Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.  Нововолинськ                                                                         14
червня 2007 року

Нововолинський
міський суд Волинської області під головуванням

судді                                                            Галушки
О.Г.

за
участю секретаря                                  Дячук
С. Л.

позивачів                                                   ОСОБА_1,  ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.

представника
позивачів                           ОСОБА_5

відповідача                                                 ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання його
таким,  що втратив право користування
жилим приміщенням, -

встановив:

16
квітня 2007 року позивачі ОСОБА_1.,
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. звернулись в
суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання його таким,  що втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1

Свої
вимоги обґрунтовують тим,  що відповідач
ОСОБА_4 не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців,  а саме з 2003 року.

В даний
час вони вимушені нести зайві витрати по оплаті комунальних послуг через
те,  що відповідач будучи зареєстрований
у квартирі,  не бере участі у витратах по
оплаті за надані комунальні послуги. Відповідач самостійно з власної волі
залишив квартиру і не проживає в ній без поважних причин понад шість
місяців,  а тому позивачі вважають,  що він втратив право користування нею.
Просять позов задоволити.

В
судовому засіданні позивачі ОСОБА_1.,
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. та їх представник
ОСОБА_3 позов підтримали з вищенаведених у ньому підстав.

Позивачка
ОСОБА_1. пояснила,  що відповідач ОСОБА_4
проживав у спірній квартирі разом з нею та дітьми ОСОБА_2. і ОСОБА_3.,  але через негативну його поведінку вона
вимушена була вигнати ОСОБА_4 з цієї квартири,
і починаючи з 2003 року він не проживає з ними. Інколи коли її немає

2

вдома
ОСОБА_4 приходить в квартиру. На теперішній час відповідач проживає у
квартирі,  яка залишилась їй у спадок від
покійної матері,  що по вул.  АДРЕСА_1. Вважає,  що через непроживання понад шість місяців у
спірній квартирі відповідач ОСОБА_4 втратив право на користування нею.

Позивачка
ОСОБА_2. пояснила,  що відповідач ОСОБА_4
є її батьком,  так як він зловживав
спиртними напоями,  виносив з квартири
речі мама - ОСОБА_1. вимушена була вигнати його з квартири. Близько чотирьох
років батько не проживає у спірній квартирі. Лише інколи проходить їх
відвідати,  коли матері - ОСОБА_1 немає в
квартирі.

Позивачка
ОСОБА_3. пояснила,  що мама - ОСОБА_1.
вигнала з квартири батька ОСОБА_4 близько чотирьох років тому і з цього часу не
дозволяє йому проживати разоми з ними. Причиною цьому було те,  що ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями,  влаштовував сварки. На теперішній час він
проживає в квартирі мами,  яку отримала
вона у спадщину.

Відповідач
ОСОБА_4 позов не визнав і пояснив,  що
раніше він їздив на заробітки. Повертаючись із заробітків,  він став помічати в квартирі чужі чоловічі
речі. Пізніше дізнався,  що його дружина
ОСОБА_1. проживає з іншим чоловіком.
Через це у них почались сварки,
він почав зловживати спиртними напоями. Згодом позивачка ОСОБА_1. його
вигнала з квартири і дозволила проживати в квартирі її матері. На теперішній
час він рідко з'являється в квартирі,
саме тоді коли відсутня ОСОБА_1. Бажає,
щоб за ним залишилось житло.

Заслухавши
пояснення сторін,  показання свідка
ОСОБА_7,  дослідивши письмові докази,  суд не знаходить підстав для задоволення
позову.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно
особового рахунку (а.с. 10) наймачем квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_4
Житлова площа квартири складає 40, 1 кв.м.

Як
вбачається з довідки про склад сім"ї і прописку (а.с. П) у спірній
квартирі зареєстровані позивачі - ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.,  ОСОБА_1.,  неповнолітня дитина - ОСОБА_6. та відповідач -
ОСОБА_4

Згідно
ч.1  ст. 64 ЖК України члени сім'ї
наймача,  які проживають з ним,  користуються нарівні з наймачем усіма правами
і несуть усі обов'язки,  що випливають з
договору найму жилого приміщення.

Отже,  враховуючи вимоги цієї норми ЖК позивачі і
відповідач мають рівні права у користуванні квартирою.

Відповідно
до правил  ст.  ст.
71,  72 ЖК України наймач або
члени сім'ї можуть бути визнані судом такими,
що втратили право користування жилим приміщенням,  зокрема якщо вони в ньому не проживають без
поважних причин понад шість місяців.

В
судовому засіданні встановлено,  що
відповідачу Шостаку О.С.  чинились
перешкоди у проживанні в спірній квартирі,
зокрема позивачка ОСОБА_1. вигнала його з квартири,  надавши інше належне їй зкитлб'.

3

Ці
обставини в судовому засіданні підтвердили сторони,  а також допитана,  як свідок ОСОБА_7

Акт
складений працівниками ЖКП № 2 від ЗО березня 2007 року (а.с. 13) про
непроживання ОСОБА_4 у спірній квартирі з січня 2003 року,  суд не приймає до уваги,  оскільки він складений зі слів сусідів
сторін,  - ОСОБА_7 та ОСОБА_8.,  одна з яких допитана в суді в якості
свідка,  про допит іншого свідка -
ОСОБА_8. сторони не заявляли в судовому засіданні.

Не
заслуговують на увагу посилання позивачів,
як на доказ,  що підтверджує
відсутність перешкод у проживанні відповідачеві в спірній квартирі,  зокрема на письмове повідомлення ЖКП № 2 №
233 від 30.03.07р. (а.с. 14) тому,  що ці
обставини спростовані в судовому засіданні поясненнями сторін і показаннями
свідка ОСОБА_7

Відповідно
до вимог  ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Доказуванню
підлягають обставини,  які мають значення
для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі виникає спір.

Незважаючи
на ці вимоги цивільного процесуального Кодексу позивачі не надали суду
переконливих доказів про те,  що відповідач
ОСОБА_4 без поважних причин не проживав у спірній квартирі понад шестимісячний
строк,  у зв'язку з чим втратив право на
користування житлом,  а саме
квартироюАДРЕСА_1

Таким
чином,  суд оцінюючи вищенаведені докази
вважає заявлений позивачами позов безпідставним і відмовляє у його задоволенні.

Керуючись  ст. стЛО,
11,  60,  212,
213,  214,  215 ЦПК України,  на підставі
ст.  71 ЖК України,  суд, -

вирішив:

Відмовити
ОСОБА_1  ОСОБА_2,  ОСОБА_3у задоволенні позову.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження,  яка може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк після
подання заяви про апеляційне оскарження,
то рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення суду,
якщо його не скасовано,  набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення
можна оскаржити до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський
міський суд протягом двадцяти днів після цоданкя заяви

4

про
апеляційне оскарження,  яка може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.