Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Ковель                                                                                                    16
жовтня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням
судді Лапіна О.Ф.,

за участю
секретаря Шуляк Л.В.,

позивачки
ОСОБА_1,

представника
позивачки ОСОБА_5,

відповідачів ОСОБА_2.,
ОСОБА_3,

представника
органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської
ради-ОСОБА_5.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_4 про втрату права на житло,

встановив:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_4 про
втрату права на житло.

В обґрунтування
позовних вимог позивач вказує, що на підставі договору дарування та свідоцтва
про право власності позивачка являється власником житлового будинку, що
розташований по вулиці АДРЕСА_1 В даному житловому будинку, відповідач по
справі ОСОБА_2прописаний з 1993 року, відповідачіОСОБА_3та неповнолітній
ОСОБА_4 - з 1997 року. Останні проживали у її житловому будинку до 1999 року,
після чого забрали всі свої речі та переїхали на постійне місце проживання в
квартиру АДРЕСА_2. Однак, розірвати договір найму відповідачі по справі
добровільно відмовляються. Крім цього, не бажають брати участь у витратах по
утриманню будинку та прибудинкової території та проведенню ремонту, не мають
наміру проживати в будинку. Просить суд визнати договір найму житлового
приміщення між позивачкою та ОСОБА_2, ОСОБА_3, неповнолітнім ОСОБА_4 розірваним
та визнати ОСОБА_2,ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_4 такими, що втратили право

на житло в
будинку АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 змінила позовні вимоги, просить визнати
ОСОБА_2,ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_4 такими, що втратили право на житло в
будинку АДРЕСА_1. Клопоче про віднесення судових витрат за її рахунок.

Представник
позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала повністю,
просить визнати ОСОБА_2,ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_4 такими, що втратили
право на житло в будинку АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2.
в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення.

Відповідачка
ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнала, суду пояснила, що дійсно на протязі тривалого часу
вона з чоловіком та сином проживають в іншій квартирі. Змінити місце проживання
їх змусила позивачка по справі, оскільки вона не бажає, щоб вони проживали у
спірному житловому будинку. На даний час вони не мають власного житла, просить
у задоволенні позову відмовити.

Представник
органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради в
судовому засіданні позов визнав повністю, суду пояснив, що відповідачі по
справі не проживають у спірному житловому будинку більше восьми років. За таких
обставин вважає, що неповнолітній ОСОБА_2. має постійне місце проживання, а
тому просить позов задовольнити.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З договору
дарування від 12.02.1980 року серії ВСК №320017 посвідченого нотаріусом
Ковельської державної нотаріальної контори, вбачається, що ОСОБА_1 на праві
приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1.

З наведених
доказів слідує, що позивачка ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1

В судовому
засіданні з пояснень позивачки встановлено, що відповідачі по справі у
вищезазначеному будинку прописані, що стверджується, випискою з домової книги
про склад сім'ї №913 від 20.07.2007 року, виданою РЖКП №1 м.Ковеля. Однак,
починаючи з 1999 року там не проживають, ніякої участі в утриманні будинку ,
ремонті та обслуговуванні оселі не приймають. їх речі в будинку відсутні, що
стверджується також копіями актів від 26.06.2003 року, 24.05.2005 року,
21.05.2007 року складеними Ремонтним житлово-комунальним підприємством №1
м.Ковель.

Відповідно до ч.
2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до
ч.3 ст.29 ЦК України
місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце
проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я
тощо.

У судовому
розгляді встановлено, що відповідачі відсутні у житлі, належному позивачці, -у
будинку АДРЕСА_1, понад один рік, будь-яких домовленостей із власниками житла
не встановлено, так само не встановлено і поважних причин відсутності, а отже
відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України ОСОБА_2, ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_2 слід
визнати такими, що втратили право на житло в будинку АДРЕСА_1.

Судові витрати
по справі віднести за рахунок позивачки за її клопотанням.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.10,11,212,214-215 ЦПК України, ст.29,405 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заявлений позов
задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2,ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_4 такими, що втратили право на житло в
будинку АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4ст.295 ЦПК України.