Справа №2-303707
РІШЕННЯ

Іменем України

10
серпня 2007 р.                                                                                 м.  Краснодон

Краснодонський
міськрайонний суд Луганської області в складі: головуючого судді: Смирнова В.В.,  при секретарі : Багаевої Т.П.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.  Краснодоні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом,  в
обґрунтування якого пояснив,  що 08 травня
2007 року,  приблизно о 13 год. 15 хв. він
рухався на автомобілі "DAEWOO",  державний номер НОМЕР_1  який
належить йому на праві приватної власності рухався по дорозі від МРЕВ м.
Краснодона на квартал Титова
у м. Краснодоні.

Зі
сторони споруди ,  у якої розташований
паспортний стол,  виїхала відповідачка на
автомобілі ВАЗ 2106,  та не пропустила
автомобіль позивача,  у результаті чого,  трапилось зіткнення автомобілів та позивачу
причинена матеріальна шкода.

Згідно
висновку № 3/070-07 автотоварознавського дослідження вартість ремонтно-
відновлюваних робіт автомобіля складає 5867 гривень,  втрата товарної вартості від ремонтних робіт
складає 1983 гривень,  а всього сума
причиненої шкоди складає 7850 гривень.

Оскільки
автомобіль позивача застрахований,  то
страхова компанія відшкодувала позивачу шкоду за пошкодження автомобіля на
ремонтно - відновлювані роботи ,  але
договором зі страховою компанією не передбачено відшкодування втрати товарного
виду,  тоді як сума шкоди по втраті
товарного виду складає 1983 гривень,  яка
є для позивача значною. Крім цього,  на
позивача згідно договору страхування полягають витрати у випадку ДТП - франшиза
- у розмірі 1%,  що складає 408, 35
гривень та зносу замінюваних деталей /п.4.3 договора/ у розмірі 2, 5 % у
місяць,  а за 10 місяців експлуатації
автомобілю цей процент складає 25 %,  що
у грошовому вираженні складає 407, 02 гривень,
загальна сума шкоди складає 815, 37 гривень та цю суму позивач
перерахував на рахунок ВАТ "Луганськ-Авто". Таким чином позивач
просить суд стягнути на його користь у рахунок відшкодування шкоди 2798, 37
гривень.

Позивач
вважає,  що діями відповідачки,  яки спричинили ДТП,  йому
спричинена моральна шкода,  яку позивач
оцінює 2500 грн. та просить стягнути її з відповідачки. Також позивач просить
стягнути на свою користь судові витрати,
а саме: 350 грн. за експертну оцінку пошкодженого транспортного засобу;
а всього просив стягнути - 5648, 37 грн.

У
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Просив суд стягнути з
відповідачки на свою користь 5648, 37 грн. матеріальної шкоди,  спричиненої пошкодженням належного йому
транспортного засобу; 2500 грн. матеріальної шкоди,  350 грн. витрат на проведення оцінки транспортного
засобу,  а в обгрунтування вимог дав суду
пояснення,  аналогічні викладеним у
позові.

Відповідачка
ОСОБА_2 визнала
позов частково; факт скоєння нею ДТП
за участю транспортного засобу позивача,
який стався з її вини,  не
оспорює,  але не визнала суму позову.
Пояснив,  що згодна відшкодувати
матеріальну шкоду,  спричинену позивачу
пошкодженням його транспортного засобу в сумі 815 грн.,  та моральну шкоду за неможливість
користування позивача транспортним засобом за той час,  коли він знаходився в авто - майстерні ,  з розміром моральної шкоди визначитись не
може,  в іншій частині позову просила
відмовити.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає позов обгрунтованим
та таким,  що підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Спір виникає
щодо розміру спричиненої шкоди.

Судом
встановлено,  що позивач на праві
особистої власності володіє транспортним засобом автомобілем "DAEWOO",  державний номерНОМЕР_2
яким керував 04 червня 2007р. під час ДТП.

Винність
відповідача у спричиненні позивачу шкоди підтверджується дослідженими у
судовому засіданні матеріалами адміністративної справи № 3-9201 порушеної за
фактом ДТП,  та постановою Краснодонського
міськрайонного суду Луганської області від 04 червня 2007р № 3-9201/07 про
встановлення в діях відповідача адміністративного правопорушення,  відповідальність за який передбачена  ст. . 124 КУпАП. Достовірність цих доказів
суд перевірив за участю сторін.

Із
постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні
ОСОБА_2 від 04 червня 2007 року вбачається,
що 08.05.2007 року,  приблизно у
13-15 годин,  водій ОСОБА_2,  керуючи автомобілем ВАЗ 210961 держномер
НОМЕР_2 при виїзді з прилеглої території на дорогу не надала дороги автомобілю "DAEWOO",  державний номер НОМЕР_1  який рухався ,
порушив п.  10.2 ПДД

України,  що призвело до дорожньо-транспортної
пригоди,  у якій транспортному засобу
позивача було завдано значних пошкоджень.(а.с.
47,  матеріали справи про
адміністративне правопорушення № 3-9201).

Відповідач
не оспорює порушення нею п. 10.2 Правил дорожнього руху (затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 p. N 1306) та
згодна відшкодувати позивачу матеріальну шкоду за правилами,  встановленими постановою Кабінету Міністрів
України від 28 вересня 1996 p. N 1175 "Про порядок і умови проведення обов'язкового
страхування цивільної відповідальності власників транспортних
засобів",  посилаючись на те,  що його автомобіль застрахований у Страховій
компанії ,  тобто відшкодувати витрати
страхової компанії,  яка відшкодувала
витрати пов'язані з ремонтом автомобіля ОСОБА_1(а.с. 46)

Вина
відповідачки у дорожні - транспортної пригоді визнається та не оспорюється
сторонами по справі. Відносини,  що
виникають унаслідок відшкодування шкоди,
заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,  регулюються нормами розділу 82 ЦК України.
Статтею 1166 ГК України встановлені підстави відшкодування шкоди в рамках
позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Особливості правил відшкодування
шкоди,  заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки,  встановлені статтями
1187,  1188 ГК України.

Згідно з
ч.2  ст.
1187 ЦК України
шкода,  спричинена джерелом підвищеної
небезпеки,  відшкодовується особою,  яке на відповідних правових підставах володіє
транспортним засобом або іншим об'єктом,
використання,  зберігання або
утримання якого складає підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 вказаної статті
ЦК України,  джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність,  яка пов'язана з
використанням,  зберіганням та утриманням
транспортних засобів та ін.,  що складає
підвищену небезпеку для осіб,  які
здійснюють цю діяльність та інших осіб.

Відповідно
до  ст. . 1188 чі пі ЦК України -
шкода,  завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах,
а саме: шкода,  завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як
вбачається з матеріалів справи шкода спричинена ДТП (ремонт автомашини)
відшкодована страховою компанією у розмірі 6 435,  65 грн,
більш ніж визначено експертним висновком дослідження,  яке провів позивач (а.с. 13, 46).

Вимоги позивача
про стягнення витрат на проведення експертизи суд вважає необгрунтованими.

Пунктом
7.17 договору № 133/25/10 добровільного страхування автотранспорту (а.с.  37) передбачено : -експертна оцінка
пошкоджень застрахованого транспортного засобу та оформлення відповідного
документа в разі можливості регресного позову до особи,  винної в заподіянні збитку проводиться за
рахунок страхового відшкодування. Позивачем не наведено підстав проведення цієї
експертизи за власні кошті,  а не за
кошті страхової компанії,  яка мала
проводити цю експертизу.

Вимогу
позивача щодо стягнення сум відшкодування за втрату товарного вигляду,  суд,
також вважає необгрунтованою. По суті йдеться про доходи,  які особа могла б реально одержати при
звичайних обставинах,  якби її право не
було порушено. Тобто,  йдеться про
упущену вигоду,  відносини по
відшкодуванню якої передбачені п.2 ч. 2
ст.  22 ЦК України.
Упущеною вигодою відповідно статті 22 ЦК
України вважаються доходи,  які особа
могла б реально одержати при звичайних обставинах,  якби її право не було порушено.

Упущена вигода
від втрати автомашиною позивача товарного вигляду суду не доведена.

Для
визначення матеріальної шкоди,
спричиненої позивачу пошкодженням транспортного засобу,  суд вважає необхідним скористуватися
висновками авто товарознавчої експертизи №3/070-07 від 11.05.2007 року,  відповідно до якої вартість ремонтно -
відновлюваних робіт автомобіля ,
спричиненого володільцю складає 6 435, 65 грн.

Враховуючи
ту обставину,  що позивачу було
відшкодовано страховою компанією спричинену шкоду у розмірі 6 435.65 гривень, /
а.с. 46/,  відшкодування втрати товарного
виду не передбачено договором страхування,
то суд вважає стягнути з відповідачки у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди лише суму у розмірі 815, 37 гривень,  (суму франшизи) які були сплачені позивачем
на рахунок ВАТ "Луганськ-Авто" /а.с. 30-а/.

У  ст. . 23 ЦК йдеться,  що особа
має право на відшкодування моральної шкоди,
яка полягає у фізичній болі,
спричиненої пошкодженням здоров'я,
та у душевних хвилюваннях,  які
фізична особа    перенесла внаслідок
пошкодження свого майна. Відповідно статті 1187 ЦК України « Відшкодування
шкоди,  завданої джерелом   підвищеної небезпеки»:

1.
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність,  пов'язана з використанням,  зберіганням або утриманням транспортних
засобів,  механізмів та обладнання,  використанням,  зберіганням хімічних,  радіоактивних,  вибухо-і вогненебезпечних та інших
речовин,  утриманням диких звірів,  службових собак та собак бійцівських порід тощо,  що створює підвищену небезпеку для
особи,  яка цю діяльність здійснює,  та інших осіб.

2.
Шкода,  завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право,  договір
підряду,  оренди тощо) володіє
транспортним засобом,  механізмом,  іншим об'єктом,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

3.
Особа,  яка
неправомірно заволоділа транспортним засобом,
механізмом,  іншим об'єктом,  завдала шкоди діяльністю щодо його
використання,  зберігання або
утримання,  зобов'язана відшкодувати її
на загальних підставах.

Якщо
неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом,  механізмом,
іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця),  шкода,
завдана діяльністю щодо його використання,  зберігання

або
утримання,  відшкодовується ними
спільно,  у частці,  яка визначається за рішенням суду з
урахуванням обставин,  що мають істотне
значення.

5. Особа,  яка здійснює діяльність,  що є джерелом підвищеної небезпеки,  відповідає за завдану шкоду,  якщо вона не доведе,  що шкоди було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

Відсутність
протягом двох тижнів автомобіля у позивача,
його вимушеність перебування на станції техобслуговування,  неможливість користування своєю власністю -
автомобілем,  звернення до суду за
судовим захистом порушених прав - ці дії суд вважає спричиненням позивачу
моральної шкоди,  яка полягає у
перенесенні ОСОБА_1душевних хвилюваннях,
з приводу пошкодження його транспортного засобу,  суд враховує,
що позивач відмовився від проведення психологічної експертизи в
обґрунтування суми заявленої моральної шкоди.

Суд вважає
необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача 1100 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої позивачу.

Суд вважає
необхідним покласти на відповідача судові витрати у розмірі 81 гривні.
Керуючись  ст.   ст.
10, 11,  88,  209,
212,  214-215,  218 ЦПК України,   ст.
22, 23,  ч.1 ст. 1166,  ст.
1167, 1187 ЦК України,  п.3, 4
Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,  Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року
«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди»,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  заподіяної дорожньо-транспортною пригодою -
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 815, 37 грн. на відшкодування шкоди,  спричиненої пошкодженням автомобіля "DAEWOO",  51 гривню у рахунок суми судового мита,  сплаченого при зверненні до суду,  та 30 гривень витрати на інформаційно
технічне забезпечення розгляду справи,  а
всього стягнути у рахунок компенсації матеріальної шкоди 895, 37 (вісімсот дев'яносто
п'ять гривен тридцять сім копійок)

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 1100 (одну тисячу сто гривень) у рахунок
компенсації моральної шкоди.

Повний текст
рішення складено та підписано 14 серпня 2007р.

На
рішення може бути подана заява до апеляційного суду Луганської області: про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення,  та подана апеляційна скарга протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  через Краснодонський міськрайонний суд.