УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26
листопада 2007 року                                                                       м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді                                           Соколовського
В.М. ,

суддів:                                                               Беркій
О.Ю.,  Девляшевського В.А.,

секретаря                                                          Самуляк
О.М. ,

з
участю:      апелянтки                                    ОСОБА_1 ,

представника                                                   відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2007 року,  -

встановила:

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 16 червня 2005 року позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна задоволено. Поділено між сторонами як спільне
майно нежитлове приміщення,  яке
знаходиться в АДРЕСА_1,  виділивши
ОСОБА_1  частину приміщення,  що складається відповідно до висновку
будівельно-технічної експертизи з котельні (1-8),  площею 1, 7кв.м. ,  вартістю 5397грн; коридору (1-9),  площею 8кв.м. ,  вартістю 25396грн.; кабінету (1-10),  площею 20, 3кв.м. ,  вартістю 64 444грн.; складу,  який розміщений у підвальному приміщенні
(1),  площею 27кв.м. ,  вартістю 34282грн.,  а всього приміщень загальною площею 57кв.м.
,  загальною вартістю 129519грн.

Справа №
22-ц-1319/2007 р.                                Головуючий
у 1 інстанції Попович С. С.

Категорія
6                                                               Доповідач
Соколовський В.М.

Смельницькому
Я.Ф. виділено такі приміщення: кабінет (1-3),
площею 23, 2кв.м. ,  вартістю
73650грн.; коридор (1-4),  площею 1,
6кв.м. ,  вартістю 5080грн.; підсобне
приміщення (1-5),  площею 4, 2кв.м.
,  вартістю 13333грн.; підсобне
приміщення,  площею 9, 6кв.м. ,  вартістю 30475грн.; вбиральня (1-6),  площею 3, 5кв.м. ,  вартістю 11111грн.; склад,  який знаходиться у підвальному приміщенні
(2),  площею 15, 6кв.м. ,  вартістю 9900грн.,  а всього приміщень загальною площею 57, 7кв.м.
,  загальною вартістю 143549грн.

Зобов'язаноОСОБА_1
здійснити реконструкцію у виділених приміщеннях.

Стягнуто
з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1  1764грн.
50коп. судових витрат по справі.

Ухвалами
Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2005 року та
Верховного Суду України від 28 липня 2006 року вище зазначене рішення залишене
без змін і на даний час воно вступило в законну силу.

11 липня
2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування рішення суду за
нововиявленими обставинами.

Заяву
ОСОБА_1  обґрунтувала тим,  що на час розгляду справи суду не було відомо
про те,  що розпорядженням №494-р від 26
вересня 2003 року вирішувалось питання про виділення коштів для КП
«Івано-Франківськводоекотехпром»,  а не
про визнання за ОСОБА_3 права власності на спірне житло та видачу йому
свідоцтва про право власності на спірні приміщення.

Ухвалою
Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2007 року в задоволенні заяви
ОСОБА_1  про перегляд рішення суду і його
скасування за нововиявленими обставинами відмовлено.

На дану
ухвалу ОСОБА_1  подала апеляційну
скаргу,  в якій просить її скасувати і
передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянтка
зазначає,  що суд не взяв до уваги
нововиявлені обставини,  які були
підставою для скасування рішення. Зокрема,
за даними ОБТІ право власності за ОСОБА_3 зареєстроване на підставі
розпорядження міського голови м. Івано-Франківська за №494-р від 26.09.2003
року. Однак,  в ньому йде мова про
виділення коштів для КП «Івано-Франківськводоекотехпром»,  а не про визнання права власності за ОСОБА_3
на стоматкабінет та аптеку по АДРЕСА_1. Тому вважає,  що право власності на спірні приміщення за
ОСОБА_3 було зареєстроване безпідставно і про такі обставини не були відомі ні
їй,  ні суду під час розгляду справи.

Вислухавши
апелянтку,   яка вимоги скарги
підтримала,   заперечення представника
ОСОБА_3- ОСОБА_2,   яка вважає скаргу
безпідставною,   а ухвалу законною і
обґрунтованою,   дослідивши матеріали
справи,   колегія суддів приходить до
висновку,   що скарга не підлягає до
задоволення.

Постановляючи
ухвалу про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення за нововиявленими
обставинами,   суд першої інстанції
правильно встановив,   керуючись
законодавством,   що зазначені заявницею
обставини у даній справі не є нововиявленими.

Рішенням
суду від 16 червня 2005 року ОСОБА_1 задоволено заявлені нею позовні вимоги та
поділено між сторонами як спільне майно нежитлове приміщення по АДРЕСА_1.

Обставини,   про які апелянтка зазначає,   що тільки 26 червня 2007 року на запит
адвоката їй стало відомо з копії розпорядження міського голови за №494-р від
26.09.2003 року,   що в даному
розпорядженні йшла мова про виділення коштів для КП
«Івано-Франківськводоекотехпром»,   а не
про реєстрацію права власності на спірні приміщення за ОСОБА_3,   то підстави визнання права власності на
нежитлове приміщення за сторонами перевірялись судом при постановленні рішення
по суті,   тому не є нововиявленими
істотними обставинами. В зв'язку з цим,
рішення по таких підставах не може бути скасовано.

Відповідно
до   ст.
361 ЦПК України,   підставою для
перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами,   є істотні для справи обставини,   що не були і не могли бути відомі
особі,   яка звертається із заявою,   на час розгляду справи.

Не
можуть бути визнані нововиявленими нові,
тобто такі,   що виникли чи
змінилися після постановления
рішення обставини,   на які
посилається особа,   яка брала участь у
справі,   у своїх поясненнях,   касаційній скарзі або які могли бути
встановлені при виконанні судом загальних вимог доказування та змагальності.

Керуючись   ст.
ст.   307,   312-315,
361,   365 ЦПК України,   колегія суддів,   -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 25
вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.