Справа № 22ц-6353/07р
Головуючий в І інстанції: Снєгірьова В.А.
Доповідач: Гаврилюк В.К.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада
2007 року        Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

апеляційного
суду Луганської області у складі: головуючого: Гаврилюка В.К. суддів: Тріфанова
О.М.,  Маляреко І.Б. при секретарі: Божковій Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луганську

апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Брянка Луганської області

на рішення Брянківського міського суду Луганської області від 22 серпня
2007р.

по справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Брянка Луганської області (далі - Відділення Фонду
ССНВ) про стягнення не донарахованих щомісячних страхових виплат,  -

встановила:

У липні 2007р. позивач звернувся до суду із зазначеним
позовом до суду про стягнення не донарахованих щомісячних страхових виплат.

На обґрунтування вимог зазначив,  що
відповідачем,  кожний рік при вирішенні
питання про перерахунок страхових виплат,
які сплачуються у зв'язку з пошкодженням здоров'я на виробництві,  у порушення вимог Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань,
які спричинили втрату працездатності'" (далі - Закон №1105-XIV від 23
вересня 1999р.) неправильно застосовувався коефіцієнт зростання
середньомісячної реальної заробітної плати замість коефіцієнт) зростання
середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з питань статистики,  як це передбачено Законом. Зазначені
порушення привели до зменшення розміру належних йому страхових виплат.

Оскільки Відділення Фонду ССНВ добровільно не бажає
провести перерахунок,  просив стягнути з
відповідача заборгованість по щомісячним страховим виплатам в розмірі 1919, 52
грн. за період з 01.03.2002р. по 01.07.2007р. та зобов'язати сплачувати з
01.07.2007р. щомісячно по 301, 33 грн. до наступного перерахунку.

Оскарженим
рішенням позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач з рішенням суду не згоден,  вважає його таким,  що не відповідає вимогам закону,  просить скасувати і постановити нове,  яким у позові відмовити.

Заслухавши доповідача,  дослідивши
надані докази,  перевіривши
обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  судова колегія вважає за необхідне її
задовольнити.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову,
суд першої інстанції виходив з того,
що при нарахуванні позивачу страхових виплат Відділення Фонду ССНВ
неправильно застосувало норми ст.29 Закону України №1105-XIV від 23
вересня 1999р.в редакції,  що діяла на
час виникнення спірних правовідносин,  і
помилково застосував до розрахунку коефіцієнти росту реальної середньої
заробітної плати,  встановлені
постановами правління відповідача,  а не
коефіцієнти росту середньої заробітної плати,
затверджені Державним комітетом статистики України.

Однак з таким висновком погодитись не можна,  оскільки суд дійшов його у порушення норм
матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №1105-XIV від 23
вересня 1999р. страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального
страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація,  що діє на підставі статуту,  який затверджується його правлінням.

Частиною 2 ст. 16 зазначеного Закону передбачено,  що безпосереднє управління Фондом соціального
страхування від нещасних випадків здійснює його правління і виконавча дирекція.

Згідно зі ст. 17 зазначеного Закону правління Фонду
ССНВ,  зокрема спрямовує і контролює
діяльність виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів: затверджує
інструкцію про порядок перерахування,
обліку та витрачення страхових коштів,
погоджену з Національним банком України і спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади,
інші нормативні документи,  що
регламентують внутрішню діяльність Фонду.

Рішення правління Фонду ССНВ,
прийняте в межах його компетенції,
є обов'язковим для виконання всіма страхувальниками та застрахованими.

Частиною 2 ст. 29 Закону №1105-XIV від 23 вересня 1999р. передбачено,  що перерахування сум щомісячних страхових
виплат провадиться з 1 березня наступного року у разі зростання у попередньому
календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки
за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики.

Пункти 4.4.2 - 4.4.4 Порядку призначення та здійснення
страхових виплат потерпілим (членам їх сімей),
затвердженого Постановою правління Фонду ССНВ України від 31.01.2002р.
(діючого на час виникнення спірних правовідносин) встановлюють,  що при проведенні перерахування щомісячних
страхових виплат з 1 -ого березня кожного року середньомісячна заробітна плата
підлягає коригуванню,  при цьому її
відкоригований розмір не може перевищувати встановлену на дату настання права
на перерахування максимальну величину (граничну суму) заробітної плати
(доходу),  з якої сплачуються страхові
внески до Фонду ССНВ.

Сума
перерахованої щомісячної страхової виплати обмежується відкоригованим
середньомісячним заробітком потерпілого.

При перерахуванні щомісячних страхових виплат з 1 березня
для коригування середньомісячної заробітної плати застосовується
коефіцієнт,  на який перераховуються
щомісячні страхові виплати за рішенням правління Фонду.

Аналогічна норма міститься і в п.п. 3.4.4,
3.8.2 новій редакції Порядку призначення та здійснення страхових виплат
застрахованим особам (членам їх сімей),
який затверджено постановою Фонду ССНВ України від 27.04.2007р. за № 24.

Окрім того,  до базового Закону
№1105-XIV від 23 вересня 1999р. внесено зміни Законом України від
23.02.2007р. за №717-V,  відповідно до
яких пункт 7 частини 7 статті 17 доповнено абзацом 11 та визначено повноваження
правління Фонду ССНВ щодо затвердження Порядку призначення,  перерахування та проведення страхових виплат.

З матеріалів справи вбачається,  що
Відділенням Фонду ССНВ провадились перерахування щомісячних страхових виплат
позивачу у відповідності з постановами правління Фонду,  прийнятими у відповідних роках,  в кожній з яких зазначено,  що коефіцієнт взято за даними Державного
комітету статистики України.

Таким чином,
проведений Відділенням Фонду ССНВ перерахунок належних позивачу
щомісячних страхових виплат ґрунтується на вимогах закону,  а висновок суду першої інстанції було зроблено
у порушення вимог ч.2 ст. 29 Закону №1105-XIV
від 23 вересня 1999р.

На підставі викладеного,  колегія
суддів приходить до висновку про скасування рішення,  як постановленого у порушення вимог
матеріального права і вважає за необхідне ухвалити по справі нове,  яким відмовити позивачу у задоволенні вимог.

Куруючись п.2 ч.1 ст. 307,  п.4 ч.1 ст. 309,  ст.ст. 313,
314,  316 ЦПК України,  колегія суддів-

вирішила :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Брянка Луганської області задовольнити.

Рішення Брянківського міського суду Луганської області від 22 серпня 2007
р. скасувати. По справі постановити нове рішення,  яким у задоволені позову ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Брянка
Луганської області про стягнення не донарахованих щомісячних страхових виплат
відмовити.

Рішення набирає чинності негайно,  але може бути оскаржено в касаційному

порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців після

його
проголошення.