УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 серпня 2007 року                                                                                              м.  Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області в складі:

Краснощокової
Н.С. ,  Шевченко В.Ю.,  Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
госпрозрахункової організації „Житло - Інвест" про визнання права
власності на квартиру,  за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.  Києва від 25 березня 2005р. та ухвалу
Апеляційного суду м,  Києва від 5
липня   2005р.,

встановила:

У жовтні
2004р. ОСОБА_1 звернулась із позовом до Державної госпрозрахункової організації
„Житло - Інвест" про зобов'язання відповідача передати частину горища
загальною площею 79, 3 кв. м.  за
АДРЕСА_1.

Зазначала,  що 4 квітня 2000р. вона уклала з відповідачем
інвестиційний договір,  відповідно до
якого відповідач зобов'язався побудувати частину горища загальною площею 79, 3
кв. м.  за АДРЕСА_1,  а вона зобов'язана була сплатити відповідачу
вартість будівництва горища в розмірі

17 230 грн. 62 коп. до 12 квітня
2000р. Відповідач об'єкт інвестування збудував,

але не передав їй у встановленому порядку,
тому вона позбавлена можливості

оформити право власності. Уточнивши та доповнивши вимоги позивачка просила

визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 237
кв. м.  відповідно до плану на будівлю.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 25 березня 2005р. у

задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 5 липня
2005р. апеляційну скаргу

Справа №33-ц-1737 кс/ 2007р.                                                          Категорія
ЦП 40

Головуючий у
першій інстанції Бужак Н.П.

Доповідач
Краснощокова Н.С.

ОСОБА_1
відхилено,  рішення Шевченківського
районного суду м.  Києва від 25 березня
2005р. залишено без зміни.

У
касаційній скарзі позивачка просить змінити ухвалені у справі рішення та
задовольнити її вимоги,  посилається на
порушення судами вимог матеріального і процесуального права.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги їх
висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну
скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 25 березня 2005р. та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 5 липня  2005р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.