Справа № 22ц- 1355/2007 р.                                    Головуючий
інстанції  Завгородня Л.М.
Категорія  35                                                              Доповідач
інстанції  Володіна Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

18  жовтня
2007  року    колегія
суддів  судової  палати
з цивільних справ Апеляційного суду міста Севастополя  в складі: головуючого     - Куцеконя І.П.

суддів                             - Володіної Л.В.,
Сундукова В.М.

при
секретарі   - Благовідові А.В. за
участю      - представника позивача -
ОСОБА_1

-
відповідача ОСОБА_2.
розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу і розділ спільно нажитого майна за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 23 травня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2006 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. і, вточнивши
свої вимоги, просила розірвати шлюб і розділити спільно нажите майно подружжя,
визнавши на нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, та право
власності на холодильник, мікрохвильову піч, відео програвач,  DVD-плеєр.

Рішенням
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 23 травня 2007 року
позов ОСОБА_3 задоволений.

Судом
розірваний шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, укладений 06.06.1989року в
Североморському відділі Загсу, актовий запис №269.

Витрати
пов'язані з оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу, суд поклав на сторони
порівну з кожного по 10 грн. в дохід держави.

Судом
розділено майно, що є загальною сумісною власністю подружжя.

ОСОБА_3 виділено
у особисту власність  холодильник
-1250  грн.,  плеєр-150
грн.,  мікрохвильову піч  -
425  грн.,  відео програвач  "LD"  -  145  грн.,
визнано за нею   право власності
на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 123 250 грн., а всього майна на загальну
суму  125 220 грн.

ОСОБА_2 виділено в
особисту власність кондиціонер -894 грн., кухонну плиту - 325 грн.,
водонагрівач - 300 грн. і визнано за ним право власності на 1/2 вищезгаданої
квартири - 123 250 грн., а всього на суму 124 769 грн.

Вирішено питання
про судові витрати.

Не
погодившись з рішенням суду в частині розділу спільно нажитого майна подружжя, ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, просить рішення суду скасувати, як ухвалене з порушенням норм
процесуального права, посилаючись на те, що суд самостійно змінив предмет
позову та необгрунтовано не прийняв до уваги докази відповідача, що вищезгадана
квартира придбана на кошти, які отримані по договору позики.

Заслухавши
пояснення відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника
позивача, яка згодна з рішенням суду,

дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Рішення
суду в частині вимог про розірванню шлюбу відповідач не оскаржує.

Ухвалюючи
рішення в частині поділу спільно нажитого майна суд виходив з того, що
зазначене у позові майно придбано у період шлюбу і розмір часток майна подружжя
є рівним.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів.

Судом
встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами,
що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.06.1989 року (а.с.35), від
сумісного життя дітей не мають. В період шлюбу сторонами придбано майно у
вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 246 500 грн. та речі на загальну суму
3489 грн.

У
відповідності до вимог ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи
викладене колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано дійшов до висновку, що
майно є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу у рівних долях.
Інше суду не доведено.

Доводи
відповідача, що суд самостійно змінив предмет позову, колегія суддів не приймає
до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, із протоколу
судового засідання вбачається, що позивач у судовому засіданні, в межах позову
про поділ майна, змінила спосіб захисту і просила визнати за нею право
власності на 1/2 частку зазначеної квартири, в зв'язку з тим, що відповідач не
має можливості сплатити грошову компенсацію за частку квартири.(а.с.82).

Формулювання
підстав та предмета позову - це право позивача і він, протягом усього часу
розгляду справи, має право змінити їх.

Доводи ОСОБА_2. про те, що квартира
підлягає виключенню із майна підлягаючого поділу, оскільки придбана на кошти
отримані у позиці, колегія суддів вважає безпідставними.

Матеріалами
справи підтверджується, що квартира АДРЕСА_1 придбана у період шлюбу сторін
(а.с.59). І той факт, що вона придбана на кошті, отримані у борг, підставою для
виключення її із майна підлягаючого поділу не являється. Крім того, доводи про
наявність у ОСОБА_3 та ОСОБА_2. боргу,
доказами по справі не підтверджується та не спростовує висновків суду про
визнання за позивачем права власності на 1/2 квартири.

Рішення
суду ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права,
підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись,
ст.303-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 23 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня
набрання законної сили.