Справа
№ 2- 57/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого    - судді Чумак Т.А.

при секретарі      Курічовій В.М. ,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Апостолове справу за позовом ОСОБА_1
до відкритого акціонерного товариства «Завод Континент»   про поновлення на роботі,  стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу,

встановив:

23 березня 2006 року позивач звернувся до суду з позовом
до відкритого акціонерного товариства «Завод Континент» про поновлення на
роботі,  стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог
позивач пояснив,  що він працював
оцинковником у відповідача з 30.03.04 року. Наказом № 4 від 16.02.06 року його
було звільнено з роботи на підставі п.7
ст.  40 Кзпп України за появу на
роботі в нетверезому стані 03.02.06 року. Вважає,  що його звільнено незаконно,  оскільки 03.02.06 року він запізнився на
роботу,  так як захворів. На роботу він
прийшов у тверезому стані,  але погано
себе почував. Його було відсторонено від роботи,  після чого він пішов додому. «Швидку»
допомогу він в той день не викликав. В лікарню він звернувся 06.02.06
року,  після чого йому було видано
лікарняний лист в зв»язку із захворюванням.
Просить позов задовольнити,
поновивши його на роботі та стягнувши заробітну плату за час вимушеного
прогулу.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив,  що позивач працював на підприємстві
цинковщиком з 30.03.04 року. 16.02.06 року позивача було звільнено із займаної
посади в зв»язку з появою на роботі в нетверезому стані. Цей факт
підтверджується актом,  оскільки позивач
відмовився від медичного освідування. Просить відмовити у позові.

Суд,  заслухавши
сторони,  допитавши свідків,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

На підставі     п.7
ч.1,   ч.3   ст.
40  КЗпП України  трудовий договір,   укладений на невизначений строк,  а також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у випадках: 7) появи на роботі в нетверезому
стані. Не допускається звільнення працівника за ініціативою власника в період
його тимчасової непрацездатності.

В судовому засіданні встановлено,  що позивач з 30.03.04 року до 16.02.06 року
працював оцинковником у відповідача,
після чого був звільнений наказом № 4 від 16.02.06 року за появу на
роботі в нетверезому стані (а.с. 6,  8).

З акту від 03.02.06 року встановлено,  що 03.02.06 року ОСОБА_1 прийшов на роботу о
19 год.
25 хв. в стані алкогольного сп»яніння,  в зв»язку з чим його не було допущено до
роботи (а.с. 9).

Свідок ОСОБА_2 пояснила суду,  що позивач повинен був заступити на роботу о
19 год.
03.02.06 року,  але
він прийшов о 19 год.
20 хв. На прохідній позивача чекав начальник цеху
ОСОБА_3,  який запропонував позивачу
написати пояснення та поїхати до лікарні для проходження медичного освідування.
Позивач написав пояснення,  але до
лікарні їхати відмовився. Було складено акт про появу позивача на роботі у
нетверезому стані,  який вона підписала.
Позивач дійсно був у нетверезому стані,
від нього було чути запах спиртних напоїв.

Свідок ОСОБА_4 пояснила
суду,  що вона працює інженером відділу
кадрів. 16.02.06 року позивача було звільнено за появу на роботі в нетверезому
стані. В той же день наказ було вручено позивачу,  з ним проведено повний розрахунок при
звільнені. Позивача не було звільнено відразу,
оскільки він знаходився на лікарняному. Коли їй було надано
лікарняний,  тобто після виходу позивача
на роботу,  було видано наказ про його
звільнення.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду,  що 03.02.06 року ОСОБА_1 запізнився на роботу
і прийшов у стані алкогольного сп»яніння. Він не допустив його до роботи і запропонував
написати пояснення,  але позивач
відмовився. Також позивач відмовився від медичного освідування,  в зв»язку з чим було складено акт про появу
позивача на роботі в нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_5
пояснив суду,  що він працював
разом з позивачем.  03.02.06 року позивач
повинен був працювати з ним в зміні з 19 год.,  але він не
прийшов,  бо попереджав його,  що хворіє і може не вийти на роботу. В той
день він бачив позивача,  але йому не
відомо,  чи той дійсно захворів.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду,  що в той день він на початку 8-ї години
вечора йшов додому і на прохідній він побачив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Він
побачив,  що ОСОБА_1 був у стані
алкогольного сп»яніння і відмовився їхати до лікарні,  після чого був складений акт про появу
ОСОБА_1 у стані сп»яніння на роботі,
який він підписав.

Таким чином,  в
судовому засіданні встановлено,  що
позивач 03.02.06 року з»явився на роботі в стані алкогольного сп»яніння,  в зв»язку з чим його було звільнено. В
зв»язку з тимчасовою непрацездатністю позивача з 06.02.06 року його було
звільнено після виходу на роботу. В судовому засіданні не найшов підтвердження
факт хвороби позивача 03.02.06 року,  в
зв»язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11,  60,  209, 213,
215 ЦПК України,  суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства «Завод Континент» про поновлення на роботі,  стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу відмовити.

З повним текстом рішення
можна ознайомитися 23 лютого 2007 року.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд
Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд. Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.