- 16 (1У)                                                                     у
1 інстанції - Кулігіна
Доповідач - Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем  України

2007р.
травня 22 дня
колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:                          Михайлів А.В.

судців:                                     Карнаух
В.В.,  Соколан Н.О.

при
секретарі                          Бондаренко
І.В..

за участю
ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за
апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 9
лютого 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства »Суха
Балка»,  відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про
відшкодування шкоди,  -

встановила:

22 травня 2006 року ОСОБА_1
3вернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди у зв'язку з ушкодженням
здоров'я,  в якому зазначив,  що під час роботи на ВАТ «Суха Балка» отримав
професійне захворювання. Висновком МСЕК від 05.10.1994 року йому було встановлено 25 % втрати професійної працездатності з 19.09.1994 року
безстроково. Наказом № 370/94 від 20 жовтня 1994 року йому були визначені і
виплачувались суми відшкодування шкоди,
виходячи із середнього заробітку підривника 1826667 крб. Однак
вважає,  що підприємство неправильно
нарахувало суми відшкодування шкоди,  а
також відділення виконавчої дирекції Фонду заборгувало виплату страхових сум.

У
зв'язку з порушенням термінів виплати відшкодування шкоди,  просив стягнути компенсацію з ВАТ «Суха
Балка».

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 09 лютого 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто
на користь ОСОБА_1 з ВАТ «Суха Балка» заборгованість по щомісячних виплатах
відшкодування шкоди у сумі 8.411,  52 грн.,  компенсацію за несвоєчасну виплату частини
щомісячних платежів відшкодування шкоди -
7.010,  33 грн,

- з відділення
виконавчої дирекції Фонду заборгованість по виплаті щомісячних страхових сум - 14.715,  58 грн за період з 01.04.2001 р. по 1.11.2006
р.

Зобов'язано
відділення виконавчої дирекції Фонду щомісячно виплачувати страхові
виплати,  починаючи з 1.11.2006 року по 571 грн. 75 коп. до зміни
обставин,  що тягнуть перерахунок
щомісячних виплат.

2

В
апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду ставить питання про
скасування рішення суду в частині стягнень з Фонду і ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позовних вимог,
оскільки вважає,  що судом
безпідставно було притягнуто відділення Фонду до участі по справі,  як відповідача,  а не третьої особи. Суд неправильно
застосував пункт 28 Правил відшкодування шкоди при перерахунку сум
відшкодування,  необгрунтовано
застосовані коефіцієнти підвищення тарифних ставок і посадових окладів. Крім
того,  на їх думку,  суд невірно визначив правові підстави для
визначення початку спливу строку позовної давності.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог,  колегія суддів
вважає,  що скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється,
що ООСОБА_1 працював у шкідливих умовах праці на протязі 1952-1984 p.p. Внаслідок впливу
шкідливих для здоров'я факторів у нього виникло професійне захворювання. За
висновком МСЕК від 5.10.1994
року йому встановлено 25
% втрати професійної працездатності з 19.09.1994року
безстроково.

Відповідачем
ВАТ «Суха Балка» позивачу ООСОБА_1 були призначені щомісячні виплати втраченого
заробітку.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову,  суд
першої інстанції виходив із того,  що ВАТ
«Суха Балка» неправильно розрахував суму втраченого заробітку,  починаючи з 19.09.1994 року,  що потягло
недоплату відшкодування шкоди,  а з 01.04.2001 року - страхових виплат
Фондом.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
дав вірну оцінку обставинам справи і дійшов правильного висновку про те,  що підприємством було невірно застосовано
коефіцієнти підвищення тарифних ставок і посадових окладів при перерахунку
розміру відшкодування шкоди позивачів.

Судом
обґрунтовано застосовано до сум відшкодування втраченого заробітку коефіцієнти
збільшення тарифних ставок і посадових окладів до регрес них виплат. Оскільки
згідно абзацу 5 п. 22 Правил відшкодування шкоди ...,  діючих на час виниклих спірних
правовідносин,  підвищення тарифних
ставок і посадових окладів є підставою для перерахування розміру відшкодування
шкоди.

Доводи
апеляційної скарги відділення Фонду в частині незаконного застосування судом
коефіцієнтів необґрунтовані ,  виходячи
із вищезазначеного.

Колегія
суддів погоджується з заявою Фонду про неправильне застосування судом першої
інстанції строків позовної давності,  при
стягненні сум відшкодування шкоди з відділення Фонду.

Стягуючи
суми страхових виплат за період з 01.04.2001
року по 01.11.2006 року,  суд не звернув уваги на норми  ст. .71 ЦК 1963 p. ( з урахуванням
правила п. 6 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК
2003 р.) та роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від
27 березня 1991 року № 6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди з
наступними змінами),  згідно яких
загальний строк,  у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про захист свого права,  встановлюється тривалістю у три роки. У
випадку,  коли вимоги стосуються
перерахунку сум щомісячних платежів,
раніше визначених судом або роботодавцем ( у тому числі й у разі неправильного обчислення суми
щомісячних платежів)  при задоволенні
позову,   кошти

3

стягуються
за час,  що не перевищує трьох останніх
років,  які передували моменту звернення
особи до суду.

Суд
першої інстанції вірно розрахував суму відшкодування шкоди у зв'язку з
ушкодженням здоров'я на 1.04.2001 року у
розмірі 236 грн. 33 коп. і наступні
розрахунки з урахуванням коефіцієнтів 1,
193; 1,  182; 1, 152; 1, 238,  1, 203 - зростання
заробітної плати у галузях національної економіки,  зроблені вірно. Оскільки позивач звернувся до
суду 22.05.2006 року,  то підлягає стягненню з відділення виконавчої
дирекції Фонду заборгованості по страхових виплатах за період з 22.05.2003 року по 22.05.2006 року із
наступного розрахунку.

На
травень 2003 року
сума страхових виплат ОСОБА_1 складає 333
грн. 25 коп.3гідно
рішення суду першої інстанції,  а
фактично отримував по 86
грн. 37 коп.
Щомісячна недоплата складає 246
грн. 88 коп.,  з 1.12.2003
року по 1.03.2004 року
фактично виплачувалось по 136,  03 грн. В грудні 2003 року йому
одноразово доплатили 1.338,  60 грн.,  і таким чином недоплата за період з 22.05.2003 року по 1.04.2004 року складає 808,
36 грн.

З 1.03.2004 року позивачу
виплачували по 156,  71 грн.,  а фактично необхідно було виплатити 383,
90. Щомісячна сума недоплати - 227,  19 грн.,  а за період з 1.03.2004 року по 1.03.2005
року - 2.726,  28 грн.

З 1.03.2005 року позивачу
виплачували по 194,  01 грн.,  а потрібно 475,  27 грн.,  щомісячна сума недоплати складає - 281,  26 грн.,  а за період з 1.03.2005 року по 1.03.2006
року- 3.375,  12 грн.

З 1.03.2006 року позивачу
виплачувалось по 233,  39 грн.,  а потрібно 571,  75 грн.
Щомісячно не доплачено по 338,  60 грн.,  а за період з 1.03.2006 року по 1.11.2006
року сума недоплати складає 2.706,  88 грн.

Таким
чином,  за період з 22.05.2003 року по 1.11.2006 року відділення
Фонду недоплатило ОСОБА_1 9.616,  64 грн.,  які підлягають стягненню на його користь.

Щомісячно,  починаючи з 1.11.2006 року слід стягнути з відділення Фонду на користь позивача
страхові виплати у розмірі: 571
грн. 75 коп. до
зміни обставин,  що тягнуть їх
перерахунок або припинення відповідно до Закону.

Колегія
суддів вважає,  що судом правильно і
повно установлені обставини справи. Однак неправильно застосовано норму
матеріального права,  а тому рішення суду
підлягає скасуванню в частині,  яка
оскаржується відділенням Фонду з постановлениям
нового рішення,  з підстав,  передбачених п.3 ч. 1  ст.  309
ЦПК України,  про часткове задоволення
вимог позивача про стягнення з відділення Фонду на користь ООСОБА_1
заборгованості по щомісячних страхових виплатах за період з 22.05.2003 року по
1.11.2006 року у сумі 9.616,  64 грн. та
щомісячних страхових виплат у розмірі 571,
75 грн.

В іншій частині
позову до відділення Фонду слід відмовити.

Рішення суду в
іншій частині сторонами не оскаржується.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 303,  307,
п.3ч.1 ст. 309,  313,
314,  316 ЦПК
України,  колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування   від
нещасних   випадків   на
виробництві   та   професійних

4

захворювань   України
в   м.    Кривому
Розі   Дніпропетровської   області задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу 9 лютого 2007 року в частині стягнення заборгованості по страховим
виплатам з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог в цій
частині.

Стягнути
на користь ОСОБА_1 з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі в
Дніпропетровської області заборгованість по щомісячних страхових виплатах за
період з 22 травня 2003 року по 1 листопада 2006 року у сумі 9.616,  64 грн. та щомісячні страхові виплати у сумі
571 грн. 75 коп.,  починаючи з 1
листопада 2006 року,  до зміни
обставин,  що тягнуть перерахунок або їх
припинення.

В іншій
частині позову до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Кривому Розі в Дніпропетровській
області - відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.