212-215, 218 ЦПК України суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Встановити
факт що ОСОБА_3,  померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є
матір"ю ОСОБА_4,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинне будівництво : житловий будинок з трьох
кімнат загальною площею 93, 80 кв.м. ,  в
тому числі житловою площею 40, 60 кв.м. ,
(літ. А) вартістю 47920 грн,
літню кухню (літ. Б ),  вартістю
18384 грн.,  гараж (літ. В ) вартістю
11506 грн.,  розташовані в АДРЕСА_1.

На
рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду
Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.