Справа №22-ц-1474   2007 р.                                 Головуючий
у 1 інстанції Аршук Т.М.
43                                                                Суддя-доповідач
УХВАЛА

Іменем  України

27 листопада 2007 року
колегія Суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого -
Рибалки В.Г.

суддів   -                               Хвостика
С. Г.,  Семеній Л.І.

з участю
секретаря судового засідання - Рой
Я.М.

та
осіб,  які беруть участь у справі -
ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 розглянула у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 4 жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи - Відкрите акціонерне товариство «Сумигаз» в особі
Конотопського управління по експлуатації газового господарства,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

встановила:

У лютому
2007 року ОСОБА_2  звернувся в суд з указаним
позовом і,  посилаючись на те,  що не зважаючи на рішення суду,  яким відповідача ОСОБА_1 зобов'язано не
чинити йому перешкод у користуванні АДРЕСА_1 шляхом відновлення порушеного ним
газопостачання до вказаного будинку,  той
ухиляється від виконання,  що змусило
його повторно провести роботи з газифікації свого будинку,  в зв'язку з чим він поніс матеріальні
затрати. Також такими неправомірними діями відповідача йому була заподіяна і
моральна шкода,  оскільки протягом семи
місяців в осінньо-зимовий період в його будинку була зупинена подача газу,  який є єдиним джерелом теплопостачання,  внаслідок чого він зазнав душевних страждань.

У
зв'язку з зазначеним,  він просив
стягнути з відповідача 3000 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 2000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Відповідач
ОСОБА_1 з таким позовом не погодився і в березні цього ж року звернувся в суд з
зустрічним позовом,  в якому просив
визнати незаконним проведення ОСОБА_2  до
свого будинку газопроводу,  так як той
газопровід проходить по межі його та сусідки ОСОБА_3 земельних ділянок,  але цю межу ОСОБА_2  не має права використовувати. Крім того,  він не давав позивачу за первісним позовом
дозволу на підключення газопостачання до свого будинку.

Рішенням
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 4 жовтня 2007 року позов
ОСОБА_2  задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_1 на його користь 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. В
задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_2  у
повному обсязі та задоволення його позовних вимог. При цьому посилається на
порушення судом норм матеріального і процесуального   права.
Зокрема,    зазначає,    що
ОСОБА_2  здійснив   самочинне

будівництво
газопроводу,  що не враховані вимоги
земельного сервітуту,  а також,  що суд безпідставно послався на рішення
Конотопського міськрайонного суду від 6 вересня 2006 року,  яким його зобов'язано не чинити ОСОБА_2  перешкод у користуванні будинком в частині
відновлення газопостачання.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
ОСОБА_1,  який вважав рішення суду
незаконним і тому просив задовольнити його апеляційну скаргу,  пояснення ОСОБА_2  про залишення рішення,  як законного і обгрунтованого,  без зміни,
перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та
вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вірно
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2  за договором
купівлі-продажу 27 вересня 2005 року придбав АДРЕСА_1. Для підключення
вказаного будинку до газопроводу його попередній власник ОСОБА_6 підготував всі
необхідні документи,  а позивач ОСОБА_2
,  отримавши згоду на підключення до
існуючої труби газопроводу від ОСОБА_1,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3,  підвів
газопровід до свого будинку,  узгодивши
ці дії з Конотопським УЕГГ,  яке і
здійснило пуск газу. 31 травня 2006 року відповідач ОСОБА_1 перекрив кран
газопроводу та перерізав трубу газопостачання до будинку ОСОБА_2

Рішенням
Конотопського міськрайонного суду від 6 вересня 2006 року,  яке набрало чинності,  ОСОБА_1 зобов'язано усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_2  належним йому
будинком шляхом відновлення газопостачання.

Однак ні
в добровільному,  ні в примусовому
порядку це рішення суду ОСОБА_1 не виконав,
у зв'язку з чим ОСОБА_2 ,  щоб
мати можливість опалювати свій будинок,
готувати їжу,  зважаючи на
осінньо-зимовий період,  повторно здійснив
дії по газопостачанню до його будинку.

З огляду
на зазначене,  обґрунтованим і
таким,  що відповідає вимогам  ст. 1167 ЦК України,  є висновок суду першої інстанції про те,  що такими неправомірними,  винними діями ОСОБА_1 позивачу ОСОБА_2  була заподіяна моральна шкода,  оскільки він зазнав душевних страждань,  був порушений звичний ритм його життя і для
відновлення порушених прав він змушений був докладати додаткових зусиль.

Розмір
стягнення є адекватним моральним стражданням,
відповідає їх характеру та ступеню і при його визначенні місцевий суд
врахував засади розумності та справедливості.

Що
стосується зустрічного позову ОСОБА_1,  то розглянувши його в межах заявленої
вимоги та на основі з'ясованих обставин,
підтверджених наданими сторонами доказами,  які були досліджені в судовому
засіданні,  місцевий суд дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні його позову.

Зокрема,  встановлені по справі обставини щодо
проведення газу до будинку ОСОБА_2
свідчать про те,  що останній
вимог законодавства з цього приводу не порушував,  а ОСОБА_1,
при вирішенні цього питання,
навпаки,  діяв самовільно.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що
ОСОБА_2  здійснив самочинне будівництво
газопроводу,  не узгоджується з
матеріалами справи та не відповідають нормам законодавства.

В
судовому засіданні суду першої інстанції встановлено,  що проект газопроводу та технічна
документація на газифікацію будинку позивача за первісним позовом не мають
ніяких застережень з боку газового господарства,  виконані відповідно до норм законодавства і з
цього приводу отримані погодження (а.с. 8),
які вимагались для підключення будинку ОСОБА_2  до газопроводу,  в зв'язку з чим і був здійснений пуск газу.

Дані обставини
апелянтом не спростовані і свої заперечення він не довів.

Посилання
в апеляційній скарзі на те,  що
ОСОБА_2  без дозволу власників земельних
ділянок,  в тому числі і його,  ОСОБА_1,
на межі яких проходить газопровід до будинку ОСОБА_2 ,  фактично користується чужими земельними
ділянками,  не заслуговує на увагу,  оскільки газові труба по землі апелянта,  так як це стосується його

інтересів,  не проходить. До того ж,  земельний сервітут щодо користування
земельними ділянками в даному випадку і не встановлювався.

Крім
того,  факт поршуення ОСОБА_1 прав
ОСОБА_2 ,  а саме - чинення перешкод в
користуванні газопроводом,  встановлено
рішенням Конотопського міськрайонного суду від 6 вересня 2006 року і відповідно
до  ст. 61 ЦПК України ці обставини знову
не доказуються.

Отже,  посилання апелянта на те,  що вказане рішення суду є незакнним,  є безпідставними.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,  не
містять посилань на такі порушення норм матеріального і процесуального права,  що б являлось підставою для зміни чи
скасування рішення,  тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити,  а
рішення,  як законне й обґрунтоване,  - залишити без зміни.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1 п.1,  308,
314 ч.1 п.1,  315 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 4 жовтня 2007 року в
даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня її проголошення.