Справа
№2-5026 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2007 рік                                                                                      м.
Харків

Московській районний суд м. Харкова у складі:

головуючого -
судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі - Хмельковій О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Автогаражного
кооперативу «Московський», за участі третьої особи - Московського
відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції
про стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АГК «Московський», третя особа - Московський
відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в
якому зазначив, що ухвалою Московського райсуду м. Харкова від 26.02.1999 року
на його користь з відповідача стягнено 4746,98 гривень, у зв'язку з інфляцією
вищевказана сума була проіндексована згідно рішенню Московського райсуду м. Харкова від 08.09.1999 року і склала 5292,94 гривень.
Виконавчі листи були направлені для виконання до виконавчої служби, однак,
рішення суду не виконувалося у зв'язку з тим, що керівництво АГК «Московський»
постійно чинить перешкоди, направлені на тяганину у виконанні рішення. За час,
що сплинув, починаючи з 1999
року вищевказана сума у зв'язку з інфляцією знецінилася. Сумарний індекс
інфляції за період з жовтня 1999
року по жовтень 2005
року склав 168,3%, згідно
довідки Головного управління статистики у Харківській області. Отже, сума
компенсації за порушення строків виплати становить 3615 гривень, яку він
просить стягнути з відповідача. Крім того, діями керівництва АГК «Московський»
йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 10000 гривень, оскільки,
неодноразові звернення у різні інстанції за захистом своїх прав вимагали
значних психологічних та моральних зусиль, у результаті нервових перевантажень
він переніс інфаркт міокарда, знаходився на лікуванні. Просив позов
задовольнити і стягнути з відповідача на його користь компенсацію у розмірі 3615 гривень, а
також:, моральну шкоду у розмірі 10000
гривень.

В обґрунтування
позовних вимог в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та
уточнив, збільшивши розмір позовних вимог в частині стягнення компенсації, і
просив урахувати коефіцієнт інфляції з жовтня 1999 року по лютий 2006
року і стягнути з відповідача на його користь компенсацію за порушення
строків виплати присудженої судом суми у розмірі 5255,88 гривень. В іншій частині позовних вимог посилався на
обставини, що наведені вище. Просив позов задовольнити.

Представник
відповідача Макаренко М.С., який діє на підставі довіреності, позовні вимоги
ОСОБА_1. в частині стягнення компенсації визнав частково та зазначив, що
позивачеві грошові кошти згідно рішення суду виплачені у квітні 2006 року,
надав розрахунок, згідно з яким сума компенсації становить 390,05 гривень.
Також зазначив, що кооператив не є доходним підприємством і виконав рішення
суду в той самий час, як отримав можливість це зробити, тому невиконання
рішення суду відбулося не з вини кооперативу. Позовні вимоги стосовно
відшкодування позивачеві моральної шкоди не визнав, зазначивши, що моральна
шкода позивачем не обґрунтована, оскільки відповідач виконав свої зобов'язання
щодо позивача як тільки у нього з'явилася така нагода. Тому вказана позивачем
моральна шкода не має ніякого відношення до нього. У зв'язку з чим просив у
задоволенні позову відмовити.

Представник
третьої особи - Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Плетньова Л.В., що діє на підставі довіреності, в
судовому засіданні при винесенні рішення покладалася на розсуд суду.

Суд, вислухавши
пояснення позивача, заперечення представника відповідача, думку третьої особи,
ознайомившись з матеріалами справи та дослідивши надані сторонами докази в їх
сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно рішенню
Московського райсуду м. Харкова
від 08.09.1999 року з
відповідача на користь позивача стягнена сума у розмірі 5292,94 гривень. Рішення
набрало законної сили, виконавчі листи направлені для виконання у Московський
відділ ДВС ХМУЮ. Однак, в порушення вимог закону «Про виконавче провадження»
відповідачем рішення

суду тривалий час не виконувалось, позивач отримав
належну йому на підставі рішення суду грошову суму лише у квітні 2006 року.

Відповідно до
ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно довідки
Головного управління статистики у Харківській області індекс споживчих цін
(індекс інфляції) по Україні за період з жовтня 1999 року по лютий 2006
року становить 199,3%.
Таким чином, компенсація за порушення строків виплати суми, стягненої за
рішенням суду складає: 5292,94
(сума, стягнена за рішенням суду) х 1,993
( індекс інфляції) =
10548,82 - 5292,94 (за виключенням стягненої суми) = 5255,88 - сума, яка
підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд не може
погодитися з розрахунком компенсації, наданим відповідачем, оскільки він не
підтверджений жодним з доказів і спростовується матеріалами справи.

В силу ст.. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Безумовно,
позивачу, діями відповідача, була спричинена моральна шкода, оскільки
невиконання рішення суду тривалий час (більш ніж 7 років) призвели до моральних страждань і в своїх
поясненнях в судовому засіданні він довів її, однак, суд вважає позовні вимоги
в цій частині завеликими і не спів розмірними з фактично перенесеними
моральними стражданнями, тому в цій частині суд задовольняє позов частково.

Ствердження
представника відповідача, що тривале невиконання рішення суду відбулося не з
вини кооперативу суд вважає безпідставними, оскільки боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Фактів
того, що невиконання рішення суду відбулося не з вини відповідача в ході
судового розгляду справи встановлено не було.

Відповідно до ч.
1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач надав
суду докази своїх позовних вимог в частині відшкодування судових витрат, а саме
- квитанцію про
сплату держмита, тому суд задовольняє їх в межах наданих доказів.

Керуючись ст.
ст. 10,11, 60, 88,
212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 23, 625 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Автогаражного кооперативу
«Московський» на користь ОСОБА_1 компенсацію у розмірі 5255,88 (п'ять тисяч
двісті п'ятдесят п'ять) гривень 88
коп., а також сплачене ним держмито в розмірі 51 грн.

Стягнути з Автогаражного кооперативу
«Московський» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у
розмірі 1000 грн.

Всього стягнути
з Автогаражного кооперативу
«Московський» на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 6306 (шість тисяч триста шість) гривень 88 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області. Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана до районного суду протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а апеляційна скарга може бути подана до районного суду та
до апеляційного суду протягом 20
днів після подання зави про апеляційне оскарження, або у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.