Справа № 2-1172/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

09 липня 2007
року Роздільнянський районий суд Одеської області в складі:

судді - Панчук
А.І,  при секретарі - Сьомбак В.Я.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Роздільна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання
шлюбу,

встановив:

В червні 2007
року позивач ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з
відповідачем ОСОБА_2Відповідач ОСОБА_2
позов визнав.

В
судовому засідання позивач ОСОБА_1 позов підтримала,  суду пояснила,  що з 1996 року року проживає в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2Вона не бажає проживати з відповідачем однією
сім'єю і продовжувати подружні відносини,
причиною розпаду сім'ї є те, що їх шлюб носить формальний характер,  так як Відповідач фактично має іншу сім, ю
більше року,  а вірніше з 2006 року вони
проживають окремо.

Посилаючись
на дані обставини позивач просила шлюб з відповідачем розірвати,  так як їх спільне проживання в шлюбі не
можливе і вони не бажають підтримувати подружні відносини.

Відповідач
ОСОБА_2  позов визнав повністю,  на розірвання шлюбу згоден,  бажає розірвання шлюбу,  суду пояснив,
що сімейне життя в них не склалося і зберегти їх сім'ю неможливо.

Оскільки
позивач позов визнав,  суд вважає за
можливе ухвалити рішення при попередньому слуханні справи в порядку ч.4  ст.
130 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В ході
судового розгляду судом встановлено,  що
сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1996 року.

Від
спільного життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1  яка на теперішній час проживає з матір'ю.

Сторони
припинили подружні відносини і однією сім"єю не проживають з 2006 року.

Причиною
розпаду сім'ї і сторони з цим погодились є відсутність між ними взаємоповаги та
взаємопорозуміння,  спільності інтересів.

Сторони
на розірвання шлюбу згодні і наполягають,
відновлювати подружні відносини не мають наміру,  у наданні строку для примирення з метою збереження
родини не мають потреби,  оскільки
вважають,  що їхня сім'я розпалася
остаточно.

При
таких обставинах суд вважає,  що
сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й
роблять їх спільне життя надалі неможливим,
тому,  що збереження родини
суперечило б інтересам сторін.

Сторони
дійшли згоди,  що після розірвання шлюбу
доньку ОСОБА_3 необхідно залишити проживати з матір, ю,  спору по місцю проживання між сторонами не
має.

При розгляді
справи майнового спору між сторонами немає.

Витрати по
справі за згодою сторін суд покладає на відповідача.

Судовий
збір по справі складає 8, 50грн.,  збір
на ІТЗ судового розгляду справи 7, 50 грн,
які повністю сплачено позивачкою при зверненні до суду.

На
підставі  ст. 105 ч.3,  110,
112 Сімейного кодексу України,
керуючись стЗ, .4, 7,  11,  209,
212, 214, 215 ЦПК України,

вирішив:

Шлюб між
ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище -ІНФОРМАЦІЯ_2 / та ОСОБА_2 ,  зареєстрований РАГС Котовської міської Ради
Одеської області,  27 липня 1996 p.,  актовий запис №133,  розірвати.

Неповнолітню
доньку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  залишити проживати з матір'ю.

При
видачі сторонам свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути на користь держави з
ОСОБА_217 грн,  позивачку від сплати
збору звільнити.

На
рішення може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд в 10-ти денний
строк з дня його проголошення шляхом подачі через суд першої інстанції заяви
про апеляційне оскарження,  поданням
після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги з подачею її копій до
апеляційної інстанції або в порядку  ст.
295 ч.4 ЦПК України.

Суддя:
/підпис/