Справа
№2-1825/07 Рішення
11 червня   2007 р. Голосіївській районний суд м. Києва
у складі: головуючого -судді Рудницької О.М., при секретарі - Кузьо А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа: Друга Київська Державна
нотаріальна контора, про стягнення боргу,
звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він у 1990
р. надав у борг своєму батькові ОСОБА_3 кошти у сумі 5415, 90 карб. для
придбання житла - квартири АДРЕСА_1
усної угоди між ним та батьком, останній пообіцяв, що після його смерті
квартира буде належати позивачу.
батько позивача - ОСОБА_3 помер і після його смерті позивачу стало відомо про
те, що все своє майно батько заповів відповідачці - своїй дочці і сестрі
позивача, нотаріально оформивши заповіт 07.11.2003 р.
що йому у 1990 р. було нанесено матеріальну шкоду неповерненням батьком суми
боргу та просить стягнути з відповідачки, як зі спадкоємиці покійного батька,
У судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки
вказану суму на підставах, зазначених у позовній заяві, посилаючись на
положення ч. 2 ст. 625, ст.ст. 1231, 1281, 1282 ЦК України.
відповідачки у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що покійний
батько сторін - ОСОБА_3, ніколи не брав у борг кошти у позивача та просила
відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суд вислухавши
пояснення позивача, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи,
позовній заяві та у своїх поясненнях наданих в суді, вказує на те, що договір
позики між ним та його батьком ОСОБА_3 був укладений у 1990 р. в усній формі.
своїх позовних вимог, тобто на підтвердження наявності грошового зобов»язання
ОСОБА_3 перед позивачем, останній посилався на квитанції про сплату квартплати
та комунальних послуг без зазначення прізвища платника, з припискою, зробленою
від руки, про сплату коштів за продаж квартири у розмірі 5352 грн. 56 коп., а
також позивач посилається, як на доказ наявності боргу, на покази свідків.
вимог ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.
положень ст.ст. 44 , 375 ЦК
України (в редакції 1963 p.),
договір позики якщо його сума вище 50 карбованців повинен укладатись у
вимогами ст. 46 ЦК України
(в редакції 1963 p.),
недотримання вимагаємо! законом письмової форми угоди позбавляє сторони
права посилатись на покази свідків для підтвердження укладення угоди.
вимогами ст. 1046 ЦК України,
за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти
або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей.
згідно з положеннями ст. 1047 ЦК
України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не
менш ніж у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходу громадян. На підтвердження укладення договору позики та його
умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
позивач не надав суду належних доказів на підтвердження своїх вимог, в зв»язку
з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Крім того, суд
вважає, що вимога позивача до відповідачки, як до спадкоємиці померлого
ОСОБА_3, є безпідставною, оскільки відповідачка не приймала спадщину після
був пропущений строк позовної давності для звернення з позовом до суду і
представник відповідачки просить застосувати його до вимог позивача. Як
вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути борг з урахуванням індексу
інфляції за період з 1991 р. по 2007 p., посилаючись
на ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, якій прострочив
виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення. Таким чином, позивач у своєму позові сам вказав дату, коли його
права були порушені.
(в редакції 1963 р.) загальний строк позовної давності для звернення до суду за
захистом своїх порушених прав встановлювався у три роки.
викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212- 215, 218 ЦПК України ,
ст.ст. 44, 46, 71, 375 ЦК
України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1046, 1047 ЦК України (2004 p.), суд
позову ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа: Друга Київська Державна нотаріальна
контора, про стягнення боргу - відмовити.
Рішення може
бути оскаржене в наступному порядку: заява про апеляційне оскарження рішення
може бути подано до Голосіївського районного суду м. Києва протягом 10 днів з
дня його проголошення, а апеляційна скарга на рішення суду може бути подана
протягом 20 днів до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд
м. Києва.