Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                                              УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18
травня 2007року                                 Любомлъсъкий районний суд
Волинської області в

складі головуючого - судді ЧИШІЯ С.С.,

при секретарі СЕМЕНЮК К.М., з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Любомлъ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про ви­знання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

У суд з позовом звернулась ОСОБА_1, яка просить постановити рішення при ви­знання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1.

Вимоги обґрунтувала тим, що є власником вказаного жилого приміщення, ним
разом з відповідачем користувались під час
шлюбу. 18.10.200б року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач ще на початку
серпня 2005 року залишив квартиру та забрав свої речі, однак за­лишається бути зареєстрованим. Через це змушена
сплачувати комунальні послуги, врахо­вуючи факт
реєстрації при розрахунках. Факт відсутності відповідача стверджений довід­ками про звільнення його з роботи та не проживання за
адресою позивачки. В добровільному порядку перереєструватись відповідач не
бажає. З врахуванням цих обставин позивачка вва­жає, що відповідач може бути
визнаний таким, що втратив право на житло на підставі ст.ст.71,
163ЖКУкраїни.

2

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала.

Відповідач
належним чином був сповіщений про розгляд справи, але в судове не з'явився,
заперечень не надав, про причини неможливості розгляду справи за його
відсутності не спові­стив. У зв'язку з наведеним суд за згодою позивачки
ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

Позивачка в
судовому засіданні пояснила, що набула право власності на квартиру до одруження
з відповідачем. Подружнє життя не склалось і у 2006 році розлучились через
орган РАПС. Відповідач зареєстрований у житлі, хоча ще з 2005 року в ньому не
проживає. Тому вважає, що він втратив право на житло.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні
фактичні обставини. Сторони
перебували  у  шлюбі,
зареєстрованому  у Любомльському  відділі
РАЦС 25.07.2004 року, що стверджено копією актового запису №45-

17.10.2006 року шлюб між сторонами розірвано, що
стверджено свідоцтвом НОМЕР_1-

11.1999 року
позивачка за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу при­дбала квартиру
АДРЕСА_1  право приватної власності
зареєстровано Волинським обласним БТІ 22.12.1999 року за реєстровим №2928.

Відповідач з
30.06.2005 року звільнений з роботи в «УІФК-Волинь», що розташоване в селі Старовойтова Любомльського району.

Згідно з довідкою
виконкому Любомльської міської Ради від 22.03.2007 року до складу сім'ї
позивачки входить дві її неповнолітні доньки. Разом вони проживають за вказаною
у по­зовній заяві адресою.

Таким чином, по
справі встановлено, що твердження позивачки про відсутність відпо­відача в
квартирі, де він зареєстрований, понад 6 місяців об'єктивно стверджені. При
цьому відповідач після розлучення втратив статус члена сім'ї позивачки.

Згідно із ч.4
ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (ква­ртири)
не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Уразі відсутності
угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про
безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються
правила, встановлені статтею 161 цьо­го Кодексу.

Ст.161 ЖК
України регулює оплату комунальних послуг та квартирної плати в при­ватних
будинках(квартирах) їх наймачем. З наведеного є підстави для висновку, що
колишній член сім'ї власника житла після припинення сімейних відносин з
власником набуває правовий статус, аналогічний наймачу житла.

Згідно із ч.1
ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї
за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків,
установле­них частиною першою, пунктами li5 частини третьої
і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно із ч.1
ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за
ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Враховуючи
викладені вище обставини та норми житлового законодавства, суд вва­жає, що
вимоги позивачки є обґрунтованими, доведеними та законними, оскільки доказами
по справі встановлена відсутність відповідача понад 6 місяців в місці
реєстрації, тобто у нале­жній позивачці квартирі. При цьому підстав для
застосування положень п.п.1, 5 ч.3, та ч.1 ст.71 ЖК України до причин вибуття
відповідача з місця проживання судом не встановлено.

Таким чином,
позов підлягає повному задоволенню.

Згідно зі ст.88
ЦПК України судові витрати у формі держмита та витрат на інфор­маційно-технічне
забезпечення слід покласти на відповідача.

3

Керуючись ст.. 10, 11, 60, 212,213 ЦПК України, на підставі cm.cm.71,156,163ЖК Укра­їни суд

в и р і ги и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право ко­ристування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 8(вісім) гривень 50 копійок держмита та 7(сім)
гривень 10 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії. На заочне
рішення може бути подана апеляція в загальному поряд­ку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеля­ційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була по­дана у 20-денний строк, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної си­ли після розгляду справи апеляційним судом.

Протягом ю днів з дня проголошення рішення може бути подано заяву про його
апеля­ційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після по­дання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному
суду Волинської області через Любомльський районний
суд, який ухвалив судове рішення.