Справа№ 2-2432-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2007 року                                                                                        м.
Київ

Святошинський
районний суд м.  Києва

у
складі: головуючого судді      Ул'яновської
О.В.

при
секретарі                             Потапової
А.Г.

3                                                 участю
позивачки       ОСОБА_1,

відповідача                                ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В липні
2007 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом,
в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2
посилаючись на те,  що після
реєстрації шлюбу позивачка та відповідач мають різні погляди на подружнє
життя,  різні уподобання та смаки. З
січня 2007 р. спільне проживання з відповідачем однією сім'єю припинено.
Вважає,  що подальше спільне життя і
збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам,  які мають істотне значення.

В
попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала і пояснила,  що причиною припинення шлюбних відносин з
відповідачем є та обставина,  що с
початку 2006 р. відповідач не з'являвся додому,
пояснивши,  що в нього вже
тривалий час існує інша сім'я. Ведення спільного господарства припинено,  вони мають окремий бюджет та не підтримують
подружніх стосунків. Просить розірвати шлюб та покласти на відповідача
витрати,  пов'язані з оформленням розірвання
шлюбу в органах РАЦС.

Відповідач
в судовому засіданні позов визнав,  про
що надав суду письмову заяву та просив шлюб розірвати,  посилаючись на неможливість збереження сім'ї.

Суд,  заслухавши пояснення позивачки,  дослідивши матеріали справи,  дійшов висновку,  що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно
до  ст. ПО Сімейного Кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно
до  ст. 112 Сімейного Кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  що мають істотне значення.

Судом
встановлено,  що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 12.10.1986 р. Від цього шлюбу подружжя мають дочку
ОСОБА_3.  З грудня 2006 р.  сторони проживають окремо,  не ведуть

спільного
господарства,  мають окремий бюджет,  не підтримують шлюбних стосунків. Заперечують
можливість примирення.

За таких
обставин суд дійшов висновку,  що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Витрати,  пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в
органах РАЦС,  суд вважає за необхідне
покласти на відповідача.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  110, 112 Сімейного Кодексу України,   ст.
ст.  10,  57, 60,
88, 130, 174, 209, 212, 213, 215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 12.10.1986 р. між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у Палаці реєстрації шлюбів і новонароджених м. Києві,  актовий запис № 5410,  розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_2  при реєстрації розірвання
шлюбу в органах РАЦС держмито на користь держави по 17 грн.,  звільнивши ОСОБА_1 від сплати державного
мита.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.