Справа № 22 к- 3129 /07                                                               Головуючий у 1-й ін. - Заруцька
Доповідач - Слободянюк
УХВАЛА

Іменем        України

06
листопада 2007 року                                                                                        м.  Київ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі:

суддів: Мороз
Л.Л.,    Матвєєвої О.А.,  Слободянюк С. В.,

відповідно
до Закону України "Про внесення змін до закону України "Про
судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ" від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу V ЦПК
України розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна,
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красноармійіського
міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 30 червня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні
2003 року ОСОБА_1  звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2  про розподіл майна
,  мотивуючи вимоги тим,  що у провадженні місцевого суду знаходиться
цивільна справа за позовом відповідача до неї про розірвання шлюбу.
ОСОБА_2  при розгляді вказаної справи
посилався на те,  що у них відсутний спір
з приводу розподілу майна,  але між ними
не досягнуто угоди щодо розподілу майна.

У період
сумісного життя за спільні кошти було придбано таке майно: . автомобіль марки
«Форд- скорпіо» вартість якого вона не може визначити,  відеокамера «Панасонік»-1900 грн.,  телевізор «Соні»- 1500 грн.,  шафа- 500 гр.,  2 штуки,
шифер 100 листів,  дитячий
велесипед - 150 грн.,  ліжко 400
грн,  пилесос- «Витязь»- 70 грн.,  люстра-100 грн.,  бра 3 шт. вартістю - 120 грн,  штори 3 комплекта
вартістю 420 грн., ,  кури 8 штук по
15 грн.-1 шт. на загальну суму 120 грн. гардини- 200 грн.,  жалюзи-
120 грн.,  соковарка-90 грн..
сантехніка вартістю-300 грн,  сітка для
паркану - 140 грн.,  а також
законсервовані продукти харчування. Позивачка просила поділити вказане
майно,  визнавши за кожним право на 1/2
частку вартості спірного майна,  їй в
натурі виділити:

2 шафи,   відеокамеру «Панасонік»,   дитячий велосипед,   телевізор «Соні»,   стягнув з відповідача на її користь різницю
в частках вартості майна.

У
зустрічному позові ОСОБА_2
зазначив,   що ОСОБА_1   не все майно зазначено,   яке підлягає розподілу,   а саме,
грошові заощадження,   які
знаходяться в установах банку на ОСОБА_1  ,   а також
за час спільного життя для нею було придбано дві шуби,   ювелірні вироби з золота. Крім того,   ОСОБА_2
просить виключити з майна,   яке
підлягає розподілу: кондиціонер,
відеоплеєр,   3 килими,   дитячу ванночку,   годинник,
швейну машинку „Чайка",
електрорадіатор.

Рішенням
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2005
року позовні вимоги ОСОБА_1   до ОСОБА_2   про розподіл майна задоволено частково.
Майно,   що належить розподілу оцінено на
загальну суму 3855 грн. 02 клоп.,   за
кожним визнано право на 1/2 частину вартості майна на суму 1927 грн. 51 коп.
Виділено в натурі ОСОБА_1   дві
шафи,   вартістю 900 грн,   електрорадіатор,   вартістю 224 грн.,   видеокасети чотири штуки,   вартістю 60 грн.,   а всього на суму 1184 грн. Стягнуто з
ОСОБА_2   на користь ОСОБА_1   різницю в долях в сумі 743 грн. 51 коп.

Визнано
право сторін на 1/2 частину грошових заощаджень на суму 2906 грн.40 коп.,   що на особистому рахунку ОСОБА_1,   і стягнуто на користь ОСОБА_2   1453 грн. 20 коп.

Визнано
за кожною із сторін право на 1/2 частину вартості автомобіля «Форд Скорпіо»
державний номер НОМЕР_1 загальною сумою 24784 грн. 50 коп.

Стягнути
з ОСОБА_1   державне мито в сумі 154 грн.
36 коп. і на користь ОСОБА_2   за
проведення експертизи - 22 грн. 40 коп.

Стягнуто
з ОСОБА_2   державне мито в сумі 405
грн.92 коп. на користь ОСОБА_1   за
проведення експертизи - 108 грн.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 30 червня 2005 року рішення
Красноармійського міськрайсуду від 01 березня 2006 року в частині розподілу
вкладу № 91551/4810 на суму 1590 грн.95 коп.3мінено,   виключено зазначений вклад із складу
спільного майна подружжя. У зв»язку з цим змінено рішення суду в частині
розміру стягнення суми на користь відповідача по розподілу вкладів. Стягнуто з
ОСОБА_1   на користь ОСОБА_2   - 658 грн. В іншій частині рішення суду
залишено без змін.

ОСОБА_2
звернувся до Верховного Суду України з касаційною
скаргою,   в якій,   посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права,   просить
скасувати ухвалені у справі рішення та ухвалу судів першої та апеляційної
інстанцій,   а справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно
до ч. 2   ст.   324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог   ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції в
межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої
інстанції або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,   що не були встановлені в рішенні суду,   чи відкинуті ним,   вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  відсутні передбачені  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення,  тому колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись  ст.
ст.  336,  337 ЦПК України та Законом України "Про
внесення змін до закону України "Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року
№ 697 та главою 2 розділу V ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
м.  Києва,  -

УXВАЛИЛА
:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 - відхилити .

Рішення
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2005
року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 30 червня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.