30 (1)                                                                                      Костенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року    травня 22
дня колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого:                  - Михайлів Л.В.,

суддів:                               - Карнаух
В.В.,  Соколан Н.О.,

При
секретарі:                  - Бондаренко І.В.,

За
участю позивачки ОСОБА_1,  її
представника ОСОБА_2,  представника КЖП № 11 ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
його представника ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.  Кривому Розі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.  Кривого Рогу від 24 жовтня 2006 року за
позовом ОСОБА_1 до Комунального житлового підприємства № 11 про визнання права
на житлове приміщення та зустрічному позову Комунального житлового підприємства
№ 11 до ОСОБА_1,  яка є законним
представником неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про виселення із самовільно
зайнятого приміщення,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 24 жовтня 2006 року задоволене позов Комунального житлового
підприємства № 11 до ОСОБА_1,  яка є
законним представником неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7,  про виселення із самовільно зайнятого
приміщення.

Відмовлено в
задоволені позову ОСОБА_1.

Виселено
ОСОБА_1 та проживаючих з нею неповнолітніх дітей ОСОБА_6,  ОСОБА_7 із жилого приміщення,  яке знаходиться на АДРЕСА_1 без надання
іншого житлового приміщення.

В
апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1
ставить питання про скасування рішення суду та просить постановити нове
рішення,  яким задовольнити по суті її
позовні вимоги. Вважає рішення суду незаконним,
постановленим з порушенням
ст.  ст.  64,
65 Житлового Кодексу України,   ст.  4
Закону про охорону дитинства. А також вважає,  що суд не надав належної оцінки фактам,  доказам,
поясненням свідків.

Позивачка
ОСОБА_1  підтримала апеляційну
скаргу,  просить скасувати рішення
суду,  як незаконне,  постановити нове рішення,  яким задовольнити по суті її позовні вимоги.
Вважає рішення суду незаконним,
постановленим з порушенням
ст.  . ст.  64,  65 Житлового Кодексу України,   ст.  4 Закону про
охорону дитинства. А також вважає,  що
суд не надав належної оцінки фактам,
доказам,  поясненням свідків.

2

Відповідач
ОСОБА_4,  його представник,  та представник КЖП №11 заперечували
проти апеляційної скарги вважають рішення суду законним.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами
справи встановлено,  що наймачем квартири
АДРЕСА_1був
ОСОБА_8,  який знаходився на
реєстраційному обліку за даною адресою з 1975
року та був виписаний ІНФОРМАЦІЯ_1 як
померлий. Квартира не була приватизована наймачем,  тобто знаходиться у комунальній власності
міста. Крім померлого,  інших осіб,  які б перебували на реєстраційному обліку за
вищеназваною адресою немає.

ОСОБА_1  перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8
з 30.03.1990 року.
Від шлюбних відносин має двох неповнолітній дітей: ОСОБА_6,  1990 року народження та ОСОБА_7,  1992 року народження.

Шлюб між
позивачкою ОСОБА_1 та наймачем ОСОБА_8 був розірваний 24.04.2003 року.

Вирішуючи
даний спір,  суд першої інстанції дійшов
правильного висновку,  про те,  що відповідачка не довела той факт,  що вона після розірвання шлюбу з наймачем
квартири ОСОБА_8 продовжувала постійно мешкати в спірній квартирі з ним як член
сім'ї,  вела спільне господарство та
відмовив позивачці в задоволенні її позову про визнання права на житлове
приміщення і задовольнив позов Комунального житлового підприємства № 11 про
виселення позивачки та її неповнолітніх дітей без надання іншого житлового
приміщення.

Доводи
позивачки про те,  що судом порушені  ст.
ст.  64, 65 Житлового
кодексу України спростовуються звітом про проведення пошуку в базі даних Бюро
технічної інвентаризації /а.с. ЗО/ згідно якого вбачається,  що позивачкою та її дітьми була приватизована
квартира за адресою АДРЕСА_2,  де вони і зареєстровані.

Доводи
позивачки про те,  що судом неправильно
зроблена оцінка фактам,  доказам,  поясненням свідків,  не можуть бути взяті до уваги колегією
суддів,  оскільки вони фактично зводяться
до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Згідно ч.1  ст.  212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтується на всебічному,
повному,  об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що висновки суду обґрунтовані і
підтверджуються письмовими матеріалами справи та поясненнями сторін,  суд перевірив доводи і дав їм належну правову
оцінку,  ухвалив рішення,  яке відповідає вимогам закону,  рішення суду постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального законодавства,
у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 308,  313-315 ЦПК
України,  колегія суддів. -

3

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу позивачки ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 26 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.