справа 2-1445/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 травня 2007
року Оболонський районний суд м.
Києва у складі

головуючого                        судді Волкова С.  А.

при
секретарі                            Руденко
ГГ.,  СкорикН.В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про визнання права власності на майно
та звільнення майна з-під арешту,  третя
особа: ДВС в Оболонському районі м.
Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності та
звільнення майна з під арешту,
посилаючись на наступне.

Під час
перебування позивачів у зареєстрованому шлюбі ними було придбано наступне
майно:

Телевізор
кольоровий "Електрон" чорного кольору вартістю 100 грн.

Меблева стінка
коричневого кольору на три секції та шафа вартістю 300 грн.

Мікрохвильова
піч "LG MB 390
А" вартістю 300
грн.

Відеомагнітофон
"Філіпс" чорного кольору вартістю 200 грн.

Магнітофон
"Кондор" двох касетний чорного кольору вартістю 80 грн.

Радіотелефон
"Панасонік" чорного кольору вартістю 120 грн.

Електрочпйник
"Браун" бежевого кольору вартістю 100 грн.

Мобільний
телефон "Самсунг"Е-700 вартістю 1000
грн.

31.01.2005 року на
виконання ухвали Оболонського районного суду м.
Києва № 2-4316 від 24.09.2004 року державним
виконавцем Державної виконавчої служби Оболонського району м.  Києва -
ОСОБА_5  було складено акт опису й
арешту майна відповідача,  а саме сина
позивачів.

Відповідно
до  ст.
60 СК
України майно,  набуте подружжям за час
шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

З позивачами
проживає разом їх син відповідач по даній справі.

Позивачі є  батьками відповідача .

Відповідно
до трудової книжки відповідач за весь час спільного проживання не
працював,  на роботу влаштувався тільки у
лютому 2005 року.

Позивачі
вважають,  що вищевказане майно є
спільним майном подружжя,  просять
визнати за ними право власності на це майно. Також позивачі просять звільнити
з-під арешту вищевказане майно.

Позивачі   позов у судовому засіданні підтримали повністю.

Відповідач
ОСОБА_3   проти позову не заперечує,   пояснивши,
що не міг придбати майно,  на яке
накладений арешт.

Відповідач
ОСОБА_4 у судове
засідання не з"явився,  про час та
місце розгляду справи повідомлений. Причину неявки суду не повідомив. Суд
вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_4

Представник
ДВС в Оболонському районі м.  Києва у
судове засідання  не з'явився,  про
час   розгляду   справи
повідомлявся   належним   чином.
Суд   вважає   можливим

розглянути
справу у відсутності представника ДВС в Оболонського районі м.  Києва

Вислухавши
пояснення осіб,  що беруть участь у
справі,  дослідивши інші докази по
справі,  суд встановив наступне.

Позивачі є  батьками відповідача ОСОБА_3 (а.с.  42).

ОСОБА_3  народився у грудні 1979 року (ас.  42).

Відповідно
до трудової книжки відповідач ОСОБА_3
влаштувався на роботу у лютому 2005
року (а. с.  43).

Свідки
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду
пояснили,  що сторін по справі знають
біля двадцяти років,  дружать сім'ями.
Спірне майно в квартирі бачили з моменту його придбання,  або дарування на сімейні свята. Син позивачів
тривалий час не працював та міг придбати спірне майно.

Відповідно
до  ст.
60 СК
України майно,  набуте подружжям за час
шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно  ст.  59 Закона України
"Про виконавче провадження" особа,
яка вважає,  що майно,  на яке накладено арешт,  належить ій,
а не боржнікові,  може звернутися
до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під
арешту.

Оцінюючи
зібрані по справі докази суд вважає,  що
спірне майно є спільною сумісною власністю позивачів. З урахуванням того,  що спірне майно є сумісним,  за позивачами слід визнати право власності на
все спірне майно,  та звільнити його
з-під арешту,  тобто позов підлягає
задоволенню як законний та обґрунтований.

На   підставі
викладеного,       керуючись    ст.
ст.     10, 57, 58-60, 88, 209, 212-215   ЦПК України,  ст.
ст.  60, 70 СК України,   ст.  59 Закону України
"Про виконавче провадження",

суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  а рівних долях за
кожним,  право власності на наступне
майно:

Телевізор
кольоровий "Електрон" чорного кольору вартістю 100 грн.

Меблева стінка
коричневого кольору на три секції та шафа вартістю 300 грн.

Мікрохвильова
піч "LG MB 390
А" вартістю 300
грн.

Відеомагнітофон
"Філіпс" чорного кольору вартістю 200 грн.

Магнітофон
"Кондор" двох касетний чорного кольору вартістю 80 грн.

Радіотелефон
"Панасонік" чорного кольору вартістю 120 грн.

Електрочайник
"Браун" бежевого кольору вартістю 100 грн.

Мобільний
телефон "Самсунг"Е-700 вартістю 1000
грн. звільнивши вищевказане майно з-під арешту (акт опису й арешту майна
від 31.01.2005 року ДВС
Оболонського району м.  Києва).

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються Апеляційному суду м.  Києва
через Оболонський районний суд м Києва.

СУДДЯ   ВОЛКОВ
С. А.