АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року                                                                                    м.  Вінниця

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Вінницької області в складі:

Головуючого                                                Іващука
В.А.,

суддів:                                   Ковальчука
О.В.,  Колоса С. С. ,

при
секретарі                                               Цехмістер
О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Гайсинського
районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю
виплаченої одноразово для організації безробітним підприємницької
діяльності,  за апеляційною скаргою
Гайсинського районного центру зайнятості на рішення Гайсинського районного суду
Вінницької області від 12 жовтня 2007 року ,

встановила:

Рішенням
Гайсинського районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2007 року в
задоволенні позову Гайсинського районного центру зайнятості відмовлено.

У
апеляційній скарзі Гайсинський районний центр зайнятості просить рішення суду
скасувати і постановити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи,  порушення норм матеріального права.

У
доводах апеляційної скарги зазначено,  що
відповідач протягом IV кварталу 2006 року та І кварталу 2007 року не здійснював
підприємницької діяльності,  про що він
повідомив Гайсинський районний центр зайнятості у пояснювальній записці від 26
квітня 2007 року. В деклараціях про доходи в 2006 році відповідач також
вказав,  що підприємницької діяльності не
здійснював.

Справа № 22 - 2762                                                                     2007
р.          Категорія: 44

Головуючий
у першій інстанції Кравець В.І.

Суддя -
доповідач              Івашук В.А.

2

У доводах апеляційної
скарги зазначає,  що висновки суду щодо
обставин про фактичне провадження підприємницької діяльності відповідачем не
відповідають обставинам справи і є неправильними.

Судом першої
інстанції встановлено,  що ОСОБА_1.
перебував на обліку в Гайсинському районному центрі зайнятості з 10.05.2006
року по 10.09.2006 року. Йому 13 вересня 2006 року була виплачена одноразова
допомога по безробіттю для організації підприємницької діяльності.

Матеріалами
справи встановлено,  що ОСОБА_1,  зареєструвався як фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності,  за
повідомленням Гайсинської податкової інспекції протягом 4 кварталу 2006 року та
1 кварталу 2007 року подавав податкову звітність. Взятий на облік як платник
податків 11 вересня 2006 року та перебував на загальній системі оподаткування.
Відповідно до декларацій про доходи податків не сплачував,  а з квітня 2007 року сплачує фіксований
податок. ОСОБА_1. одержавши вказану допомогу придбав для підприємницької
діяльності засоби виробництва для переробки зерна і виготовлення кормів та їх
продажу,  що підтверджує факт організації
та проведення ним підприємницької діяльності.

Виходячи із цих
обставин суд відмовив у задоволенні позову.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та
вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  колегія суддів дійшла
висновку,  що апеляційну скаргу слід
відхилити,  а рішення суду залишити без
змін з наступних підстав.

Відповідно  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи
у задоволенні позову суд першої інстанції правильно виходив із того,  що оскільки відповідач зареєструвався як
фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності,  подавав податкову звітність,  а з квітня 2007 року сплачує єдиний
(фіксований) податок та придбав для підприємницької діяльності засоби
виробництва для переробки зерна,  то
підстав для повернення наданої йому одноразової допомоги для організації
підприємницької діяльності немає,
оскільки така допомога використана за призначенням.

Також
судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права,  зокрема також п.3 Порядку повернення у 2006
році коштів,  виплачених як допомога по
безробіттю одноразово для організації безробітним підприємницької
діяльності,  затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2006 року №511,  дія якого продовжена на 2007 рік постановою
від 31 січня 2007 року №98.

Суд
першої інстанції,  розглянув справу в
межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів,  вірно встановив зазначені вище обставини
справи та дійшов вірного висновку.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Такі доводи не є підставою
для скасування судового рішення.

Як
вбачається із смислу  ст. 22 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття",  відповідно до якої
застраховані особи в установленому порядку мають право,  зокрема на отримання

3 одноразової
допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності,  вказана допомога надається саме з метою
підтримки безробітних в   організації
ними підприємницької діяльності.

Судом
першої інстанції правильно встановлено,
що відповідач використав надану йому допомогу саме з такою метою за її
призначенням.

Доводи
позивача про те,  що відповідач не
здійснював підприємницьку діяльність протягом шести місяців з дня отримання
допомоги,  тому з нього слід стягнути
кошти виділені йому для організації підприємницької діяльності є
безпідставними.

Рішення
суду є законним та обґрунтованим,
постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права та
скасуванню чи зміні не підлягає.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.1,
308,  313,  314 ч.1 п. 1,
315 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Гайсинського районного центру зайнятості відхилити.

Рішення
Гайсинського районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набуває законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі двох місяців до Верховного Суду України.