Справа № 22-2148/07р.                                             Головуючий
у 1-й інстанції - Ланкевич
Категорія справи
Доповідач в апеляційній інстанції - Цяцяк Р.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого -
судді Юхименка А.Г.,

суддів Штефаніци
Ю.Г. і Цяцяка Р.П.,

при секретарі
Жаровській І.К.

та за
участюОСОБА_1 і представника ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною
скаргоюОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області
від 13 лютого 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням задоволено позовОСОБА_2 доОСОБА_1 та ухвалено стягувати зОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2аліменти на утримання їх повнолітньої доньки
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 17.10.2005 року
і до часу закінчення нею навчання.

В апеляційній
скарзі відповідачОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог, покликаючись на неповне
з'ясування судом обставини, що мають значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а також на порушення норм матеріального і
процесуального права.

Апелянт
стверджує, що позов до суду позивачка не подавала, позовну заяву особисто не
підписувала, жодного разу в судовому засіданні присутня не була і всі дії щодо
подання позовної заяви були вчинені не уповноваженою на те особою.

Оскільки
Сімейним кодексом України встановлено, що право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, а також сама
дочка, яка продовжує навчання, то апелянт (з урахуванням наведеної норми
закону) вважає, що позивач не подала до суду належних та допустимих доказів,
які підтверджують факт оплатного навчання доньки ОСОБА_3в учбовому закладі
Італії.

Стверджує, що
довідка про навчання ОСОБА_3в Італії не може бути письмовим доказом по справі,
оскільки така не легалізована, належним чином не перекладена та не завірена і з
неї не вбачається, яка форма навчання у доньки - платна чи безоплатна.

Крім цього,
позивачка не представила суду доказів про те, що їх донька ОСОБА_3проживає з
нею офіційно (легально) в Італії в м. Монтесільвано, так само, як документів
про її офіційне вивезення позивачкою за кордон.

Стверджує, що обидві доньки вивезенні позивачкою до Італії без його згоди і
жодного зв'язку з ними він не має.

2

Вважає, що судом
не встановлено, що їхня з позивачкою донька потребує матеріальної допомоги у
зв'язку з навчанням, оскільки позивачка не довела цієї обставини.

Також вважає, що
судом не враховано його матеріальне становище, зокрема - те, що на його
утриманні перебувають пристарілі хворі батьки, малолітня донька
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, а також те, що частина його доходу витрачається на сплату
аліментів на утримання доньки ОСОБА_5.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення апелянтаОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги
та заперечення її доводів зі сторони представника позивачки ОСОБА_2 перевіривши
матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга частково підлягає до
задоволення з наступних підстав.

У п,20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 „Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення аліментів" міститься роз'яснення про
те, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують
навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає
за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином
віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання,
потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості
надавати таку допомогу; що відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до
суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися,
а також той із батьків, з яким вони проживають, і у разі заявления позову одним із
батьків суд може залучити до участі у справі повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

З доручень позивачки
на ім'я ОСОБА_6 вбачається, що позивачка станом на 13.06.2007 року мешкає у м.
Дрогобичі і є громадянкою України (а.с. 10, 85) - будь-які відомості, що вона
проживає в Італії разом з донькою ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в матеріалах справи
відсутні.

Так само, як
відсутні будь-які відомості про доходи позивачки, як і відомості про доходи (чи
їх відсутність) доньки ОСОБА_3- з урахуванням того, що остання вже досягла
20-ти літнього віку (так само, як і відсутні відомості про доходи відповідача).

Крім цього,
підписи позивачки на позовній заяві і на вище згаданих дорученнях різняться (на
що і звертає увагу апелянт та що визнав в судовому засіданні в суді апеляційної
інстанції представник позивачки); доручення на ім'я ОСОБА_6 від 23.07.2003 року
23.07.2006 року втратило свою чинність у зв'язку з закінченням терміну його дії
(а.с. 10), однак і після втрати ним чинності суд розглядав справу та ухвалював
оскаржуване рішення за участю ОСОБА_7, як представника позивачки, і цим же
рішенням стягнув з відповідача на користь позивачки (а не на користь
повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися) аліменти.

За вище
наведених обставин колегія суддів вважає, що до участі у справі необхідно було
залучити повнолітню дочку сторін по справі, в інтересах якої і було подано
позов (та яка сама має право на звернення до суду з позовом про стягнення
аліментів), оскільки рішення по справі безпосередньо стосується її прав і
обов'язків та що необхідно для з'ясування вище згаданих обставин, що мають
значення для справи.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що
оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий
розгляд (зі стадії відкриття провадження у справі), в ході якого до участі у
справі слід залучити повнолітню доньку сторін ОСОБА_3.

3

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.1 п.5, 311 ч.1 п.4, 314 ч.1 п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 частково задовольнити.

Рішення
Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2007 року
скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції іншим
суддею.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання
ухвалою законної сили.