Справа №22ц-2552,2007р.            Головуючий в 1-й
інстанції Хомик I.I.
Доповідач - Пузанова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року
листопада місяця «13» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого -
Пузанової Л.В.

Суддів:
Стародубця М.П., Фурман Т.Г.

при секретарі -
Костеннікові Д.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської
області від 04 липня 2007 року в справі

за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про витребування трудової книжки, стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2007
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування трудової
книжки і відшкодування моральної шкоди, зазначаючи, що з 15 березня 2001 року
вона перебувала з відповідачкою у трудових відносинах, працюючи реалі затором в
магазині по вул. Радянській в смт. Калінінське В.Олександрівського району.

З 17 червня 2003
року в зв'язку з від'їздом відповідачки за кордон трудовий договір на виконання
обов'язків реалізатора у зазначеному вище магазині був переукладений нею з дочкою
відповідачки ОСОБА_3 і розірваний уже після повернення ОСОБА_2 із-за кордону з
28 лютого 2006 року за згодою сторін.

Укладення та
розірвання трудового договору було зареєстровано у В.Олександрівському центрі
працевлаштування.

Посилаючись на
те, що після припинення трудових відносин її трудову книжку за домовленістю із
працівниками центру зайнятості та працевлаштування отримала ОСОБА_2, яка
відмовилась передати вказаний документ, мотивуючи відмову наявністю боргу перед
нею, позивачка вважала вказані дії відповідачки протиправними і просила суд на
підставі ст. ст. 117,237 КЗпП України зобов'язати ОСОБА_2 повернути їй трудову
книжку, відшкодувати за вимушений прогул мінімальну заробітну плату в розмірі
3975 грн. та моральну шкоду в розмірі 1700 грн. і судові витрати.

Рішенням суду
від 04 липня 2007 року у задоволенні позову відмовлено.

2

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішейня про
задоволення заявлених нею позовних вимог, зазначаючи, що висновки суду в
спірних правовідносинах не відповідають обставинам справи і, суперечать вимогам
трудового законодавства, зокрема Інструкції про порядок ведення трудових книжок
на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженій наказом Мінпраці,
Мінюсту і Мінсоцзахисту від 29 липня 1993 року №58.

Відповідачка
доводи апеляційної скарги не визнала, а рішення суду просила залишити без змін.

Заслухавши
доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом
встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин позивачка працювала
реалізатором в магазині по вул. Радянській в смт. Калінінське
В.Олександрівського району, на умовах трудового договору, укладеного нею з
ОСОБА_3 як із суб'єктом підприємницької діяльності без створення юридичної
особи та зареєстрованого в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Вказаний факт
сторони визнають, як визнають та не оспорюють той факт, що трудова книжка
ОСОБА_1 знаходилась у ОСОБА_2 з ініціативи самої позивачки, яка попросила
відповідачку забрати трудову книжку в центрі зайнятості після внесення до неї
запису про зняття укладеного з ОСОБА_3 трудового договору з реєстрації.

Враховуючи
наведені обставини та те, що відповідно до ч.2 ст.20-1 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників (затв. Наказом Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення
України від 29.07.1993р. №8 із змінами, доповненнями) трудові книжки
працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом
найму зберігаються безпосередньо у працівників, а діюче в Україні трудове
законодавство (ст. 235 КЗпП України) передбачає відповідальність за затримку
видачі трудової книжки лише роботодавця, яким ОСОБА_2 у спірних правовідносинах
не являється, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про
те, що передбачені законом підстави для задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог
відсутні, а питання про видачу дубліката трудової книжки, яка загублена,
підлягає вирішенню в порядку, визначеному пунктом 5 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників.

Висновки суду
відповідають обставинам справи в межах, наданих доказів та нормам трудового
законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи
апеляційної скарги не ґрунтуються на законі і, як такі, що висновки суду не
спростовують, підлягають відхиленню.

3

Рішення суду
постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального законодавства і
підстав для його скасування та ухвалення нового рішення колегія суддів не
вбачає.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Великоолександрівського районного суду від 04 липня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.