Справа 22-5187/2007
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Прокопчук Л.М.
РІШЕННЯ

Іменем     України

26 липня 2007
року
м. Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Голубинського A.M. Суддів Прокопчук
Л.М., Жданової B.C. При секретарі
Бондаренко Н.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 27 квітня 2007 р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кіровське (далі - Відділення), Державного підприємства „Шахта „Об'єднана",
Державного підприємства „Донвуглереструктурізація" про стягнення сум по
відшкодуванню збитків та компенсацію за моральну шкоду, завданої нещасним
випадком на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2005
року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом. Посилалася на те, що
вона знаходилась у трудових відносинах з шахтою „Об'єдана" з 12.01.2000 р.
03.10.2000 р. під час виконання трудових обов'язків з нею стався нещасний
випадок, про що було складено акт форми Н-1. Потім вона була оглянута МСЕК,
висновком якої встановлена стійка втрата працездатності 40% на період з
13.03.2001 р. по 13.04.2004 р. Шахта призначила щомісячні платежі, з розміром
яких вона не згодна. Просила стягнути недоотримані суми щомісячних платежів та
моральну шкоду в сумі 50000 грн. у зв'язку з погіршенням здоров'я.

Рішенням
Калінінського районного суду м. Донецька від 27 квітня 2007 р. позовні вимоги
задоволені частково. З Відділення на користь позивачки стягнуто недоплачені
суми відшкодування шкоди з компенсацією в розмірі 127,67 грн., недоплата
щомісячних страхових виплат в сумі 3462,99 грн. з компенсацією у зв'язку з
несвоєчасними відшкодуваннями шкоди в сумі 289,92 грн., а всього 3880,59 грн.
Відділення зобов'язано сплачувати позивачці щомісяця на відшкодування шкоди по
383,50 грн. починаючи з 1.10.2006 р. з послідуючим корегуванням. В задоволенні
позову про стягнення з Відділення на відшкодування моральної шкоди в сумі 50000
грн. відмовлено.

Позивачка на
рішення суду подала апеляційну скаргу, в якій оскаржує рішення в частині
відмови в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди. Посилається на те,
що суд необгрунтовано відмовив їй в задоволенні позову про стягнення моральної
шкоди з посиланням на Закон України „Про Державний бюджет України на 2007
рік", оскільки це суперечить Конституції України.

В засіданні
апеляційного суду позивачка просила задовольнити апеляційну скаргу, позовні
вимоги щодо моральної шкоди задовольнити.

Представник
відповідача - Відділення просив відмовити в задоволенні скарги.

Представники Державного
підприємства „Шахта „Об'єднана" та Державного підприємства
„Донвуглереструктурізація" в судове засідання не з'явились. Письмових
заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Заслухавши
доповідача, позивачку, представника відповідача, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а
рішення суду в частині вирішення спору про відшкодування моральної шкоди
скасувати та ухвалити з зазначеного питання нове рішення з наступних підстав.

Відповідно вимогам
п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування
норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або
неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Розглянувши
справу у відповідності до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок суду про те, що
обов'язок по відшкодуванню позивачці моральної шкоди повинно нести Відділення,
не відповідає нормам матеріального права, обставинам справи.

Закон „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон), яким передбачено обов'язок Відділення по
відшкодуванню моральної шкоди (до змін, внесених Законом України від 20.02.2007
р. №668-У), введено в дію з 1.04.2001 року.

З матеріалів
справи вбачається, що нещасний випадок з позивачкою стався 03.10.2000 р. під
час її роботи головним бухгалтером шахти „Об'єднана" як структурного
підрозділу Державної холдінгової компанії „Торезантрацит" (а.с. 5, 15,
18). Висновком МСЕК від 13.04.2001 р. позивачці вперше встановлена втрата
працездатності 40% у зв'язку з зазначеним нещасним випадком з 13.03.2001 р.
(а.с. 108). Таким чином право на відшкодування моральної шкоди виникло у
позивачки до 01.04.2001 року, у зв'язку з чим Відділення не може нести
обов'язку перед позивачкою про відшкодування моральної шкоди.

В судовому
засіданні апеляційного суду позивачка пояснила, що із заявою про відшкодування
моральної шкоди до підприємства, де стався нещасний випадок, вона не
зверталась, наказ про відшкодування моральної шкоди по підприємству не
видавався.

Таким чином
заборгованість підприємства по відшкодуванню позивачці моральної шкоди
відсутня. Тому висновок суду про те, що відділенні лежить обов'язок
відшкодувати моральну шкоду позивачці з підстав, передбачених п.3 розділу 11
Закону, не відповідає обставинам справи.

З зазначених
підстав рішення суду першої інстанції в частині вирішення спору про
відшкодування моральної шкоди слід скасувати. Оскільки Відділення у зв'язку з
вищенаведеним не повинно відшкодовувати позивачці моральну шкоду, в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись
ст.307, 308, 309, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Калінінського районного суду м. Донецька від 27 квітня 2007 року в частині
відмови в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди скасувати.

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кіровське про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з дня його проголошення. Касаційна скарга на нього може бути
подана до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної
сили.