Справа № 2-4217/07
РІШЕННЯ

Іменем
УКРАЇНИ

«12» квітня 2007 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого     - судді Погрібного C.O.

за секретаря                   -
Абергард І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору
дійсним та визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із заявою про визнання дійсним
договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 23 січня 2007 року,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та про визнання за ним права власності на
7/10 частин цього будинку, посилаючись на обгрунтування своїх вимог на такі
обставини. 23 січня 2007 року сторони уклали договір купівлі-продажу 7/10
частин будинку за вказаною адресою, також сторони домовились про наступне
нотаріальне посвідчення цього договору. За умовами договору позивач сплатив
відповідачці обумовлену суму в 50000,0 гривень, що отримано під час підписання
договору, що підтверджується відповідною умовою договору. Як наполягає позивач,
нині відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору, не
вказуючи причини цього. Враховуючи, що позивач виконав свої обов'язки за
договором, а відповідач , частково не виконала свої, він просить визнати у
судовому порядку правочин дійсним та визнати за ним право власності на спірне
житлове приміщення.

Відповідачга в судове засідання з'явилася, позов визнала,
проти укладення, змісту, умов договору від 23 січня 2007 року не заперечувала,
підтвердила факт виконання умов договору позивачем, визнавши, що угода її
стороною не була виконана у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову при
проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі
пояснень представників сторін, представлених письмових доказів.

23 січня 2007 року позивач та відповідач уклали договір
купівлі-продажу частини житлового будинку, відповідно до умов якого позивач
набув, а відповідач передала позивачу у власність 7/10 частин житлового
будинку. Ця квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1, та складається в цілому
з приміщень, загальною площею 164,9 кв.м., житловою площею 120,4 кв.м. Підтвердженням
наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а
також змісту домовленості про передачу права власності на спірну частину
будинку є договір купівлі-продажу, укладений 23 січня 2007 року між сторонами
без наступного нотаріального посвідчення угоди. Після укладання зазначеного
договору сторони частково виконали його умови, відповідач передала спірну
частину будинку. Факт передачі покупної ціни від продавця, відповідача по
справі, до покупця, позивача, підтверджується змістом п. З названого договору,
за яким прийнято на оплату за договором купівлі-продажу від 23.01.2007 року
50000,0 гривень. Частина житлового будинку, що є предметом домовленості сторін,
утворена шляхом часткової реконструкції домоволодіння, що в цілому складалось з
трьох житлових будинків під літерами „А", „Б", „Д" - загальною
житловою площею 99,9 кв.м., з господарськими будівлями - сараїв під літ.
„В", „Л", „М", літньої кухні під літ. „З", гаражу під літ.
„Е", душу під літ. „И", навісу під літ. „К", заборів № 1-3,
8,10, 11, мостіння - І, II, розташованих на земельній ділянці площею 687 кв.м.

До укладання договору купівлі-продажу від 23 січня 2007
року зазначена частина АДРЕСА_1 належала продавцю на підставі договору
дарування від 9 січня 1990 року, посвяченого державним нотаріусом Сьомої
Одеської державної нотаріальної контори Мельник І.В., що був зареєстрований в
БТІ. В результаті експлуатації частини домоволодіння, що перебуває у
відособленому використанні відповідачки, нею проведено його часткову реконструкцію
шляхом переобладнання частини нежитлового приміщення у житлове та прибудови
господарської прибудови.

В результаті проведеної реконструкції частини
домоволодіння його загальна фактична площа склала 164,9 кв.м., житлова - 120,4
кв.м. згідно технічного паспорта від 11.09.2006 року. Згідно із висновком про
технічний стан житлового будинку з переобладнаним не житловим приміщенням та
прибудованою нежитловою господарською спорудою встановлено, що в результаті
проведеного будівництва деформацій, просідання, тріщин та пошкоджень в
будівельних конструкціях, що впливають на міцність та стійкість споруд, не
виявлено; інженерне забезпечення будинку виконано відповідно до існуючих вимог;
переобладнане та прибудоване приміщення відповідають санітарним, протипожежним
та природоохоронним нормам та є придатними для подальшої експлуатації за своїм
функціональним призначенням.

2

Оскільки відповідачем це приміщення реконструйоване, за таких умов
нотаріально посвідчити укладений договір купівлі-продажу є неможливим,
враховуючи також, що відповідач ухиляється від виконання частини своїх
обов'язків за договором від 23 січня 2007 року, його нотаріального посвідчення
та надання відповідних документів про введення приміщень в експлуатацію. Згідно
ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися "щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; у цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Визнаючи договір дійсним, враховуючи, що спірне приміщення виконано
відповідно до встановлених норм та правил, суд вважає за необхідне в силу ст.
ст. 16, 376 ЦК
України, визнати за позивачем право власності на спірну
частину реконструйованого домоволодіння.

Відповідачем, яка проводила реконструкцію частини домоволодіння, права
інших співвласників не порушено, тому суд вважає можливим визнати за позивачем
право власності на відповідне приміщення, змінене в результаті реконструкції з
урахуванням переобладнання та прибудови окремого приміщення. Загальна площа
реконструйованого приміщення становить 164,9 кв.м. згідно технічного паспорту.
При реконструкції зазначеного приміщення дотримано будівельних, санітарних,
протипожежних та інших норм та правил, але враховуючи, що реконструкцію
проведено без отримання відповідачкою дозвільних документів, без належним чином
затвердженого проекту, ввести ці приміщення до експлуатації є неможливим. В
результаті проведеної реконструкції створено ізольоване приміщення, яке
відповідає критеріям, що висуваються до подібного роді приміщень, та може бути
самостійним об'єктом права власності, перебуває в особистому користуванні
позивача. Таким чином, враховуючи, що реконструйоване приміщення є ізольованою,
річ, отримана після реконструкції, відповідає нормам та правилам, та беручи до
уваги обставини справи, зокрема, неможливість вирішення цього питання в іншому
порядку, ніж судовому, суд вважає за можливе захистити право позивача шляхом
визнання за ним права власності на реконструйоване житлове приміщення.

При цьому суд виходить з того, що за змістом ст. 64 Сімейного кодексу
України дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів,
які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною
власністю, так і щодо майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 16, 220, 376 ЦК України,
ст. 10 Закону від 19 червня 1992 року „Про приватизацію державного житлового
фонду", ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу 7/10 частин домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, укладений 23 січня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, -
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/10 частин домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що в цілому складалось з трьох житлових
будинків під літерами „А", „Б", „Д" - загальною площею 164,9
кв.м., житловою площею 120,4 кв.м., з господарськими будівлями - сараїв під
літ. „В", „Л", „М", літньої кухні під літ. „З", гаражу під
літ. „Е", душу під літ. „И", навісу під літ. „К", заборів № 1-3,
8, 10, 11, мостіння - І, II, розташованих на земельній
ділянці площею 687 кв.м., відповідно до технічного паспорту від 11.09.2006
року.

Виконання рішення в частині реєстрації права власності ОСОБА_1 на 7/10
частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
164,9 кв.м., покласти на Комунальне підприємство „Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості", м. Одеса, вул.
Троїцька, 25.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.