Справа № 2-2173/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2007 року Києво-Святошинський районний суд в
складі головуючого судді Дубас
Т.В.,  при секретарі Рудіч М. П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Києві цивільну справу за позовомОСОБА_1до
ІНФОРМАЦІЯ_1 сільської ради про визнання права власності на спадкове
майно,  -

встановив:

В травні 2007 року позивачка звернулася до суду з розовом про визнання права власності на об'єкт незавершеного
будівництва,  збудований з незначними
відхиленнями від технічної документації,
успадкований нею після смерті її чоловікаОСОБА_2.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим,  що після смерті чоловіка вона є єдиною його
спадкоємицею. Чоловіком на земельній ділянці,
наданій під будівництво було зведено,
але не добудовано житловий будинок. Відсоток готовності будинку
становить 79%,  будинок збудований з
незначними відхиленнями від типового проекту,
однак державні будівельні норми,
пожежні та санітарно-епідеміологічні норми та правила при цьому не
порушені. Позивачка вважає,  що як
спадкоємиця вона набула прав на недобудований будинок.

В судовому засіданні позивачка підтримала свій
позов,  відповідач в судове засідання не
з'явився,  належним чином був
повідомлений про час та місце проведення судового засідання,  направив до суду заяву,  в якій не заперечував проти слухання справи в
його відсутність.

Вислухавши пояснення сторін,  дослідивши письмові докази,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Спадкодавець ОСОБА_2 померІНФОРМАЦІЯ_2 року,  що підтверджується свідоцтвом про смерть.

У відповідності до вимог цивільного законодавства
позивачка вчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини. Діти спадкодавця,  які також є
спадкоємцями за законом відмовились від прийняття спадщини на користь своєї
матері ОСОБА_1. Таким чином,  позивачка є
такою,  що прийняла спадщину у
встановленому законодавством порядку та є єдиною спадкоємицею.

07.02.1990 року спадкодавцю Наказом радгоспу
"Тарасівський" було виділено земельну ділянку площею 0,  10 га під будівництво житлового будинку
поАДРЕСА_1. Рішенням виконкому ІНФОРМАЦІЯ_1 сільської ради зазначений наказ був
затверджений. Актом від 29.08.1990 року земельна ділянка для будівництва
будинку була відведена в натурі.

14.08.1990 року рішенням виконкому Києво-Святошинської
районної ради народних депутатів надано дозвіл на будівництво індивідуального
житлового будинку поАДРЕСА_1 за типовим проектом 181-ЧУ на 4 кімнати,  загальною площею 79,  8 кв.м. ,
житловою 54,  2 кв.м.  Готовність зазначеного об'єкту на даний час
складає 79 %.

Оскільки зазначений об'єкт будувався в період шлюбу -
позивачка успадкувала /4 частину цього об'єкту.

Згідно даних відділу містобудування та архітектури
Києво-Святошинської районної державної адміністрації недобудований будинок
побудовано з незначними відхиленнями від технічної документації в межах норм
забудови. Згідно висновку Києво-Святошинської районної
санітарно-епідеміологічної станції та довідки 7-го загону державної пожежної охорони
при зведенні житлового будинку по вул.  Щорса (без номера) пожежні та санітарно-епідеміологічні норми та
правила не порушені.

Відповідно до
ст.  331 Цивільного кодексу
України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником
матеріалів,  обладнання тощо,  які були використані в процесі цього
будівництва (створення майна). У разі необхідності особа,  зазначена в абзаці першому цієї частини,  може укласти договір щодо об'єкта
незавершеного будівництва,  право
власності на який реєструється органом,
що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі
документів,  що підтверджують право
власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого
майна,  проектно-кошторисної
документації,  а також документів,  що містять опис об'єкта незавершеного
будівництва.

Відповідно до   ст.   376 ч. 5 Цивільного кодексу України на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно,   яке самочинно збудоване
на ній,   якщо це не порушує права інших
осіб.

Положення про захист прав власності поширюються на
осіб,   які хоч і не є власниками,   однак володіють майном з підстав,   передбачених'законом або договором.

У відповідності до
ст.   392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності,   якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою,   а також
у разі втрати ним документа,   який
засвідчує його право власності.

З наданих суду доказів вбачається,   що будинок будувався під час шлюбу позивачки
та спадкодавця,   тобто був у спільній
сумісній власності подружжя. Після смерті спадкодавця позивачка успадкувала 14
частину будинку. Разом з тим,   оскільки
будинок є недобудованим,   а у позивачки
відсутні правовстановлювальні документи,
які б підтверджували права позивачки на будинок,   або на матеріали. З урахуванням
наведеного,   суд вважає за можливе
задовольнити позов в повному обсязі.

На підставі
ст.    ст.   331,
376,   392,   1218 Цивільного кодексу України,   керуючись
ст.   60,   209,
212-215 Цивільного процесуального кодексу України,   суд -

вирішив:

:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на об'єкт
незавершеного будівництва - житловий будинок розміром 9,   10x12,
03 по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Київської області,   шляхом подання до
Києво-Святошинського районного суду Київської області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та подання апеляційної
скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.