Справа № 2-2655/ 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2007року                                                                                           м.
Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі: судді Данько В.В.,

при секретарі - Чумакової Н.С. розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до Харківської
міської ради про визнання права власності на нерухомість, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання
права власності на нежитлове приміщення загальною площею 468,2 кв. м. Літ.
„А-2" по вул. Балашовській м. Харкова, посилаючись на те, що згідно
договору купівлі-продажу від 17.11.2003 року, вона являється власником
нежитлового приміщення Літ. „А-2", розташованого АДРЕСА_1 загальною площею
474,9 кв. м.. Для більш зручного використання, з виробничою метою, в
нежитловому приміщенні позивачка здійснила ряд внутрішніх перепланувань. Роботи
по переплануванню були виконані за її власні сили. Після завершення
перепланування, технік КП „Харківське МіськБТІ" вніс відповідні зміни в
план кожного поверху, а спеціалістами ТОВ „Харківреконструкція" був
підготовлений позитивний технічний висновок про можливість збереження виконаної
реконструкції вищезазначеного нежитлового приміщення. Після перепланування
площа приміщення зменшилася на 11,7 кв. м. і згідно технічного паспорту складає
468,2 кв. м., в результаті
чого виходить розбіжність фактичної площі з правовстановлюючим документом.

Для реєстрації
права власності на реконструйоване нежитлове приміщення необхідний
правоустановчий документ, що посвідчував би право власності на вказане
приміщення. Згідно з „Положенням про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно ", одним з таких документів може бути рішення суду. У зв
"язку з чим позивачка звернулася до суду та просить її позов задовольнити.

У судовому
засіданні представник позивачки позов підтримала, представник відповідача проти
позову заперечував.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Згідно договору
купівлі-продажу від 17.11.2003 року, позивачка являється власником нежитлового
приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 474,9 кв. м..

Договір
купівлі-продажу нежитлового приміщення 17.11.2003 року було зареєстровано в КП
„Харківське МіськБТІ".

Нежитлове
приміщення АДРЕСА_1 розташовано у виробничій зоні Комінтернівського району м.
Харкова.

Для більш
зручного використання, з виробничою метою, в нежитловому приміщенні АДРЕСА_1
позивачка здійснила ряд внутрішніх перепланувань. Роботи по переплануванню були
виконані за її власні сили.

Після завершення
перепланування, технік КП „Харківське МіськБТІ" вніс відповідні зміни   в
план   кожного   поверху,
а   спеціалістами   ТОВ
„Харківреконструкція"   був

2

підготовлений позитивний технічний
висновок про можливість збереження виконаної реконструкції нежитлового
приміщення АДРЕСА_1.

Після
перепланування площа приміщення зменшилася на 11,7 кв. м. і згідно технічного
паспорту складає 468,2 кв. м., в результаті чого виходить розбіжність фактичної площі приміщення з правовстановлюючим
документом.

Згідно cm. 331 ЦК України, право
власності на щойно вироблене нерухоме майно виникає з моменту завершення його
будівництва.

Відповідно ч.1 cm. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно ч.5 cm. 376 ЦК України, на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, самовільно збудоване на ній, якщо це не порушує
прав інших осіб.

Згідно cm. 392 ЦК України, власник
майна може пред "явити
позов про визнання його права власності, якщо це право інші особи заперечують
чи не визнають, а також у випадку утрати ним документу, що посвідчує його право
власності.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,214-215 ЦПК України, ст.ст. 331,376, 391,
392 ЦК України,
суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на виробниче нежитлове приміщення загальною площею 468,2
кв. м. Літ „А-2" АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 cm. 295
ЦПК України.