Справа № 22ц-1010/2007р.
Доповідач у апеляційній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08
листопада 2007 року колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
міста Севастополя  у складі:

головуючого   -
Сімоненко В.М.

суддів       - Алєєвої Н.Г.,  Сундукова В.М.

при секретарі
-  Благовідові А.В.

за  участю представника  Севастопольської  міської
державної адміністрації ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Севастополі матеріалами цивільної справи за позовом Севастопольської міської
державної адміністрації до ОСОБА_2 про визнання таким,  що втратив право користування квартирою та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до Севастопольської міської Ради,  Севастопольська міськдержадміністрації,  Управління житлового господарства
М.Севастополя,  3-ї особи - Відділ
паспортизації та імміграційної служби Гагарінського району М.Севастополя,  ремонтно-експлуатаційне підприємство №19 про
визнання права користування жилою площею,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення місцевого суду Гагарінського
району м. Севастополя від 16 лютого 2007р.,
-

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2006р. Севастопольська міська державної адміністрація (далі -
СМДА) звернулася до суду з позовом,  в
якому просила визнати ОСОБА_2 таким,  що
втратив право користуватися АДРЕСА_1,
мотивуючи свої вимоги тим,  що
ОСОБА_2 більше шести місяців без поважних причин не проживає у зазначеній
квартирі,  не сплачує комунальні послуги.

3-я особа з самостійними вимогами ОСОБА_3 у червні 2006р.
звернувся до суду з позовом до Севастопольської міської Ради,  Севастопольська міськдержадміністрації,  Управління житлового господарства м.
Севастополя,  3-ї особи - Відділ
паспортизації та імміграційної служби Гагарінського району м. Севастополя,  ремонтно-експлуатаційне підприємство
№19,  в якому просив визнати за ним право
користування жилою площею у зазначеній квартирі.

Вимоги мотивовані тим,  що він
тривалий час проживає у спірній квартирі,
сплачує комунальні послуги,  в
зв'язку з чим придбав право користування квартирою.

Рішенням
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 16 лютого 2007р.
задоволено позов Севастопольської міської державної адміністрації  до ОСОБА_2,   в  задоволенні
зустрічного  позову ОСОБА_3  про  визнання  права
користування  житловою  площею відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про
скасування рішення суду,  через
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Колегія суддів,  вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з таких підстав.

Відповідно до п.
10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання,  що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985р. у справах про визнання наймача
або члена його сім'ї такими,  що втратили
право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України),  необхідно з'ясувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки.

Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасової відсутності наймача або членів
його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 з 30.08.1983р. (а.с. 7). З
листопада 2001р. він у зазначеній квартирі не проживає без поважних причин. В
квартирі проживає ОСОБА_3,  який без згоди наймодавця вселився у квартиру.

Ухвалюючи рішення,  суд першої
інстанції виходив з того,  що відповідач
тривалий час (понад шести місяців) не проживав у спірній квартирі без поважних
причин.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується,  як з такими,
що зроблені відповідно до фактичних обставин справи.

З актів РЕП-19 від 16.03.2006р.,
04.04.2006р. (а.с. 6,  55)
вбачається,  що відповідач без поважних
причин,  понад шести місяців не проживає
у спірній квартирі,  не вносить квартирну
плату та плату за комунальні послуги (а.с. 5). В даний момент спірну квартиру
самовільно зайняв ОСОБА_3,  який ніякого
відношення до ОСОБА_2 не має.

Доводи апеляційної скарги,
відносно,  того,  що ОСОБА_3 заселився у спірну квартиру з
дотриманням порядку заселення передбаченого розділом 3 гл. 1 ЖК України та
Правилами обліку громадян,  які
потребують поліпшення житлових умов,  і
надання їм жилих приміщень в Української РСР
не підтверджені доказами.

Не надано також доказів ухвалення між ОСОБА_3 та РЕП №19 угоди найму
відповідно до ст. 61 ЖК України.

Факт довгострокового проживання ОСОБА_3 у квартирі,  сплата квартирної плати не надає сам по собі
право користування квартирою.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Таким чином,  підстав для скасування
рішення колегія суддів не вбачає та відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись викладеним,  ст.303, 307,
308, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 16 лютого
2007 року -  залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців
із дня набрання чинності.