РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді                                                                                           Соколянської
О.М.,

при секретарі                                                                                                         Пошта Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у М.Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
3-тя особа ВГІРФО РО УМВД В Дніпропетровській області про визнання особи такою,
що втратила право на користування житлом,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він разом зі своє сім'єю прописані
та мешкають з липня 1989 року за адресою АДРЕСА_1. З січня 2003 року відповідач
забравши речі виїхав з села. З цього часу місце знаходження відповідача
позивачу невідомо. У зв'язку з цим позивач просить визнати відповідача, таким
що втратив право на користування житлом.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги
повністю, пояснивши, що 1983 році вона зареєструвала шлюб з позивачем. У 1983
році у них народився син ОСОБА_2. З 1983 року вони стали мешкати у будинку
АДРЕСА_1, прописалися там. В 1989 році вони купили цей будинок і документи
оформили по чоловіка. В січні 2003 року відповідач забравши свої речі виїхав до
м. Дніпропетровська і більше до дому не повертався. Місце знаходження
відповідача не відоме.

Відповідач
ОСОБА_2 в судове засідання не явилась. В матеріалах справи є повідомлення про
слухання справи, через газету „Вісті Придніпров'я" лс.26.

Представник
третьої особи - ВГІРФО РО УМВД В Дніпропетровській області просить розглянути
справу без їх представника лс.17-18.

Заслухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до ст..64 ЖК України
членами сім'ї власника є чоловік, діти, батьки, або особа, яка постійно мешкає
разом з власником і веде з ним спільне господарство.

Відповідно до
договору від 9 березня 1989 року позивачу на праві власності належить домоволодіння
по АДРЕСА_1, що підтверджується документами на лс.6-8. Відповідно довідки на
лс.14, та господарчій книжці на лс.25 у будинку по АДРЕСА_1 прописаний син
позивача -ОСОБА_2
з 1989 року.

Відповідно до
вимог ст..405 ч.3 ЦК України
члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.

Як встановлено в
судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 з січня 2003 року в будинку АДРЕСА_1 не проживає, забрав
свої особисті речі і місцезнаходження останнього не відоме, що підтверджується
актом складеним 23.01.2007 року лс.5.

Відповідно до
вимог ст.60 ЦПК України, позивач довів ті обставини, що відповідач не мешкає
понад один рік у будинку по АДРЕСА_1 без поважної причини.

Керуючись ст..7, 10,
60 ЦПК України, ст.64 ЖК України, 405 ч.3 ЦК
України суд -

вирішив:

Визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком по АДРЕСА_1
Дніпропетровської області.

З дня
проголошення рішення суду протягом 10 днів може бути подана заява про
апеляційне оскарження рішення суду.

На рішення суду
може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.