Справа № 2-852
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 червня
2007року Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі головуючого -
судді Музиченко ВО. при
секретарі- Буняєвій М.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ,  ОСОБА_2до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди,  заподіяної
внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
ОСОБА_1. та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом в тому числі в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

Обгрунтовуючи
свої  позовні вимоги позивачі та їх
представник ОСОБА_5. посилались
на те,  що ДТП 20 липня 2005 року о 18 год 20 хв. по вул. Плеханівській в напрямку вул.
Державінський в м. Харкові сталася за вини водія автомобіля ЗАЗ -1102
держномерНОМЕР_1 ОСОБА_4 Внаслідок ДТП автомобілю позивача були заподіяни
технічні пошкодження в розмірі 2914 гривень 78 копійок. Пасажиру ОСОБА_6,  який є онуком позивача ОСОБА_1. та сином
позивачки ОСОБА_2. було заподіяно легкі тілесні ушкодження з розладом здоров'я
. На користь ОСОБА_3,  в зв'язку з його
лікуванням,  оздоровленням та додатковим
харчуванням позивач ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача витрати,  які в загальному розмірі складають 1524
гривень 84 копійки. Також: позивачі просять стягнути з відповідача 150 гривень
за надання юридичної допомоги,  51 грн та
40 грн за сплату держмита , 249 гривень 14 копійок витрат за експертне
дослідження та 7 гривень за відправлення телеграм,  а всього позивачі просять стягнути з ОСОБА_4
матеріальні витрати у розмірі 4845 гривень 76 копійок,  та моральну шкоду у розмірі 12000 гривень (
8000 гривень на користь ОСОБА_2.,  4000
гривень на користь ОСОБА_1.).

В
судовому засіданні позивачі та їх представник ОСОБА_5. підтримали позовні вимоги,  та просили стягнути на їх користь 4845 грн 76
копійок матеріальних збитків та 12000 грн моральної шкоди.

Відповідачка
ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7проти позову заперечували в повному
обсязі,  посилаючись на те,  що не доведена як

вина
ОСОБА_4. в скоєні даної дорожньо-транспортної пригоди,  також і не доведені витрати,  моральна шкода,  понесені позивачами в зв'язку з ДТП Суд,     заслухавши    пояснення
сторін,     показання    свідків,
вивчивши матеріали   справи,     вважає,
що   позовна   заява
підлягає    частковому
задоволенню.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 20 липня 2005 року за
виною відповідача ОСОБА_4.,  яка керувала
автомобілем ЗA3 -1102 держномерНОМЕР_1,
скоєно ДТП,  внаслідок якої
автомобілю,    який   належить
позивачу ОСОБА_1   були   заподіяні механічні пошкодження.

Вина ОСОБА_4. в скоєні ДТП.20.07.2005 року
підтверджується постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від
15.02.2006 року,  згідно з якою судом
встановлено факт порушення правил дорожнього руху з боку ОСОБА_4..

Провадження
по справі щодо притягнення ОСОБА_4.
до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпро АП було припинено в зв'язку з закінченням
строків,  передбачених ст..38 цього ж
Кодексу,  (л.д.59)

Твердження
відповідача ОСОБА_4..
про незгоду з даною постановою суд до уваги не бере,  оскільки згідно зі cm. 61 ч. 4 ЦПК
України постанова,  яка набрала законної
сили у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду,  що розглядає справу про цивільно - правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено постанову суду,  з питань,  чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

В
зв'язку з наведеним не можуть бути прийняті до уваги показання свідків
ОСОБА_8., ОСОБА_9.,  ОСОБА_10,  ОСОБА_11стосовно події та встановлення винною
особи в даній ДТП.

За таких
підстав суд вважає встановленим факт вини ОСОБА_4.
в скоєні дорожньо - транспортної пригоди 20.07.2005року.

Суд
також: вважає встановленим факт знаходження в автомобілі позивача під час ДТП пасажира -
неповнолітнього ОСОБА_3.

Цей факт
підтверджується матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи та
постановою від 01.12.2005 року,  а також:
висновком судово - медичного дослідження від 19.11.2005 року,  згідно з яким не виключено виникнення
встановленої у ОСОБА_3. травми є умовах дорожньо - транспортної пригоди.

Факт
знаходження в автомобілі неповнолітньої дитини під час ДТП підтвердили
також в судовому засіданні свідки ОСОБА_12.,  ОСОБА_13,  ОСОБА_14

Не вірити
свідченням вказаних осіб підстав у суду не має,
оскільки іх свідчення
послідовні,       не  суперечать
медичним   даним   та
фактичним . обставинам,  які
встановлені по справі.

Спростувань
наведених фактів відповідачем не надано.

Відповідно
до вимог cm.
1166 Цивільного кодексу України,
шкода завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Так,  із висновку автотоварознавчого дослідження
спеціаліста № 7335 від 14.10.2005 року вбачається,  що вартість затрат,  необхідних позивачу для поновлення його
автомобіля складає 2914 грн 78 коп.,  які
підлягають відшкодуванню на користь позивача.

На
користь позивача також підлягають стягненню витрати,  пов'язані з проведенням автотоварознавчого
дослідження у розмірі 249, 14 грн,
держмита у розмірі 51 грн. і 40 гривень,
а також витрати,  пов'язані з
відправленням телеграм в розмірі 7 гривень.

Таким
чином,  на користь позивача ОСОБА_1.
підлягають стягненню матеріальні збитки в загальному розмірі 3 261 гривні 92
копійки,  які підтверджуються належними
доказами,  які містяться в матеріалах
справи.

З матеріалів справи вбачається,  що у
пасажира ОСОБА_3 11.01.1994

року народження,  який знаходився в
автомобілі ОСОБА_1.,  внаслідок

ДТП виникли
психотравматичні фактори,  що стали
джерелом негативних

емоцій і переживань,  привели до
погіршення його здоров, я та необхідності

його лікування.

Однак,  в зв'язку з тим,  що позивачами не представлено належних
доказів,  які б документально
підтверджували витрати на лікування,
оздоровлення та додаткове харчування ОСОБА_3.,  то в цій частині позовні вимоги задоволенню
не підлягають.

Надані
позивачами довідки про вартість ліків не підтверджують факт їх придбання.

Розмір
матеріальних збитків ,  які були понесені
позивачем ОСОБА_1 і які знайшли своє документальне підтвердження складають 150
гривень за надання їй юридичної допомоги.

Що
стосується вимог позивачів про стягнення моральної шкоди у розмірі 4000 гривень
на користь ОСОБА_1. та 8000 гривень на користь ОСОБА_2.,  то з урахуванням страждань,  заподіяних винними діями ОСОБА_4 ,  з урахуванням характеру ДТП, - внаслідок якого
постраждала неповнолітня дитина,  суд
вважає,  що ці вимоги теж: підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно
до вимог ч.1. cm.
1167 Цивільного кодексу України,
моральна шкода,  завдана фізичній
особі неправомірними діями відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Пунктом
3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року „Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди "
передбачено,  що під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних
страждань,  або інших негативних явищ,  заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд
вважає,  що винними діями ОСОБА_4
позивачам була спричинена моральна шкода яка виразилась у втраті душевного
спокою і неможливості   протягом значного
часу   через ДТП вести свій
звичайний

спосіб
життя,  а також спричиненням тілесних
ушкоджень неповнолітній дитині.

Причиною
душевних страждань є протиправні дії ОСОБА_4,  а причинний
зв'язок між: душевними стражданнями позивачів та протиправними діями
відповідача є встановленим.

Суд
вважає можливим стягнути на користь позивачів спричинену моральну шкоду :
ОСОБА_1в розмірі 500 гривень; ОСОБА_2. в розмірі 1000 гривень.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212,  214-215, 218
ЦПК України,  ст.хт.1166, 1167, 1187 ЦК України

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду ,  заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 3261
гривня 92 копійки,  моральну шкоду в
розмірі 500 гривень ; на користь ОСОБА_2матеріальну шкоду в розмірі 150
гривень,  моральну шкоду в розмірі 1000
гривень.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч. 4 cm.
295 ЦПК України.