АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ            УКРАЇНИ

14 листопада 200 7 року                                                                                 м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Гайдук В.І.,                                          Козлова
С. П.                     Дерев'янко О.Г.

розглянувши
у касаційному порядку (Закон України №697-V від 22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення колегії суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2005 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Державного територіального-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» про поновлення на роботі та стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу, -

встановила:

У
вересні 2004 року
позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись
нате, що він згідно контракту від 11
липня 2000 року був
прийнятий на роботу до Державного територіального-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» провідником пасажирських вагонів на строк до 01 січня 2024 року. Згідно
додаткової угоди від .
04 березня 2004 року
передбачено дострокове розірвання цього контракту в разі порушення митного
законодавства України. Наказом керівника підприємства від 02 вересня 2004 року звільнений
з роботи за п.8 от. 36 КЗпП України - за порушення
умов контракту, зокрема за порушення митного законодавства. Посилаючись на те,
що митного законодавства України він не порушував, позивач просив суд поновити
його на роботі та стягнути заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1364, 78  грн.

Рішенням
Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2004 року позов
задоволений. Ухвалено поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді провідника
пасажирських вагонів, стягнути з відповідача на його користь 1364, 78  грн.
заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської
області від 04 лютого 2005 року скасовано рішення місцевого суду та ухвалено
нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення норм процесуального права та
неправильне застосування норм матеріального права, в зв'язку з чим ставить
питання про скасування рішення колегії суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2005 року та
залишення в силі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від
26 жовтня 2004 року.

Справа № 33ц-495кс/076-9401кс05             Категорія 2

Головуючий у
першій інстанції Івасишин В.П.

Доповідач Козлов С. П.

2

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно
із частиною 2 статті 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
й це вбачається з матеріалів справи, що рішення Апеляційного суду Київської
області ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового його скасування.

Наведені
в касаційній скарзі доводи висновків Апеляційного суду Київської області не
спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської
області від 04 лютого 2005 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.