Справа № 2-640/2007р., 2-951/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем   України

м. Донецьк                                                                                                              02
серпня 2007р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі: головуючий
- суддя Мирошниченко В.В. при
секретарі Кодола А.В.,
за участю представника позивача-відповідача ОСОБА_1- ОСОБА_3,
відповідача-позивача ОСОБА_2, представника відповідача-позивача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1
до ОСОБА_2, про визнання втратившим право користування житловим приміщенням;
зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання втратившим право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання
втратившим право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в квартирі
АДРЕСА_1 з 1985р. без поважних причин, а тому втратив право користування
житловим приміщенням квартири.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про
визнання втратившим право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_1 не мешкає в квартирі
АДРЕСА_1 з 1996р. без поважних причин, а тому втратив право користування
житловим приміщенням спірної квартири.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але звернувся до
суду заявою про розгляд справи в його відсутність, наполягає на задоволенні
його позову і заперечує проти зустрічного позову ОСОБА_2

Представник житлового органу- КП „Керуюча компанія Петровського району м.
Донецька" в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду заявою про
розгляд справи в його відсутність, підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 і заперечує
проти зустрічного позову ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача-відповідача ОСОБА_3 підтримала
позовні вимоги ОСОБА_1, зустрічний
позов ОСОБА_2 не визнала. Суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2- син ОСОБА_5 від
першого шлюбу. Вони мешкали в спірній квартирі, а в ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась
вона і з цього часу також стала мешкати в квартирі. В 1983р. відповідач проходив
службу в Радянській Армії. В

1985р.
вона зареєструвала шлюб і виписалась з квартири. З 1985р. ОСОБА_2 мешкав в
квартирі з жінкою, з якою знаходився у фактичних шлюбних відносинах, а коли
вона отримала квартиру в будинку АДРЕСА_1, то почали в ній мешкати. Шлюбні
стосунки вони припинили в 1992-1993р. Після цього відповідач ОСОБА_2 почав
мешкати з другою жінкою по АДРЕСА_1. ОСОБА_2 прописаний в спірній квартирі, але
20 років не мешкає в ній. Комунальні послуги сплачує вона та її батько ОСОБА_1
Батько придбав земельну ділянку, займається овочеводством. Після розірвання
шлюбу на підставі рішення комісії виконкому з прописки в 1999р. прописалась в
квартирі з дітьми тимчасово.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнав, свій зустрічний позов
підтримав, пояснив суду, що його відчим ОСОБА_1 і його мати ОСОБА_5 отримали
квартиру АДРЕСА_1 в 1964р. В ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась сестра ОСОБА_3 До 1983р.
мешкали в квартирі вчотирьох. В 1983р. проходив службу в лавах Радянської
Армії, виписавшись з квартири, а в 1985р., після служби, повернувся в цю
квартиру. Сестра ОСОБА_3 зареєструвала шлюб та перейшла мешкати до свого
чоловіка, а він залишився проживати в квартирі з вітчимом та матір'ю. В 1987р.
в квартиру вселилася його жінка ОСОБА_6,
але разом з батьками мешкати не змогли, їй надали кімнату в гуртожитку ДСК
і стали разом в ній мешкати. В 1989р. ОСОБА_6 надали квартиру АДРЕСА_1, але
сімейне життя не склалося і в 1992р. перейшов мешкати в спірну квартиру до
своєї матері. В 1993р. познайомився з ОСОБА_7 і став проживати в неї. В неї був
ключ від спірної квартири, і коли сварився з нею, то приходив і проживав у
матері. В квартирі АДРЕСА_1 знаходиться його майно, особисті речі: телевізор,
вентилятор, тощо. Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відчим та сестра
ОСОБА_3 замінили замок вхідних дверях квартири, тому в квартиру не має змоги
потрапити. ОСОБА_1 більше 1 Ороків мешкає по вул. Одоєвського. Цей будинок йому
придбав він та ОСОБА_3, оскільки після смерті дружини ОСОБА_1 вирішив проживати
там з другою жінкою. Про те. Що в квартирі була прописана ОСОБА_3 відомо не
було, згоди на її прописку не давав. ОСОБА_3 провокує скандали коли мав намір
вселитися в квартиру, викликала міліцію.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав,
зустрічний позов ОСОБА_2 підтримав, наполягає на його задоволенні в повному
обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягають
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 64 ЖК ч.1ени сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні ч.1ени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають
із зазначеного договору.

У відповідності до ст. 71-72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача
або ч.1енів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести
місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

З виписки особового рахунку НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1
вбачається, що наймачем квартири є ОСОБА_5. В ній зареєстровані ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з двома дітьми а.с. 7\

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. а.с. 11\

З актів КП „Ремонтник-2" від 12 грудня 2005р. та 05
січня 2004 чи 2007р. виправлено невідомою особою а.с. 8,10 вбачається, що
ОСОБА_2 прописаний за адресою: АДРЕСА_2, не мешкає за вказаною адресою з 1985р.

З акту КП „Ремонтник-2" від 30 листопада 2000р. а.с. 9 вбачається,
що ОСОБА_2 прописаний за адресою: АДРЕСА_2, не мешкає за вказаною адресою з
1987р.

Аналізуючи вказані письмові докази, суд не може прийняти їх до уваги та
оцінює критично, оскільки вони протиречать один одному, не відповідають
фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК суд не приймає до уваги пояснення свідків
як з боку ОСОБА_1 так і з боку ОСОБА_2- ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, оскільки їх
пояснення плутані та протиречиві щодо предмету виниклого спору, що свідчить про
бажання кожної із сторін за будь-що схилити шальки терезів на свою користь.

Оскільки згідно ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, а доказування не може грунтуватися на припущеннях,
переконує суд в тому, що позовні вимоги як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 не доведені,
що є підставою для відмови в задоволенні їхніх позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64, 71-72 ЖК України, ст. ст.
213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання втратившим право
користування житловим приміщенням відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про
визнання втратившим право користування житловим приміщенням відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого
суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду Донецької області через місцевий суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.