Справа № 22ц- 2181/ 2007р.                                             Головуючий в 1
Іванищук Доповідач: Стародубець М.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року вересня місяця 18 дня
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:
Пузанової Л.В., Судців: Фурман Т.Г.

Стародубця М.П. При секретарі:
Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні справу за апеляційною скаргою закритого акціонерного
товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду
м. Херсона від 9 липня 2007 року в справі

за заявою закритого акціонерного
товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу судового наказу про
стягнення зОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У липні 2007 року З AT
комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з заявою про видачу
судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором з
ОСОБА_1, як позичальника, а саме: 801,00 грн.
- заборгованості за кредитом; 99,81грн. - заборгованості за відсотками,
в тому числі несплачені відсотки на поточну заборгованість та несплачені
відсотки на прострочену заборгованість, судовий збір в сумі 25,50 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15,00грн.

Ухвалою Дніпровського
районного суду м. Херсона від 9 липня 2007 року відмовлено ЗАТ комерційний банк
«Приватбанк» у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

В апеляційній скарзі ЗАТ комерційний банк «Приватбанк»,
посилаючись на неналежну оцінку доказів, неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу
направити на новий розгляд.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обгрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

2

Судом
першої інстанції встановлено, що заявник посилається на те, що між ним та
ОСОБА_1 25.01.2006р. був укладений кредитний договір, відповідно якого боржник
зобов'язалася погасити заборгованість в строки та розмірах передбачених цією
угодою. Під кредитним договором заявник розуміє заяву про надання кредиту,
копію якої додано до матеріалів справи.

Відмовляючи в прийнятті заяви про
видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих
заявником матеріалів вбачається спір про право, а відповідно така заява не може
бути прийнята судом.

Із змісту цієї заяви вбачається, що заявник використовує
своє право на

дострокове розірвання укладеної з боржником кредитної
угоди, що на думку

колегії суддів впливає на права останнього, захист яких
відповідно до положень

чинного законодавства можливий лише шляхом вирішення
спору в суді в

позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо
пред'явлення позову.

Доказів про те, що вказані заявником суми заборгованості
як за кредитом, так і відсоткам за користування ним є безспірними, як того
вимагає закон при спрощеному цивільному процесі, останнім не надано, тому за
таких обставин суд правильно дійшов висновку про наявність передбачених ст.. 100 ЦПК України
підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу та за
правилами цієї процесуальної норми обгрунтовано відмовив у прийнятті заяви.
Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, ухвала суду відповідає
вимогам процесуального закону і підстав для її скасування колегія судців не
вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст. 303,308 ЦПК України, колегія судців,

ухвалила:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду
м.Херсона від 9 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців до
Верховного Суду України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.