Справа №2-153/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

6 серпня
2007 р.                                Кролевецький
районний суд Сумської області

в
складі: головуючого - судці                            Ольховик
А.І.

при
секретарі                                                      Писаренко
О.М.

з участю
адвоката                                               ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кролевець справу за позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_3,  Кролевецької міської Ради про
визнання частково недійсним рішення виконкому Кролевецької міської ради №560
від 21 грудня 1995 року,  визнання права
власності на 27/100 частини земельної ділянкиі її розділу, -

встановив:

позивачка
звернулася до суду з зазначеним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим,  що за
рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 7 жовтня 2004 року
визнано право власності на жилий будинок з надвірними будівлями в
АДРЕСА_1,  в якому вони проживають з
відповідачем,  за нею на 1/4
частину,  за відповідачем на 3/4 частини.

Рішенням
Кролевецького районного суду від 6 грудня 2005 року вищевказаний жилий будинок
розділений між нею і відповідачем.  За
нею визнано право власності на 27/100 частини,
а за відповідачем на 73/100 частини відповідно до висновку технічної
експертизи. З відповідачем вона знаходилась в зереєстрованому шлюбі з 1989 року
по 15 жовтня 2003 року.

Рішенням
виконкому Кролевецької міської Ради від 21 грудня 1995 року №560 відповідачу
було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку в АДРЕСА_1,  розміром 0, 10 га.

На
момент приватизації земельної ділянки за вказаною адресою вона мала статус
спільної власності подружжя. При розділі будинку питання розділу земельної
ділянки нею не ставилось.

Оскільки
при розділі будинку вона стала власником 27/100 його частини,  то відповідно до  ст.
120 ЗК України,  яка
передбачає,  що при переході права
власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку
визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди,  то вона вважає,  що до неї перейшло і право власності на
земельну ділянку,  тобто на 27/100 її
частини.

Державного акту
на землю у відповідача немає.

Позивачка
вважає,  що за нормами діючого
законодавства вона набула права власності на частину земельної ділянки,  а тому вважає,  що є підстави визнати частково недійсним
рішення виконкому Кролевецької міськради від 21 грудня 1995 року №560 про
передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_3. земельну ділянку розміром 0,
10 га по АДРЕСА_1,  а також просить за
нею визнати право власності на

27/100 частини
земельної ділянки і розділити її.

В
судовому засіданні позивачка змінила частково позовні вимоги і просить визнати
частково недійсним рішення виконкому Кролевецької міськради від 21 грудня 1995
року щодо передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3.
розміром 0,  027 га по АДРЕСА_1,  позовні вимоги про визнання права власності
на 27/100 частини земельної ділянки і її розділу залишити без розгляду.
Позивачка просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8,
50 грн.,  витрат на інформаційно-технічне
забезпечення 7, 50 грн. і за надання правової допомоги в сумі 500 грн. з
ОСОБА_3.,  відмовившись від їх стягнення
з міської Ради.

Відповідачі
в судовому засіданні позов визнали повністю. Відповідач ОСОБА_3. вважає,  що він не повинен нести судових витрат,  так як він не заперечував про надання у
власність позивачці 27/100 частини земельної ділянки,  а ці витрати повинна нести міська Рада.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши зібрані по
справі докази суд вважає,  що позов
підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що рішенням Кролевецького
районного суду Сумської області від 6 грудня 2005 року за ОСОБА_2. визнано
право власності на 27/100 частини жилого будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1,  а за ОСОБА_3. на 73/100
частини і вказаний будинок розділений (а.с. 7-8) і право власності
зареєстровано ними 03.07.2007 року в Кролевецькому РБТІ. При розділі будинку
питання розділу земельної ділянки сторонами не вирішувалось.

21
грудня 1995 року рішенням виконкому Кролевецької міської Ради №560 ОСОБА_3.
передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку в позмірі 0, 10 га. (а.с. 9)

Позивачка
зверталась з заявою до міської Ради про визнання частково недійсним вказаного
рішення,  але рішенням сесії міської Ради
від 29.06.2006 року їй в цьому відмовлено.

Відповідно
до Декрету Кабінету Міністрів України "Про приватизацію земельних
ділянок" та  ст.  116 ЗК України громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки на підставі:

а)              придбання за цивільно-правовими
угодами;

б)             безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;

в)             приватизації земельних
ділянок,  що були раніше надані їм у
користування;

г)              прийняття спадщини;

г) виділення в
натурі (на місцевості) належної їм частки (паю).

Відповідно
до  ст.
120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до
кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у
вартості будівлі та споруди,  якщо інше
не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Відповідачі
під час розгляду справи не заперечували право позивачки на частину земельної
ділянки,  а тому суд,  врахувавши положення Декрету Кабінету
Міністрів України "Про приватизацію земельних ділянок" від 26 грудня
1992 року,  вимоги  ст.
120 ЗК України,  а також те,  що ОСОБА_3. державний акт на землю не
отримував,  вважає,  що рішенням виконкому від 21 грудня 1995 року
№560 порушено право позивачки на приватизацію частини земельної ділянки
розміром 0, 027 га і саме щодо надання цієї частини земельної ділянки
відповідачу рішення виконкому необхідно визнати недійсним.

Відповідно
до  ст.
88 ч.1 ЦПК України стороні,  на
користь якої ухвалено рішення,  суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.

ст. 84 ЦПК України передбачає,  що витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони.

Судом
встановлено,  що позивачка понесла
витрати за сплату судового збору - 8, 50 грн.,
на інформаційно-технічне забезпечення 7, 50 грн. і за надання правової
допомоги - 500 грн.,  які вона в повному
обсязі просить стягнути з ОСОБА_3.,
відмовившись від їх

стягнення з
виконкому міськради.

Суд
вважає,  що відповідно до вимог  ст.
ст. 88,  84 ЦПК України підлягають
задоволенню стягнення судових витрат з ОСОБА_3. в половинному розмірі,  зважаючи,
що по справі два відповідачі,  а
від стягнення судових витрат з міськради позивачка відмовилась.

Відповідно
до Декрету Кабінету Міністрів України "Про приватизацію земельних
ділянок" від 26 грудня 1992 року,
ЗК України,  керуючись  ст.
ст. Ю,  11,  60,
84,  88,  209,
212,  214-215 ЦПК України-,

вирішив:

позов
задовольнити.

Рішення
виконкому Кролевецької міської Ради від 21 грудня 1995 року №560 визнати
частково недійсним щодо передачі безоплатно у приватну власність земельної
ділянки ОСОБА_3розміром 0, 027 га.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2судові витрати в розмірі 8 грн.,  за надання юридичної допомоги в розмірі 250
грн.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький
районий суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.