Справа
№ 22-6188/2007р.    Категорія 20 .
Головуючий в 1 інстанції Марченко Л.М.
Доповідач Стельмах Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

1 жовтня 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Стельмах Н.С,
суддів Звягінцевої О.М.,  Молчанова С.І.,
при секретарі Андрусь.,
розглянув у відкритому судовому судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Краматорського MB УМВС
України в Донецькій області,  Державного
казначейства України про відшкодування шкоди,
завданої злочином і

встановив:

в апеляційній скарзі представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 оспорює
обгрунтованість судового рішення,  яким
позов задоволено частково,  і ставить
питання про його зміну,  оскільки
вважає,  що суд невірно визначився з
відповідачем по справі та безпідставно зменшив розмір відшкодування моральної
шкоди.

Судом першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні
обставини.

14 грудня 2006 р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом,  який уточнив в додаткових заявах (а.с.25) та
від 1.06.2007 р. (а.с.69) до відповідачів про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Він зазначав,  що 20 червня 1999 року
оперуповноважені Краматорського MB УМВС України в
Донецькій області ОСОБА_2
та ОСОБА_4 в процесі проведення розшукових дій,  перевищуючи службові повноваження застосували
до нього незаконні методи і спричинили тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої
травми живота з розривом печінки та кровотечею.

За вказаний службовий злочин ОСОБА_2
було засуджено судовим вироком від 24.12.2003 року.

Вказаним злочином позивачеві було спричинено матеріальну шкоду в розмірі
1700 доларів СІНА,  що були витрачені ним
на операцію та лікування і які ОСОБА_2 за
особистою розпискою зобов'язався сплатити впродовж 17 місяців з 1.02.2004
року,  але сплатив лише 535 грн.

Крім того,
позивачеві було спричинено моральну шкоду,  оскільки він переніс і продовжує переносити
моральні страждання внаслідок фізичного болю та психічних розладів.

Обсяг моральних
страждань за висновком спеціаліста оцінюється в 41205 грн.

Тому позивач просив ухвалити
рішення,  яким стягнути з відповідачів
солідарно вказану суму у відшкодування моральної шкоди,  5050 -?ї:у.;:нев'іДПІкодованої матеріальної
шкоди та 1800 грн. судових витрат.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області
від 18 червня 2007 року позов задоволено частково,  на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягнуто 5050
грн. у відшкодування матеріальної шкоди.,
10000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 1240 судових витрат,  а також на користь держави 89, 50 грн.
судових витрат.

В задоволенні
позову в іншій частині відмовлено.

Апеляційний суд вважає,  що скарга не
піддягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим,  ухваленим на основі повно
і всебічно з'ясованих обставин,  на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України,  що міститься в п. 1 постанови „Про судове
рішення" № 11 від 29 грудня 1976 року,
рішення є законним тоді,  коли
суд,  виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини,  вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права,  що підлягають
застосуванню до даних правовідносин,  а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини,  або
виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим вважається рішення,  в
якому повно відображені обставини,  що
мають значення для справи,  висновки суду
про встановленні обставини і правові наслідки є вичерпними,  відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами,  дослідженими в
судовому засіданні.

Згідно із ст. 61 ЦПК України вирок в кримінальній справі,  що набрав законної сили,  є обов'язковим для суду,  що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено вирок суду,  з питань. Чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З копії вироку Краматорського міського суду Донецької області від 24 грудня
2003 року (а.с.2-3) вбачається,  що ОСОБА_2 визнано винним і
засуджено за кримінально-карні дії щодо потерпілого ОСОБА_1,  які засуджений вчинив з власної
ініціативи,  а не у зв'язку з виконанням
повноважень оперативно-уповноваженого карного розшуку Краматорського MB
УМВС України в Донецькій області.

Згідно із ч. 6 ст. 1176 ЦК
України шкода,  завдана фізичній
особі внаслідок іншої незаконної дії органу дізнання,  відшкодовується на загальних підставах.

Таким чином,  всупереч доводам
апеляційної скарги,  при розі ляді цієї
справи суд дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав
відповідальності Краматорського MB УМВС України в
Донецькій області перед потерпілим ОСОБА_1

Крім того,  апеляційний суд не може
погодитися і з доводами скарги щодо неправильного визначення судом першої
інстанції розміру відшкодування спричиненої позивачеві незаконними діями
відповідача моральної шкоди.

Всупереч доводам
апеляційної скарги,  з судового рішення
вбачається,  що при визначенні розміру
вказаної шкоди суд першої інстанції виходив з принципів

розумності
та справедливості і повно врахував характер та обсяг причиненої шкоди,  глибину фізичних та душевних страждань
позивача.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або
неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм
матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду
обставинам справи,  то підстав для
задоволення скарги і зміни судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 307,  308,
314 ЦПК України,  апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвокатаОСОБА_3
відхилити,  рішення Краматорського
міського суду Донецької області від 18 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення,  може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.  ;