УХВАЛА

Іменем   України

25
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду

Житомирської
області у складі:

головуючого
- судді                   Омельчука М. І.

суддів                                           Микитюк
О.Ю.

Товянської О.В.
при секретарі судового

засідання                                     Хоменко
Р.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в М. Житомирі цивільну справу за
заявою представника закритого акціонерного товариства комерційного банку
"ПриватБанк" (далі - ЗАТ КБ
"ПриватБанк") ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою
представника ЗАТ КБ "ПриватБанк"
ОСОБА_1 на ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області
від 12 листопада 2007 року,  -

встановила:

В
листопаді 2007 року представник ЗАТ КБ
"ПриватБанк" звернувся до суду із заявою про видачу судового
наказу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в
розмірі 1081 грн. 59 коп.,  25грн. 50 коп
судового збору та 15 грн. витрат на ІТЗ. Зазначав,  що відповідач в порушення умов договору,  укладеного 08.06.2006 p.,
ст.  ст. 526,
527,  530 ЦК України,  не виконує взяті на себе зобов'язання щодо
повернення чергової частини суми кредиту,
тому борг,  який складається з
1081 грн. 59 коп. - заборгованості по кредиту та судові витрати слід стягнути з
позичальника в судовому порядку.

Ухвалою
судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада
2007 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

В
апеляційній скарзі ЗАТ КБ
"ПриватБанк" посилається на порушення норм матеріального та
процесуального права,  допущених
суддею,  просив ухвалу скасувати,  а справу направити до суду першої інстанції
для прийняття заяви. Суд повинен був згідно п.1 ч.1  ст. 96 ЦПК України,  винести судовий наказ,  оскільки вимога про стягнення боргу
грунтується на правочині у вигляді кредитного договору,  розмір підтверджується письмовими
розрахунками.

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав

Відповідно
до п.1 ч.1  ст. 96 ЦПК України судовий
наказ може бути видано,  якщо заявлено
вимогу,  яка ґрунтується на
правочині,  вчиненому в письмовій формі.

При
цьому слід зазначити,  що вимоги,  перелічені у ч.1 вищевказаної статті,  мають бути документально підтверджені та
безспірні,  тобто не може викликати
сумнівів ні момент настання права вимоги,
ні сума грошових коштів. У наказному провадженні не може розглядатись
спір про право

Справа №
22ц/2735                                              Головуючий
у суді 1-ї ін-т.:Бабич В.І.

Категорія
18
Суддя-доповідач
Омельчук М. І.

Виходячи
зі змісту заяви про видачу судового наказу,
матеріалів,  долучених до
неї,  викликають сумнів вимоги щодо права
на стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом,  по комісійних виплатах та нарахування пені за
несвоєчасність внесення коштів.

Крім
того,  докази,  що подаються заявником,  мають бути безспірними,  оскільки тільки такі докази можуть свідчити
про безспірність стягнення та відсутність підстав у їх дослідженні. В
матеріалах,  надісланих до суду,  доказів,
в частині нарахування та стягнення вищевказаних платежів,  немає.

А тому
ухвала судді є законною,  підстав для її
скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
п.1 ч.2  ст. 307,  п.1 ч.1
ст. 312,  314,  315,
317,  324,  325 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу представника закритого акціонерного товариства комерційний банк
«ПриватБанк" ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2007
року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили ухвалою Апеляційного суду.