Справа №2-1351/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06
серпня 2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у
складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі Попенко О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вознесенську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, Вознесенської міської ради про визнання права
власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2007
року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання
права власності на земельну ділянку.

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги позивач зазначив, що 04 лютого 1994 року він придбав у
ОСОБА_3. житловий будинокАДРЕСА_1за договором купівлі продажу. За цим будинком
для його обслуговування закріплена земельна ділянка розміром 0,0642 га, яка надана
для обслуговування жилого будинку. Але позивач не може належним чином оформити
право власності на земельну ділянку, оскільки Державний акт на право власності
на земельну ділянку видано на ім'я ОСОБА_3., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року.
Спадкоємицею після його смерті є його дочка ОСОБА_4., але вона відмовляється
оформити своє право на спадщину, оскільки земельна ділянка фактично перебуває у
власності позивача, який використовує її за призначенням. Посилаючись на те, що
він не може належним чином оформити своє право на земельну ділянку, позивач
просив позов задовольнити.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_2. в судове засідання не з'явилась, судом належним чином повідомлена про
час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Представник
відповідача - Вознесенської міської ради - в судове засідання не з'явився,
надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

Представник
третьої особи - Вознесенського міського відділу земельних ресурсів - в судове
засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його
відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню.

У відповідності
з п.18 "г"    Постанови Пленуму
Верховного Суду України  №7 від   16.04.2004 року  "Про практику застосування  судами

земельного законодавства при
розгляді цивільних справ" при переході права власності на будівлі та
споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1.09.2002 року, згідно з
Положеннями чинної до цієї дати ст.30 ЗК України до набувача від відчужувача
переходить належне йому право власності або право користування земельною
ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у
договорі відчуження.

В
судовому засіданні було встановлено, що право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1перейшло до позивача ОСОБА_1. на підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого 04.02.1994 року державним нотаріусом Другої Вознесенської
державної нотаріальної контори.

Відповідно
до Державного акту на право приватної власності на землю,  виданого
на підставі рішення  Вознесенської
міської ради  від

20.07.1993       року за №189, ОСОБА_3. передана у
приватну власність земельна ділянка площею 0,0642 га для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1. На час укладення договору купівлі-продажу вказаного
житлового будинку діяв Земельний кодекс України 1991 року, ст. 30 якого закріплює,
що при переході права власності

на
будинок при цьому до набувача переходить право власності на земельну ділянку
без зміни її цільового призначення. Тому право власності на земельну ділянку,
закріплену за жилим будинком АДРЕСА_1, повинно було перейти до позивача
ОСОБА_1.

Згідно
ст. 377 ЦК України
до особи, яка придбала житловий будинок переходить і право власності на
земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового
будинку розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право
власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, та на
частину земельної ділянки, яка є необхідною для його обслуговування.

Так,   згідно   договору
купівлі-продажу   житлового   будинку
від 04.02.1994 року позивач ОСОБА_1. придбав житловий будинокАДРЕСА_1, в
зв'язку з цим до нього перейшло і право власності на земельну ділянку, яка
надана для  обслуговування вказаного
будинку, і відповідно до Державного акту МК №18 від 22.07.1993

року її
розмір становить 0,0642 га.

На
підставі ст. 377 ЦК України,
п.7 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, ст.
30 Земельного кодексу України 1991 року, керуючись ст. 10, 11, 15, 130, 174,
209, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1до ОСОБА_2, Вознесенської міської ради про визнання права власності на
земельну ділянку задовольнити в повному обсязі.

Визнати
за ОСОБА_1право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,0642 га, яка
передана для обслуговування житлового будинкуАДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів після проголошення
рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.