АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-828-2007 рік                                           Головуючий
по 1-й інстанції: Литвин М. М.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року квітня місяця 05
дня м. Полтава Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

Головуючого:                                                       Макарчука
М. А.

Суддів:                                                          Дряниці
Ю.В., Чернова С. І.

При
секретарі:                                                      Лимар
О.М.

з участю:

адвокатів:                                           ОСОБА_6,
ОСОБА_7

позивача:                                           ОСОБА_1

представника
позивача :

відповідача                       :                                     ОСОБА_2

представника відповідача:

третіх
осіб:                                         ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення
Лубенського міськрайонного суду від 24
січня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням;

позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення, про визнання частково недійсним договору
купівлі-продажу, про визнання права власності на 12 частину будинковолодіння
та його поділ.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді доповідача апеляційного суду Макарчука М. А.,

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2006 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що
втратив право на

2

користування
житловим АДРЕСА_1. Вказала, що зазначений будинок був придбаний нею за кошти її
батьків 20 червня 2003 року. Після
розлучення відповідач проживає у своїх батьків , залишаючись зареєстрованим у спірному будинку. Через це
вона не може реалізувати своє право на отримання соціальної допомоги як
малозабезпечена (а.с. 2-3)

З цих підстав
просила задовільнити позов.

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом про вселення до АДРЕСА_1 , визнання права
власності на 12 частину цього будинковолодіння та його поділ. Вказав, що
зазначене будинковолодіння було придбано у шлюбі приблизно за 27000  грн.  і
є їх спільною власністю. 27
березня 2005 року
батьки відповідачки поселилися до спірного будинку і разом з ОСОБА_1 не пустили
його додому.

З цих
підстав просив вселити його до будинку, визнати за ним право на його 12
частину та виділити йому кімнату площею 18,
8 кв.м., а решту -ОСОБА_1
(а.с. 18-20).

У січні 2006
року ОСОБА_2 доповнив позов вимогами про визнання частково недійсним
договору купівлі-продажу АДРЕСА_1 від 20 червня 2003 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_5
(а.с. 44-45).

У лютому
2006 року
ОСОБА_2 доповнив позов вимогами про стягнення 4400  грн.  моральної шкоди (а.с. 46).

Рішенням
Лубенського міськрайонного суду від 24 січня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені.

Постановлено
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
як не проживаючому у вказаному будинку більше 6-ти місяців без поважних
причин.

Відмовлено
ОСОБА_2 в задоволенні його вимог про вселення в будинок та визнання права
власності на 12 частину будинку, його розподіл та визнання договору
купівлі-продажу житлового будинку на 12 його частину недійсним та
відшкодування моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення місцевого суду і ухвалити
нове рішення про задоволення його вимог та про відмову у задоволенні вимог
ОСОБА_1 Вважає, що висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам
справи. Посилається також на порушення місцевим судом таємниці нарадчої кімнати
при постановленні рішення та на не розгляд його вимог про відшкодування
моральної шкоди.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

3

Відповідно
до ст. 311 ч.1 п.4 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб,
які не брали участь у справі.

Із
вмісту позовних вимог ОСОБА_2 вбачається, що предметом судового спору є договір
купівлі-продажу АДРЕСА_1 від 20 червня 2003 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_5
Розглядаючи цей спір місцевий суд не притягнув до участі у справі в якості
сторони ОСОБА_5 Постановивши рішення з приводу цих вимог, місцевий суд фактично
ухвалив рішення з приводу прав та обов'язків ОСОБА_5, як однієї із сторони в
договорі, що є безумовною підставою для скасування рішення місцевого суду і
направлення справи на новий судовий розгляд.

Розглядаючи
спір по суті місцевий суд не звернув уваги на предмет судового спору, який був
визначений ОСОБА_1 як захист її права власності. Внаслідок помилки у визначенні
предмету судового спору за позовом ОСОБА_1, місцевий суд не встановив наявність
чи відсутність обставин порушення права власності позивачки та неправильно
застосував ст. 71 ЖК України, яка регулює правовідносини, що випливають з
договору найму житла в державному чи громадському фонді, а не норми
матеріального права які регулюють правовідносини права власності громадян.

Досліджуючи
докази по справі місцевий суд порушив ст. 59
ЦПК України про допустимість доказів. Так перевіряючи доводи ОСОБА_2 про
набуття подружжям права власності на спірне будинковолодіння та заперечення
ОСОБА_1 проти цих вимог, місцевий суд для встановлення ціни договору
купівлі-продажу АДРЕСА_1 від 20
червня 2003 року між
ОСОБА_1 і ОСОБА_5 зіслався на висновок експертизи про вартість
будинковолодіння, не сам договір ,
яким встановлена інша ціна договору, зміст якого ніким не спростований в
установленому порядку. При цьому місцевий суд встановив факт , який спростовує
нотаріально посвідчений договір і є обов'язковим для сторін у договорі.

При
ухваленні рішення місцевий суд порушив таємницю нарадчої кімнати. Так
перебуваючи в нарадчій кімнаті з 16
по 24 січня 2007 року судом
порушено заборону на розгляд інших справ під час перебування в нарадчій
кімнаті, яка встановлена ст. 196ч.2 ЦПК України, і було розглянуто 20 цивільних та 3 кримінальні
справи.

З цих
підстав рішення місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись
ст. 303, 304, 311ч.1п.4, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

4

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовільнити частково.

Рішення
Лубенського міськрайонного суду від 24
січня 2007 року
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому
складі суддів.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.