Справа № 22-6281/2007 р.
Головуючий 1 інстанції- Степаненко Л.З.
Доповідач- Рецебуринський Ю.И.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2007 р
.       Апеляційний суд Донецької області

в складі:   головуючого - судді Бугрім Л.М.

суддів- Рецебуринського Ю.Й.,  Зінов'євої А.Г. при секретарі- Бежіна В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за
апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від   нещасних  випадків
на  виробництві  та  професійних  захворювань
України  в Центрально- Міському
районі м.Макіївки Донецької області

на рішення Центрально- Міського районного суду м.Макіївки
Донецької області від 2 квітня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань в Центрально- Міському районі м.Макіївки
Донецької області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2007 р.
ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом,  посилаючись на те,  що під час роботи на підприємствах в
вугільній промисловості він отримав професійне захворювання про що був
складений акт від 30.04.2004 р. Згідно висновку МСЕК від 9.06.2004 р. йому
вперше встановлено 30% втрати професійної працездатності. У зв'язку з цим він
переживає моральні страждання,  які
оцінив у розмірі 100 тис. грн.

Рішенням Центрально- Міського районного суду м.Макіївки
Донецької області від 2 квітня 2007 позов ОСОБА_1 задоволено частково- на його
користь з відповідача стягнуто компенсацію моральної шкоди у розмірі 10 000
грн.

На дане рішення відповідач подав апеляційну скаргу,  в якій просить скасувати рішення суду та
постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обгрунтування доводів скарги апелянт посилався на те,  що позивач не довів факту моральних
страждань,  оскільки відсутній висновок
МСЕК з цього приводу. Окрім того,  судом
не враховано,  що дія закона,  який передбачає стягнення моральної шкоди на 2007 р.
виключена.

У судовому засіданні представник відповідача- ОСОБА_2 підтримала доводи
апеляційної скарги.

Позивач і його
представник просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,  пояснення представника відповідача,  позивача,
його представника,  дослідивши
матеріали справи,  судова колегія вважає,     що
апеляційна скарга

підлягає задоволенню,  а рішення суду
першої інстанції скасуванню з постановою нового рішення з наступних підстав.

Розглядаючи справу,  суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що правовідносини,  які виникли
між сторонами в зв'язку з відшкодуванням моральної шкоди,  заподіяної внаслідок професійного
захворювання,  регулюються Законом
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від,  нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності".

Згідно з п. п. "є" п.1 ч. 1 ст. 21 та ч.3 ст. 28 цього
Закону,  у разі настання страхового
випадку,  Фонд соціального страхування у
встановленому законодавством порядку зобов'язаний виплатити потерпілому грошову
суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому цієї шкоди.

Судом першої інстанції по справі встановлено,  що у зв'язку із шкідливими умовами праці на
підприємстві вугільної промисловості позивач отримав професійне
захворювання,  що підтверджується актом
розслідування професійного захворювання від 30.04.2004 р.

Висновком МСЕК від 9.06.2004 року йому вперше встановлена втрата
професійної працездатності 30% у зв'язку з професійним захворюванням
(а.с.13-16).

У той же час,  відповідно до ст. 77
п.27 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік",  зупинено дію абзацу 4 ст.1,  п.п. „є" п.1 ч.1 ст.21. ч.3 ст.28 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності" в
частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей. Як
вбачається з матеріалів справи професійне захворювання у позивача виявлено у
червні 2004 p.,  з позовом він
звернувся у січні 2007 р. Рішення по справі постановлене у період дії Закону
України „Про державний бюджет України на 2007 рік",  відповідно з п.22 ст.71 якого призупинено на
2007 рік дію абзацу 4 ст.1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим
і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку),  підпункту „є" п.1 ч.1 ст.21. ч.3
ст.28,  ч.3 ст.34 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності". А згідно змін до цього
закону від 20.03.2007 р. пункти,  які
передбачають стягнення моральної шкоди,
виключені.

Таким чином,  у суда були відсутні
правові підстави для стягнення моральної шкоди,
оскільки видатки на це передбачені Законом України- „Про
бюджет",  який на 2007 р. не
передбачав цього.

Судова колегія вважає,  що місцевий
суд не повно дослідив і оцінив обставини по справі і неправильно застосував
норми матеріального права,  що згідно
ст.309 ЦПК України,  є підставою для
скасування судового рішення з постановою нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.
304,  307 ч. 1 п. 2,  309 ч.1 п.1,
314 ч.2,  316 ЦПК України,  апеляційний

суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Центрально-Міському районі м.Макіївки Донецької області задовольнити.

Рішення Центрально- Міського районного суду м.Макіївки Донецької області
від 2 квітня 2007 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України в Центрально- Міському районі м.Макіївки Донецької
області про відшкодування моральної шкоди.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення,  та може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до Верховного Суду України