УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 року                                                                                          м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого:
Колеснікова Г.Я

суддів:                Фадєєнко А.Ф.,  Ващенко Л.Г.,
Вадовської Л.М. ,  Процик М. В.,

розглянувши
у судовому засіданні у м.  Одесі справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області
від 13 березня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської
ради про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2005 р.
ОСОБА_1 звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області
із позовом до Мелітопольської міської ради про визнання права власності на
самочинне збудовані будівлі і споруди: тамбур «6-1» до житлового будинку,
розміром 1, 35 х 3.0м;
сарай «Г-1»,  розміром 3, 0 х 2, 90 м; гараж
«Д-1»,  розміром 5, 52 х 3, 50м; баню
«Е-1»,  розміром 3, 10 х 5, 50 м,  розташованих за адресою: АДРЕСА_1,
посилаючись на те,
що ці будівлі обслуговують житловий будинок і знаходяться у задовільному
стані.

Позивачка
зазначила,  що в КП ММБТІ їй було
відмовлено у реєстрації права власності,
тому вона просила про задоволення позову.

Відповідач позов
визнав.

Рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.02.2006 р. позов   ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд
визнав за позивачкою право власності на тамбур і сарай та відмовив їй у
визнанні права власності на гараж і баню.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 13.03.2006
р. апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції від 03.02.2006 р. залишена без
розгляду,  через те,  що на думку суду,  апеляційна скарга подана з пропуском строку
на апеляційне оскарження,  і заява про
поновлення пропущеного строку не надана.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 13.03.2006
p.,  допустити її до оскарження рішення суду першої
інстанції,  оскільки суд апеляційної
інстанції,  порушивши вимоги
процесуального закону,  не допустив її до
апеляційного суду для оскарження рішення суду першої інстанції,  незважаючи на те,  що в матеріалах справи є заява про поновлення
строку (а.с.  20).

Колегія суддів
вважає,  що скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Згідно  ст.  6 ч.1 Конвенції про
захист прав людини і основоположних свобод,
яка є частиною національного законодавства України,  кожен має право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім

Справа
№33ц-1410/07

Головуючий у
першій інстанції Зимогляд В.В.

Доповідач
Фадєєнко А.Ф.                                                                Категорія
ЦП:

судом,  встановленим законом,  який вирішить спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру.

Виходячи
із правил  ст.  6
ч.1 Конвенції і практики Європейського суду з прав людини,  які є джерелом права в Україні,  невід'ємною частиною права на справедливий
судовий розгляд є доступ до суду,  у тому
числі до суду апеляційної інстанції.

Постановивши,  13.03.2006
p.,  ухвалу,  суд
апеляційної інстанції вказав,  що
апеляційна скарга подана лише 27.02.2006
p.,  тобто після спливу строку,  передбаченого
ст.  294 ЦПК
України,  і із заявою про його поновлення
апелянтка до суду не звернулась,  тому
суддя апеляційної інстанції залишила скаргу без розгляду,  повернувши її апелянтці (а.с.
25).

Із
матеріалів справи вбачається,  що 28.02.2006 р. до
апеляційного суду із Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області
надійшла цивільна справа №
2-665/06 з апеляційною скаргою і заявою ОСОБА_1 про поновлення
строку на апеляційне оскарження рішення суду від 03.02.2006 р. (а.с.  20).

Суд
апеляційної інстанції свідомо,
одноособово,  порушивши право
апелянтки на справедливий суд,  не
допустив її до суду апеляційної інстанції,
і не розглянув заяву апелянтки про поновлення строку для оскарження
рішення по суті,  у судовому засіданні з
повідомленням учасників процесу,  як це
передбачено  ст.  ст.  73 ч. 2,
294 ч.3 ЦПК України.

Оскільки
суд апеляційної інстанції порушив вимоги національного законодавства і  ст.  6
ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на
справедливий суд,  невід'ємною частиною
якого є доступ до суду,  у тому числі до
суду апеляційної інстанції,  з метою
перевірки законності судового рішення,
колегія суддів вважає необхідним ухвалу апеляційного суду Запорізької області
від 13.03.2006р. скасувати,  направивши
справу до суду апеляційної інстанції для розгляду питання про допуск до суду
другої інстанції.

Одночасно
колегія суддів звертає увагу суду апеляційної інстанції на те,  що ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.02.2006 p.,  а не на ухвалу від 03.02.2006 р. цього ж
суду,  як це вказано в ухвалі
апеляційного суду Запорізької області від 13.03.2006 р.

Керуючись  ст.
ст.  333,
338 ЦПК України,  колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - задовольнити
.

Ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 13
березня 2006 року
скасувати.

Справу
направити до апеляційного суду Запорізької області для розгляду заяви ОСОБА_1
про допуск її апеляційної скарги на рішення Мелітопольського міськрайонного
суду Запорізької області від 03
лютого 2006 року до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала
апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді
апеляційного суду Одеської області