РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 року                                                                                                    м. Одеса

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого  Фадєєнко А.Ф.

суддів                 Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.

при секретарі
Пачевій Є.П., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 12 вересня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання непрацездатного повнолітнього сина,

ВСТАНОВИЛА:

07.02.2007 р. позивачка звернулась до суду із позовом, в якому, уточнивши
вимоги, зазначила, що шлюб сторін розірваний у 1999 році.

Від спільного
життя з відповідачем є повнолітній син ОСОБА_3, 1986 року народження, який є інвалідом дитинства 11 групи,
знаходиться на «Д» обліку у психоневропатолога
з діагнозом помірна розумова відсталість, дитячий церебральний параліч,
енурез, інкапрез.

З травня 2003 року ОСОБА_3 періодично знаходиться в Новосавицькому психоневрологічному будинку - інтернаті
Великомихайлівського району, Одеської області.

Посилаючись на те, що вона постійно відвідує сина у будинку - інтернаті,
придбає для нього продукти харчування,
медичні препарати та засоби по уходу, а відповідач ухиляється від утримання сину, позивачка просила суд стягнути з відповідача
на її користь для утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку з
07.02.2007 p.,
довічно.

Позов задоволено.

Суд допустив негайне виконання
рішення суду у межах суми платежу за місяць.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати, оскільки
дитина знаходиться на повному державному
забезпеченні, його пенсія перераховується на рахунок будинку - інтернату: апелянт щомісячно добровільно перераховував на
ім'я позивачки аліменти, з 2004 року ця сума складала
500 грн., щомісячно.

З 20.04.2007 p., після отримання травми, відповідач став інвалідом 11 групи (трудове каліцтво) та втратив 70% професійної
працездатності; проходить постійно лікування.

Однак суд це не врахував, тому
апелянт просив про задоволення скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла
зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги,
межі, в яких повинні здійснюватись

Справа № 22ц-5400/07                                                                           Категорія ЦП:

Головуючий у першій інстанції
Свячена Ю.Б. Доповідач Фадєєнко А.Ф.

2 перевірка
рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши
думку  учасників  процесу,
колегія  суддів  вважає,
що  апеляційна  скарга
підлягає задоволенню, а рішення
суду - скасуванню з постановлениям нового
рішення про відмову у позові з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що, оскільки син позивачки
потребує постійного догляду, вона вимушена працювати тимчасово, несе суттєві
витрати за життєзабезпечення повнолітнього сину
та допомогу від держави по уходу за ним не отримує, а відповідач про сина не турбується, матеріальної допомоги не
надає, участі у лікуванні не приймає.

Тому суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на
утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини
від усіх видів заробітку на користь позивачки, довічно.

З такими висновками суду погодитися
неможливо.

Із матеріалів справи вбачається, що син сторін - ОСОБА_3, 1986 року
народження, інвалід з дитинства 11 групи (а.с. 2-4) знаходиться на повному
державному утриманні у Новосавицькому
психоневрологічному будинку - інтернаті з 29.05.2003 р. по теперішній
час.

За позовом позивачки ОСОБА_2 рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 24.02.2005 р.
ОСОБА_3. 24.09.1986 року народження визнаний недієздатним (а.с. 6).

З 29.05.2003 р.
відповідно до п.3.7 Тимчасового положення про психоневрологічний
інтернат, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2001 р. № 549,
обов'язки опікуна ОСОБА_3 виконує адміністрація Новосавицького
психоневрологічного будинку - інтернату.

З 29.05.2003 р. органи опіки і
піклування опікуна не призначили.

З такою заявою позивачка не зверталася та опікуном сина ОСОБА_3, 1986 р. народження,
вона не є.

Через те, що повнолітній син сторін є недієздатним, знаходиться на повному державному забезпеченні, і функції опікуна виконує
Новосавицький психоневрологічний будинок - інтернат, правових
підстав для задоволення позову про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку для утримання сина сторін довічно, на користь
позивачки не має.

ОСОБА_3 знаходився у позички з 02.02.2004 р. по 06.03.2004 p.; з 09.09.2004 р. по 01.10.2004 p.; з 09.01.2005 р. по 10.03.2005 p., з 22.03.2006 р. по 04.04.2006р.; 11.09.2006 р. по 02.10.2006 p.; з 08.04.2007 р. по 21.04.2007 р.
(а.с. 42).

Оскільки дитина знаходиться на повному державному забезпеченні, обидва
батька повинні брати участь у її
утриманні. Аліментний обов'язок матері, батька не пов'язується з їхньою
працездатністю, а лише з їх матеріальним станом.

Норми ст. 182 Сімейного Кодексу України стосовно обставин, які враховуються
судом при визначені розміру аліментів та ст. 193
Сімейного Кодексу України відносно стягнення аліментів та інших коштів на
дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, навчального або іншого
закладі, на які послався суд, до відносин щодо обов'язку батків утримувати
повнолітніх дочку, сина, не застосовуються (ст. 201 СК України).

Тому рішення суду, яке постановлено з порушенням норм матеріального закону,
підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п.п 3. 4, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити. Рішення  Приморського
районного  суду  м.
Одеси  від   12
вересня  2007  року скасувати.

3

Відмовити
ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання сина ОСОБА_3, 1986 року народження.

Рішення колегії суддів набирає
законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути
оскаржено у касаційному порядку протягом двох

м'ясці з дня проголошення, через
Верховний Суд України.