Справа №22ц-7730/07 р.                                               Головуючий у 1 інстанції - Мавроді Р.Ф.
Категорія-21                                                                    Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
листопада 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді:                          Бугрим Л.М.

суддів:                                                Рецебуринського
Ю.Й.

Зінов'євої
А.Г.

при
секретарі:                                      Бєжині
В.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства (далі
ДП) „Добропіллявугілля" на рішення Добропільського міськрайсуду від 7
серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ДП „Добропіллявугілля"
відокремлений підрозділ (далі ВП) „Шахта „Білозірська",  третя особа - відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Добропілля
(далі Фонд) про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У червні
2007 р. ОСОБА_1  звернувся до суду з вказаним позовом,  мотивуючи свої вимоги тим,  що з жовтня 1973 р. по грудень 2006 р. він
працював в галузях вугільної промисловості. Останнім часом знаходився у
трудових правовідносинах з ДП „Добропіллявугілля" ВП „Шахта
„Білозірська",  звідки був
звільненим за станом здоров'я. У зв'язку з виконанням трудових обов'язків у
шкідливих умовах,  він отримав професійне
захворювання -антракосілікатоз,  за яким
на підставі висновку МСЕК від 19 грудня 2006 р. йому вперше було встановлено
40% втрати професійної працездатності. За вказаних обставин він іспитує
моральні страждання,  на відшкодування
яких,  відповідно до вимог  ст.
ст.  1167,  1168 ЦК України,  просив стягнути на його користь 30000 грн.

Рішенням
Добропільського міськрайсуду від 7 серпня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1  були задоволені частково: з відповідача ДП
„Добропіллявугілля" на його користь у рахунок відшкодування моральної
шкоди було стягнуто 15000 грн. та на користь держави судові витрати у розмірі
16 грн.

Не
погодившись з рішенням суду,  ДП
„Добропіллявугілля" принесли апеляційну скаргу,  в якій просили рішення суду скасувати як
таке,  що не відповідає вимогам діючого
законодавства та фактичним обставинам справи,
яким суд дав неправильну оцінку. Просили ухвалити нове рішення,  яким позивачу у задоволені позову відмовити.

В
обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилався на те,  що позивачем не надано доказів спричинення
йому моральної шкоди. Крім того,
вважають,  що суду необхідно було
При визначення суми врахувати,  що всі
необхідні виплати позивачу проводяться Фондом.

В
судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав у
повному обсязі і просив її задовольнити.

Позивач
проти апеляційної скарги заперечував,
просив її відхилити,  а рішення
суду залишити без зміни.

Представник
Фонду до судового засідання не прибув,
про день,  час та місце слухання
справи повідомлений належним чином.

Позивач
проти апеляційної скарги заперечував,
просив її відхилити,  а рішення
суду залишити без зміни.

Заслухавши
доповідача,  сторони,  дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,  апеляційний суд
вважає,  що скарга підлягає
задоволенню,  а рішення суду скасуванню з
ухваленням нового за таких підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1 ,  суд
виходив з того,  що у зв'язку з
пошкодженням здоров'я,  яке сталося в
результаті виконання трудових обов'язків у шкідливих умовах,  позивачу спричинено моральну шкоду,  яку відповідно до вимог  ст.
237-1 КЗпП України повинно відшкодувати підприємство,  з яким позивач знаходився у трудових
відносинах.

Між
тим,  такі висновки суду не відповідають
нормам матеріального права,  що
відповідно до вимог п.4 ч.1  ст.  309 ЦПК України є підставами для скасування
рішення з ухваленням нового. Крім того,
суд першої інстанції вийшов за межи позовних вимог.

Як
вбачається з матеріалів справи,  позивач
дійсно тривалий час працював в галузях вугільної промисловості і в зв'язку з
виконанням службових обов'язків у шкідливих умовах отримав професійне
захворювання - антракосілікатоз,  за
яким,  на підставі висновку МСЕК від 19
грудня 2006 р. йому вперше було встановлено втрату професійної працездатності -
40%.

Згідно
позовної заяви ОСОБА_1 ,  він ставив
питання про відшкодування йому матеріальної шкоди у зв'язку з вищевикладеними
обставинами за вимогами  ст.  ст.
1167,  1168 ЦК України,  оскільки відчуття себе не зовсім повноцінною
особою спричиняє йому моральні страждання.

Відповідно
до вимог  ст.  173 КЗпП України,  шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з виконанням трудових
обов'язків,  відшкодовується у
встановленому законодавством порядку.

Згідно  ст.  9
Закону України „Про охорону праці",
відшкодування шкоди,  заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті
працівника,  здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності".

Таким
чином,  на день виникнення правовідносин
(грудень 2006 p.),  питання відшкодування моральної шкоди було віднесено до
компетенції Фонду соціального страхування і регулювалося вищевказаним Законом
(в редакції на грудень 2006 p.).

За
вказаних обставин позовні вимоги ОСОБА_1
про відшкодування йому моральної шкоди на підставі  ст.
ст.  1167,  1168 ЦК
України задоволенню не підлягають.

Суд першої
інстанції,  застосовуючи вимоги  ст.
237-1 КЗпП України,  вийшов за
межі позову,  оскільки таких вимог
ОСОБА_1  не заявляв.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  303-304,
307 ч.1 п.2,  309 ч.1 п.3,  313,
314 ч.2,  316 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу державного підприємства „Добропіллявугілля" задовольнити.

Рішення
Добропільського міськрайсуду від 7 серпня 2007 року скасувати.

ОСОБА_1
у задоволенні позову,  пред'явленого до
державного підприємства „Добропіллявугілля" відокремлений підрозділ „Шахта
„Білозірська",  третя особа
-відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Добропілля про відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення
набирає законної сили з дня його проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання чинності.