Справа №2-198
ЗАОЧЕ        РІШЕННЯ
серпня 2007 року Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого    Коваленко К.В.
секретарі    Старенькій C.M.
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1,  до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  треті особи ТОВ
«Трубіжводопостачання» про відшкодування моральної шкоди,  -
звернувся до суду з названим позовом стверджуючи,  що відповідачі по справі ОСОБА_2  разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 на протязі
тривалого часу чинили перешкоди в користуванні системою водопостачання,  яка була підключена позивачем за згодою
попередньої власниці будинку до центрального водопостачання. За час розгляду
справи судом відповідачі продали будинок,
а нові власники відновили водопостачання.
суд постановити рішення,  яким стягнути з
відповідачів на їх користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги викладені в позовній заяві
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась,
судова повістка повернулась з відміткою про відмову адресата отримати
повідомлення. За таких обставин суд вважає,
що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду
справи.
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився,
судова повістка повернулась з відміткою про відмову адресата отримати
повідомлення. За таких обставин суд вважає,
що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду
справи.
4 пункту 4  ст.  169 ЦПК України зазначає,  що якщо суд не має відомостей про причину
неявки відповідача,  повідомленого
належним чином,  або причину неявки буде
визнано неповажною,  суд вирішує справу
на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
третьої особи ТОВ «Трубіжводопостачання» Савченко
Олександр Іванович проти позову не заперечив,  та пояснив,
що в даному випадку ТОВ «Трубіжводопостачання» користується Правилами
користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і
селищах України,  які зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 22.07.1994 року за № 165/374.
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи у суд вважає,  що даний позов
підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань.
Судом
встановлено,  що 05 квітня 1997 року на
підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_4 стала власницею будинку АДРЕСА_1. Поряд із
ними,  по АДРЕСА_2 проживала ОСОБА_5 із
якою,  20 жовтня 2000 року позивач уклав
угоду на право користування водою. Згідно умов даної угоди,  ОСОБА_5 дозволяє виконання робіт по
підключення системи водопостачання позивачем до її колодязя.
відповідності із п.2.16 Правил користування системами комунального
водопостачання та водовідведення в містах і селищах України,  які зареєстровані в Міністерстві юстиції
року за № 165/374,  самовільним
під'єднанням до комунального водопроводу вважається приєднання здійснене без
письмового дозволу водоканалу і не оформлене в абонентному відділі водоканалу.
3.3 Правил передбачено,  що у разі
самовільного приєднання до мережі абонента стороннього споживача,  абонент зобов'язаний від'єднати його і
повідомити про це водоканал. Пункт 3.4 Правил передбачено,  що прокладення транзитних ліній вводів
водоканалу через територію сусіднього об'єкта може бути здійснено за згодою
його власника та водоканалу. Оскільки ОСОБА_5 не заперечувала проти під'єднання
до її системи водопостачання позивачів,
то вона і не скаржилася у відповідні органи щодо самовільного
підключення до її колодязя.
вбачається з наданої суду копії договору № 706 від 2005 року про надання послуг
з водопостачання,  укладеного між ОСОБА_4
та ТОВ «Трубіжводопостачання» позивач та його родина є абонентом системи
тим судом встановлено,  що відповідачка
ОСОБА_2  та її чоловік ОСОБА_3 у 2003
році придбали у ОСОБА_6 будинок,  який
дістався останній згідно заповіту померлої ОСОБА_5 та стали сусідами позивачів.
Із самого початку,  будь-якого спору
відносно користування системою водоспоживання вони не висловлювали. Проте,  через певний період,  між сторонами виникли неприязні відносини і
як наслідок цього,  подружжя ОСОБА_2,3,  посилаючись на пошкодження водопроводу,  протиправно відключили систему водопостачання
до будинку позивачів. Намагання позивача надати посильну допомогу в ремонті
системи залишилися проігнорованими. Таке твердження суду підтверджується і тим
фактом,  що при виконанні ремонтних робіт
ОСОБА_3 повністю відрізав водогін до сусідньої земельної ділянки.
розгляду справи судом відповідачі продали будинок,  а нові власники безперешкодно відновили
водопостачання позивачу.
до п.п. 3.2,  13.9 Правил,  абонент не має права без письмового дозволу
водоканалу припинити подачу води субабонентам
і тільки водоканал згідно п.13.5 Правил,
має право припинити подачу води субабонентам
у разі їх відмови виконати умови зазначені у п.3.1 Правил . Більш того,  пп. 13.3 даних Правил,  категорично вказує на те,  що сам абонент не може припинити користування
водопроводом,  якщо воно вплине на
водопостачання інших абонентів (субабонентів).
факт,  що позивачем ОСОБА_1 дотримані
вимоги Правил користування системами комунального водопостачання та
водовідведення,  підтверджується тим,  що ОСОБА_4,
на момент відключення водопостачання,
була абонентом водоканалу,  як
того вимагають правила.
фактичних обставин справи,  суд приходить
до висновку,  що відповідачі ОСОБА_2  та її чоловік ОСОБА_3 порушили права позивача
встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та
водовідведення в містах і селищах України.
питання відшкодування моральної шкоди,
суд вважає,  що вона підлягає до
часткового задоволення виходячи з наступного.
відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995
року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди»,  під моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших
негативних явищ,  завданих фізичній чи
юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.
статті 1167 ЦК України,  моральна шкода,  завдана фізичній або юридичній особі
рішеннями,  діями чи бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

В
судовому засіданні встановлено,  що
протиправною поведінкою відповідачів,
позивач та його родина,  були
тривалий час протиправно позбавлені можливості користуватись водою,  що призвело до значних незручностей та
докладання додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення
порушеного права. Виходячи з принципів розумності,  виваженості та справедливості,  суд приймає до уваги також той факт,  що дане порушення було довготривалим,  та вважає за можливе стягнути з відповідачів
на користь позивачів 1000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Підлягають
до задоволення у відповідності із
ст.  88 ЦПК України і вимоги
позивача відносно відшкодування витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги
адвоката в сумі 700

грн.,
8 грн.
50 копійок сплаченого державного
мита та 7 грн.50
коп.3а технічне забезпечення розгляду справи,  а всього 716 грн.

Керуючись
ст. 10, 11, 88,  209, 212, 214-215, 218
ЦПК України,  п.1.3,  3.2,
3.3,  3.19,  17.4, 17.5 Правил користування системами
комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України,   ст.
1167 ЦК України,  суд

вирішив:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  третя особа ТОВ «Трубіжводопостачання» про
відшкодування моральної шкоди,
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

солідарно
на користь ОСОБА_1 1000 грн. заподіяної моральної шкоди та 716 гривень судових
витрат та державного мита.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Заочне рішення може бути переглянуте судом,  що його ухвалив,  за письмовою заявою відповідача. Заяву про
перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання
його копії.