Справа №2-20 2007р.
РІШЕННЯ

Іменем  України

01 червня 2007 року                                                                                               м.
Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого:
судді Сабадаха Б.В., з секретарем Удудяк І.А., з участю адвокатів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6,
Смоднянської сільської Ради, Вербовецької сільської Ради про визнання
неправомірними рішення Вербовецької сільської Ради №147 від 25.102005 року та
рішення Смоднянської сільської Ради 08.12.2005 року, свідоцтва про право
власності від 23.11.2005 року і договору дарування будинковолодіння від
16.12.2005 року та зустрічним позовом ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина
ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи без самостійних
вимог: відділ опіки та піклування Косівської райдерадміністрації, приватний
нотаріус - ОСОБА_10 про виселення та зобов'язання не чинити перешкод в
користуванні житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Смоднянської
сільської Ради, Вербовецької сільської Ради про визнання неправомірними рішення
Вербовецької сільської Ради №147 від 25.102005 року та рішення Смоднянської
сільської Ради 08.12.2005 року, свідоцтва про право власності і договору
дарування будинковолодіння, а зустрічним позовом ОСОБА_5 звернулася в суд із
зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення та
зобов'язання не чинити перешкод в користуванні житловим приміщенням.

Позивач - відповідач ОСОБА_3 позов підтримала, а зустрічний позов не
визнала та суду пояснила, що 10.01.1968 року її батько ОСОБА_4 отримав дозвіл
на будівництво другого житлового будинку неподалік вже існуючого. По завершенні
будівництва цього житлового будинку, яки знаходиться АДРЕСА_1 вона зі своєю
сім'єю почала проживати в ньому. Так як цей будинок був побудований для неї, то
за рішенням Вербовецької сільської Ради від 12.04.1989 року їй було видано
свідоцтво про право власності на це житло і належним чином зареєстровано в
Коломийському МБТІ, Ще до цього, рішенням Вербовецької сільської Ради

2

від
09.07.1982 року їй було надано дозвіл на будівництво господарської будівлі,
видано з цього приводу технічну документацію, визначено на місцевості розміщення
будівлі по відношенню до вже існуючого житла. Рішенням Смоднянської сільської
Ради від 28.12.1993 року їй було передано у приватну власність земельну
ділянку, в тому числі що під будівлями і для їх обслуговування. Вона отримала
Державний акт про право приватної власності на землю за №155 від 1995 року. До
січня 2006 року ніхто ій не чинив перешкод у користуванні вказаним майном,
ніхто не претендував на її житло чи земельну ділянку. В кінці січня 2006 року
її захотіли висилити з належного їй житла, так як воно було подароване її
внукові ОСОБА_6. Щоб вияснити причини цього вона звернулась до Смоднянської
сільської Ради де отримала виписку з Вербовецької сільської Ради від 25.10.2005
року №147 з якого вбачається, що без її відома і згоди, за заявою її батька
було відмінено рішення Вербовецької сільської Ради від 22.03.1989 року про
визнання за нею права власності на житловий будинок. 08.12.2005 року за
рішенням Смоднянської сільської Ради було визнано право власності на вказаний
житловий будинок та господарські споруди за її батьком, що пізніше було
зареєстровано у Коломийському МБТІ. Зі слів відповідачів їй стало відомо, що
належне їй будинковолодіння подароване її малолітньому внукові. В зв'язку з цим
вважає, що її позов слід задоволити. Просить в зустрічному позові відмовити.

Відповідач - позивач ОСОБА_5 позов не визнала, а зустрічний позов
підтримала та суду пояснила, що її малолітньому синові ОСОБА_6., інтереси якого
вона представляє був подарований його дідусем ОСОБА_4 житловий будинок з
господарськими спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1, про що був укладений
відповідний договір дарування. Пізніше право власності на нерухоме майно було
зареєстровано в Коломийському МБТІ. З того часу вона, як представник свого
сина, має право користуватися його майном. Але вона і її син обмежені у
здійсненні права власності, так як відповідачі разом із своїми дітьми
продовжують проживати у житловому будинку її сина і на її неодноразові вимоги
звільнити приміщення не реагують. В зв'язку з цим вона з своїм сином змушена
проживати на квартирі в аварійному будинку. Просить у позові ОСОБА_3 відмовити,
а зустрічний позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав та суду пояснив, що в 1968 році він
поїхав у Верховинський район і купив там стайню на розбір, привіз додому і з
цього матуріалу побудував будинок. Коли його дочка ОСОБА_3 підросла і вийшла
заміж, то він сказав їй, що впускає її жити в новий будинок до того часу поки
вона з чоловіком не пубудує собі своє житло, а сам з дружиною залишився
проживати в старому будинку. На даний час ОСОБА_3 побудувала великий будинок в
якому тепер проживає. Однак старий будинок вона не звільнила, а залишила там
проживати свого сина ОСОБА_8 з дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6. Пізніше
ОСОБА_8 вигнав дружину і сина з будинку, поїхав в с. Космач, там знайшов собі
іншу жінку з якою зараз проживає в даному будинку. ОСОБА_5 з сином проживають
на квартирі в аварійному будинку і перебувають у важкому матеріальному
становищі. В зв'язку з цим він вирішив подарувати

3

своєму
правнукові ОСОБА_6 побудований ним будинок. Просить в позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_8 позов не визнав та суду пояснив, що він проживає разом з
дружиною в спірному будинку. Зі слів його матері ОСОБА_3 будинок належав їй.
Мати проживає в літній кухні. Цей будинок побудував його дід ОСОБА_4 Вважає, що
позов є безпідставним, а тому просить в позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_7 позов не визнав та суду пояснив, що ще в 70-тих роках,
коли він одружувався з ОСОБА_3, ОСОБА_4 йому обіцяв передати їм спірний
будинок. Він з дружиною проводили там ремонти думаючи, що цей буинок їхній, а
тому вважає, що ОСОБА_5 не має права претендувати на цей будинок. Просить в
позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_9 позов не визнала та суду пояснила, що вона разом зі
своїм чоловіком ОСОБА_8 та дітьми ОСОБА_11, ОСОБА_12 проживає в спірному
будинку. В цьому будинку вона не прописана, а тому ніяких прав на цей будинок
вона немає. В цей будинок її пустила проживати ОСОБА_3 Просить в позові
відмовити.

Відповідач - представник Смоднянської сільської Ради Варадовська Е.Т. позов
не визнала та суду пояснила, що дійсно 28.12.1993 року Смоднянська сільська
Рада винесла рішення про визнання права власності на спірний будинок за ОСОБА_3
Однак, дане рішення було помилковим і сільська Рада його відмінила, так як
ОСОБА_4 представив всі документи про те, що будинок належить йому на праві
особистої приватної власності, будівництво якого він розпочав у 1968 році, а
закінчив у 1971 році. Вважає, що сільська рада винесла правомірне рішення.
Просить в позові відмовити.

Відповідач - представник Вербовецької сільської Ради позов не визнав та
суду пояснив що дійсно 22.03.1989 року Вербовецька сільська Рада винесла
рішення про визнання права власності на спірний будинок за ОСОБА_3 Однак, дане
рішення було помилковим і сільська Рада його відмінила, так як ОСОБА_4
представив всі документи про те, що будинок належить йому на праві особистої
приватної власності, будівництво якого він розпочав у 1968 році, а закінчив у
1971 році. Вважає, що сільська рада винесла правомірне рішення. Просить в позові
відмовити.

Третя особа без самостійних вимог - представник відділу опіки та піклування
Косівської РДА в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 разом зі своїм
неповнолітнім сином ОСОБА_6 перебувають у важкому матеріальному становищі та
проживають у квартирі аварійного будинку, яку вони винаймають. Просить справу
вирішити згідно закону.

Третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус ОСОБА_10 в судове
засідання не з'явилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена
належним чином, про причину неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи суд прийшов до
висновку, що у позові ОСОБА_3 слід відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_5 в
інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 задоволити з наступних підстав.

4

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 розпочав будівництво спірного
будинку в 1968 році, згідно рішення Вербовецької сільської Ради №1 від
10.01.1968 року ( а.с. 126 ), який закінчив у 1971 році. Не зважаючи на це
Вербовецька сільська Рада 12.04.1989 року прийняла рішення про оформлення права
власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в с. Смодна.
Рішенням Вербовецької сільської Ради від 25.10.2005 року №147 та рішенням
Смоднянської сільської Ради від

08.12.2005      року
було відмінено рішення Вербовецької сільської Ради від 12.04.1989 року так, як
воно було прийняте з порушенням закону, що не суперечить ст. 26 п. 15 ЗУ
"Про місцеве самоврядування в Україні", яка передбачає, що скасування
актів виконавчих органів ради, які не

відповідають Конституції чи законам України, іншим актам
законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень
вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

ОСОБА_4 є власником спірного будинку, про що свідчить витяг з реєстру прав
власності не нерухоме майно   виданий
Коломийським МБТІ

08.12.2006      року (а.с. 17). Даний
будинок ОСОБА_4 подарував своєму внукові ОСОБА_6, що підтверджується договором
дарування від 16.12.2005 року (а.с. 124), після чого даний будинок був
зареєстрований на ОСОБА_6, про що свідчить витяг про реєстрацію права на
нерухоме майно від 10.02.2006 року (а.с.116), а ОСОБА_3 не могла бути
співвласником будинку, так як не була членом колгоспного двору, не працювала в
колгоспі і не брала участі у будівництві даного будинку, чого сама не
заперечила в судовому засіданні. Про те, що ОСОБА_3 не була членом колгоспного
двору свідчить також виписка з погосподарських книг Смоднянської сільської Ради за 1974-2005 роки, та не пред'являла в суд
таких позовних вимог.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа
ним.

У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм
майном, а також вимагати виселиння з будинку у відповідності до вимог ст. 109
ЖК України.

Відповідачі по справі ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_13 чинять перешкоди
в котистуванні власним майном ОСОБА_6. та його матері ОСОБА_5, яка діє в
інтересах неповнолітнього сина та добровільно не виселяються з будинку, а тому
слід усунути такі перешкоди та виселити відповідачів з будинку.

Підстав для визнання недійсним договору дарування від 16.12.2005 року суд
не вбачає так, як він вчинений відповідно до ст. 203 ЦК України.

Будь-яких доказів, які б свідчали про порушення при укладенні договору
дарування від 16.12.2005 року позивачка ОСОБА_3 суду не представила.

З ОСОБА_3 слід стягнути 480 грн. недооплаченого судового збору виходячи із
ціни позову, так як при подачі позовної заяви сплатила судовий збір за вимоги
про визнання недійсними рішень сільських рад, хоча повинна була сплатити
судовий збір за кожну позовну вимогу.

4

На підставі наведеного, ст.ст. 203, 383, 386, 387, 391, 717, 727 ЦК України,
ст.ст. 48, 57 ЗУ
"Про власність", ст. 109 ЖК України та
керуючись ст.ст. 80, 88,213-215 ЦПК України,
суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6,
Смоднянської сільської Ради, Вербовецької сільської Ради про визнання
неправомірними рішення Вербовецької сільської Ради №147 від 25.102005 року,
рішення Смоднянської сільської Ради 08.12.2005 року та визнання недійсними
свідоцтва про право власності ОСОБА_4 на будинковолодіння від 23.11.2005 року і
договору дарування будинковолодіння ОСОБА_6 від 16.12.2005 року відмовити.

Зустрічний позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 не чинити перешкод в
користуванні житловим приміщенням АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12 з житлового
будинку, який знаходиться АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 480 грн. недооплаченого судового збору в користь
держави.

Рішення вступає в законну силу через десять днів з моменту проголошення,
якщо не буде подано заяву про апеляційне оскарження

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.