Справа № 22-ц-1393 / 2007 р.                           Головуючий
у 1-й інстанції Моісеєнко О.М.
19                                                         Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого -
Попруги С. В.

суддів
-Кононенко О.Ю.,  Сибільової Л.О.

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та
осіб,  які приймають участь у справі -
представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2,
відповідачів ОСОБА_3,  ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Сумського районного суду Сумської області від 26 вересня 2007р.

у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4
про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом,  мотивуючи
свої вимоги тим,  що 6 березня 2007 року
ОСОБА_3,  керуючи мотоциклом
«Іж-Планета-3» та грубо порушуючи Правила дорожнього руху,  скоїв на нього наїзд,  в результаті чого йому були заподіяні тяжкі
тілесні ушкодження. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди йому було
заподіяно матеріальна шкода,  на
відшкодування якої просив стягнути спільно з відповідачів 9 543 грн. 93 коп. та
моральна шкода,  яка проявилася у вигляді
фізичних та душевних страждань,
позбавленні можливості вільно пересуватися,  відсутності можливості самостійно себе
обслуговувати,  а також у потребі в
сторонньому догляді,  порушенні звичного
способу життя. На відшкодування моральної шкоди просив стягнути з відповідачів
50 000 грн.

Рішенням
Сумського районного суду Сумської області від 26 вересня 2007р. позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_3,  ОСОБА_4 у солідарному порядку
на користь ОСОБА_1 9 263 грн. 93 коп. - у відшкодування матеріальної
шкоди,  стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 15 000 грн. - моральної шкоди.

В іншій частині
позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить апеляційний суд Сумської області скасувати
рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 вересня 2007 року в
частині вирішення позову про стягнення моральної шкоди та ухвалити нове
рішення,  яким задовольнити позовні
вимоги про стягнення 50 000 грн. заподіяної йому моральної шкоди у повному
обсязі.

Вважає,  що розмір грошових коштів,  стягнутих з відповідача ОСОБА_3 за рішенням
суду першої інстанції не відповідає тим моральним стражданням,  які йому довелося перенести у зв'язку із
значним погіршенням здоров'я,  лікуванням,  зміною місця проживання і способу життя.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
сторін,  які беруть участь у справі,  вивчивши матеріали справи і перевіривши
законність і обґрунтованість рішення

суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  виходячи з наступного.

Відповідно
до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.  Законним є рішення,  яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства,  вирішив справу згідно із законом.  Обґрунтованим є рішення,  ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин,  на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно
статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом
обставин,  що мають значення для справи,  невідповідність висновків суду обставинам
справи,  порушення або неправильне
застосування норм матеріального права.

Задовольняючи
позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково,  суд першої інстанції виходив з того,  що при співвідношенні виявлених порушень
правил дорожнього руху сторонами,  які
призвели до заподіяння шкоди здоров'ю ОСОБА_1,
ступінь вини ОСОБА_3 є значно більшою.

Судом
першої інстанції встановлено,  що 6
березня 2007 року близько 18 год.
20 хв. відповідач ОСОБА_3 керував мотоциклом ІЖ - Планета - 3 д/н НОМЕР_1,  що належав за життя ОСОБА_5 ,  який помер 3 травня 2006 року (а.с.  38,
43). Транспортний засіб було померлим та відповідачем ОСОБА_4 придбано
під час перебування у шлюбі як спільне майно подружжя. Після смерті чоловіка
мотоциклом для потреб сім'ї користувався відповідач ОСОБА_3,  як спадкоємець померлого,  котрий проживав з останнім на час його смерті
(а.с. 41-42,  45). Тобто транспортний
засіб як джерело підвищеної небезпеки використовувався відповідачами на
законних підставах..

Під час
керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_3 вчинив наїзд на пішохода
ОСОБА_1,  внаслідок чого йому були
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження (а.с.
7-8) «Сочетала травма
голови,  травма обох нижніх
кінцівок,  забій головного мозку.
Субарахноідальний крововилив. Забійна рана вискової області справа. Відкриті
інфіковані рани (3-Б тип),  перелом обох
гомілок зі зміщенням,  травматичний шок
2-3 ступеня». Позивача було госпіталізовано до Сумської міської клінічної
лікарні №1,  де він лікувався з 6 березня
на протязі трьох місяців.

В період
лікування позивач переніс дві операції,
одну ногу йому було ампутовано.

Загальна
сума витрачених ОСОБА_1 (донькою позивача) коштів на лікування позивача склала
9263 грн.

Відповідно
до висновку судово - авто технічної експертизи (спр. № 1-П-21/07,  а.с.
75-77) ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом
своєчасного гальмування.

ОСОБА_3
порушив п. п. 1.3,  1.5,  2.1,
2.3.6,  12.3,  31.1,
31.4.1,  31.4.3 Правил дорожнього
руху України.

ОСОБА_11 порушив
п. 4.4 вказаних правил.

При
цьому дії ОСОБА_3 з технічної точки зору перебувають у прямому причинному
зв'язку з дорожньо - транспортною пригодою та її наслідками.

Відповідно
до  ст.
ст.  1166,  1167 ЦК
України майнова та моральна шкода,
завдана неправомірними діями фізичній особі та її майну,  відшкодовується в повному обсязі особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Колегія
Суддів погоджується з висновком суду першої інстанції,  що позивач має право на відшкодування йому
моральної шкоди,  оскільки ним понесені
фізичні та душевні страждання,  але
вважає,  що суд не врахував
обставини,  що мають істотне
значення,  та необгрунтовано занизив
розмір моральної шкоди,  стягнувши 15 000
грн. у її відшкодування.

На думку
судової колегії,  такий розмір стягнутої
шкоди не в повній мірі відповідає характеру та обсягу страждань позивача,  засадам розумності,  виваженості та справедливості..

Внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди позивач перебував на тривалому та складному
лікуванні,  переніс сильний фізичний
біль,  йому було зроблено дві
операції,  ампутовано ногу.

У
зв'язку із ампутацією ноги назавжди змінився спосіб його життя: він був
вимушений змінити місце проживання - переїхав жити до сестри,  оскільки його дочка не може забезпечити
цілодобовий догляд за ним,  позивач є прикутим
до ліжка і вже ніколи не зможе поратись по господарству,  яке було єдиним джерелом існування для
нього,  підтримувати стосунки зі
знайомими людьми,  потребує постійного
стороннього догляду.

Позивач
і тепер продовжує переживати фізичні та душевні страждання,  так як потребує подальшого лікування і
постійного стороннього догляду.

За таких
обставин колегія суддів дійшла до висновку про необхідність зміни рішення суду
першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної
шкоди в розмірі 15 000 грн.,  і вважає за
необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 25 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди,  а в іншій
частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307 ч.1 п.3,  309 ч.1 п.п. 1,  3,
4,  314 ч.2,  316,
317,  319 ЦПК України судова
колегія судової палати , -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Сумського районного суду Сумської області від 26 вересня 2007 року змінити в
частині стягнення моральної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 25 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В іншій
частині рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 вересня 2007
року залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.