Справа № 2-917/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

4 червня 2007 р.                                                                                           м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у
складі:

головуючого - судді Халаджи О.В.

при секретарі Рибкіної Г.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому
відкритому судовому засіданні в м. Димитров справу за

позовом ОСОБА_1 до Димитровської міської Ради про

визнання права власності на жилий
будинок,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов визнав.

Позивач в судовому засіданні, в обґрунтування позову пояснив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3, який постійно мешкав на день
смерті у АДРЕСА_1.

Після смерті батька відкрилася спадщина, що складається із жилого будинку з
належними до нього господарськими будівлями та
спорудами у АДРЕСА_1. Зазначену спадщину фактично
прийняла мати позивача, ОСОБА_4, що мешкала разом з батьком на час
відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, не встигнувши за час життя переоформити на
себе жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1, та зареєструвати в БТІ, як того вимагає
законодавство.

Право власності у ОСОБА_3 виникло на підставі договору купівлі -продажу будинку, посвідченого нотаріусом Красноармійської
нотаріальної контори 07.09.1972 року, реєстровий номер НОМЕР_1. Цей договір
було зареєстровано в Красноармійському БТІ
за реєстровим номером 1998, про що свідчить витяг з реєстру прав власності
на нерухоме майно № 8098525 від 28.08.2005 року.

ОСОБА_4, як дружина та спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, фактично вступила в
управління та володіння майном, так як мешкала в будинку на час відкриття
спадщіни до власної смерті.

Виходячи із змісту статті 529 Цивільного кодексу Української РСР,
спадкоємцями першої черги за законом є діти
спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. За таких обставин на спадкування за законом першої черги після
смерті батька та мати позивача має право лише він, ОСОБА_1Інших
спадкоємців не має.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу Української РСР, як спадкоємець
першої черги за законом, позивач прийняв спадщину,
фактично вступив в управління та володіння спадковим майном,
розпорядився речами звичайної домашньої обстановки та вжитку. За таких обставин позивач прийняв спадщину відповідно до статті 549
Цивільного кодексу Української РСР. Незважаючи
на факт прийняття спадщини, свідоцтва про право

2

на спадщину за законом у встановленому законом порядку на жилий будинок
він не може отримати з причин відсутності
реєстрації права власності зазначеного домоволодіння у Димитровському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується довідкою
БТІ. При наявності усіх документів необхідних
для реєстрації права власності в БТІ, мати позивача під час життя не зареєструвала право на спадщіну на домоволодіння у
Димитровському бюро технічної інвентаризації, що
спричиняє для нього неможливість в позасудовому порядку оформити йому спадкові права, та надає йому право звертатися до суду з
позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Тому просить визнати за ним право власності на жилий будинок і господарські
будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1.

Судом
установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3, який постійно мешкав на день смерті у АДРЕСА_1. (а.с.
24)

Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами
у АДРЕСА_1. Зазначену спадщину фактично
прийняла ОСОБА_4, що мешкала разом з ОСОБА_3 на час
відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, не встигнувши за
час життя переоформити на себе жилий будинок з
належними до нього господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1, та зареєструвати в БТІ, як того вимагає законодавство
(а.с. 25,26,).

ОСОБА_4 доводиться матір'ю позивачу, що підтверджується свідоцтвом
про народження. (а.с. 16)

Право власності у ОСОБА_3 виникло на підставі договору купівлі -продажу будинку, посвідченого нотаріусом Красноармійської
нотаріальної контори 07.09.1972 року, реєстровий номер НОМЕР_1. Цей договір
було зареєстровано в Красноармійському БТІ
за реєстровим номером 1998, про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 8098525 від
28.08.2005 року. (а.с. 6-10)

ОСОБА_4, як дружина та спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, фактично вступила в
управління та володіння майном, так як мешкала в будинку на час
відкриття спадщіни до власної смерті. (.а.с. 11-14)

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу Української РСР, як спадкоємець
першої черги за законом, ОСОБА_1 прийняв спадщину,
фактично вступив в управління та володіння спадковим
майном, розпорядився речами звичайної домашньої обстановки та
вжитку (а.с. 11-14).

Згідно довідки БТІ, домоволодіння по АДРЕСА_1 значиться зареєстрованим за ОСОБА_3/а.с.26/.

В силу вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають
задоволенню в повному обсязі та за ним необхідно
визнати право власності на жилий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 50,5 кв.м., у тому числі
житловою - 31,7 кв.м., а також надвірні будівлі та споруди позначені у технічному паспорті літерою Б-1 - літня кухня, В-1 -
сарай, Г-1 - убиральня, Д-1 - сарай, Є-1 - гараж,
Ж-1 - душова, № 1,2,3 -огорожа, III - водопровід, 1,11 - замощення.

На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР,
ст. 392 Цивільного кодексу України, та
керуючисть ст.ст.10, 11, 57, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

3

Позов ОСОБА_1 до Димитровської міської Ради про визнання права
власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 50,5 кв.м., у тому числі
житловою - 31,7 кв.м., а також надвірні будівлі та споруди позначені у технічному паспорті літерою Б-1 - літня
кухня, В-1 - сарай, Г-1 - убиральня, Д-1 - сарай, Є-1 - гараж, Ж-1 - душова, №
1,2,3 -огорожа, III - водопровід, 1,11 - замощення, який
знаходиться на земельній ділянці Димитровської міської Ради.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення до
Апеляційного суду Донецької області через Димитровський
міський суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.