Справа № 22Ц- 3736/2007                            Головуючий у І
інстанції Дзюба Н.М.
12                                                   Доповідач
у 2 інстанції Данілов О.М.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
грудня  2007 року                                                                                               м.
Київ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді   Юровської Г.В.,

суддів                         Данілова О.М., Поліщука
М.А.,

при
секретарі            Приходько Л.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської
області апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 - в особі її представника -
ОСОБА_2 на ухвали Макарівського районного суду Київської області від 08.08.2007
року та 10.10.2007 року про накладання арешту та про відмову у скасуванні
ухвали самим судом по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та Макарівського
районного відділу земельних ресурсів, ОСОБА_5 про визнання договорів
купівлі-продажу недійсними.

встановила:

Ухвалою
Макарівського районного суду Київської області від 08 серпня 2007 року було
накладено арешт на земельні ділянки, які належать ОСОБА_1, що проживає за адресою
АДРЕСА_1, а саме - земельні ділянки площею 1, 750 га в с Березівка,
Макарівською району Київської області для будівництва та обслуговування
житлового будинку, кадастровий номер № , 02, 001, 0214, земельну
ділянку площею 0, 500 га
в с Березівка, Макарівського району Київської області для будівництва та
обслуговування житлового будинку, кадастровий номер , 02, 001, 0208.
та інші, загальною кількістю 22 земельні ділянки.

01
жовтня 2007 року відповідачка, в особі свого представника звернулась з заявою
до суду, в якій просила суд скасувати зазначену ухвалу суду, з посиланням на
те, що при оформленні договорів купівлі-продажу, вона не порушила наданих їй
доручень з боку позивачки Ткаченко, у зв»язку з тим, не вбачає підстав для
накладання арешту на майно, яке належить їй на праві приватної власності.

Ухвалою
Макарівського районного суду Київської області від ! 0 жовтня 2007 року в
задоволенні даної заяви було відмовлено.

Не
погоджуючись із вказаною ухвалою представник відповідача по справі подав 12
жовтня 2007 року заяву про апеляційне оскарження даної ухвали суду та на ухвалу
суду від 08.08.2007 року з посиланням на те, що, вона є добросовісним набувачем
права власності на спірні земельні ділянки та підстав для накладання арешту на
зазначене майно не вбачає.

Заслухавши
пояснення представника апелянта, інші сторони що з'явилися на розгляд справи ,
дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не обгрунтована та не підлягає задоволенню.

Згідно
до ч.3 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строків,
встановлених цією статтею залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Відповідно
до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює строк, встановлений законом, за
клопотання сторони чи іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Як
вбачається із матеріалів даної цивільної справи оскаржувана ухвала була
винесена судом на підставі норм діючого законодавства, зібраних по справі
доказів.

Так,
судом було встановлено, що позивач звернулась до суду з позовом про визнання
договорів купівлі-продажу недійсними, посилаючись на те, що вона після смерті
чоловіка ОСОБА_5 одержала в спадщину земельні ділянки та отримала державні акти
про право власності на землю. На підставі нотаріально посвідченої довіреності
доручила ОСОБА_1 отримати для неї у відділі земельних ресурсів державні акти на
землю. ОСОБА_1 державні акти на земельні ділянки отримала, але їх їй не
передала, а передала братові її покійного чоловіка ОСОБА_5. Зловживаючи
довірою та скориставшись тим, що державні акти на землю опинились в її руках,
відповідачка ОСОБА_1, оформила
на себе земельні ділянки, уклавши договори купівлі-продажу, нічого не
повідомивши її про це, не надавши їй договори купівлі-продажу. По факт продажу
земельних ділянок вона дізналась випадково. Тому за захистом своїх прав
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Позивач
одночасно з позовною заявою звернулась з заявою про забезпечення позову,
посилаючись на те, що у неї є підстави стверджувати, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5, маючи на руках
державні акти на землю та оформивши договори купівлі-продажу земельних
ділянок, можуть розпорядитись цими земельними ділянками, перепродавши їх третім
особам» що може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду.

Суд обгрунтовано
визначився що заява позивача обґрунтована та така, що підлягає задоволенню.

Апелянт не
змогла спростувати висновки суду в цій частині, її апеляційне звернення
стосується розгляду справи по суті позовних вимог, та не може призвести до
скасування ухвали суду.

На підставі
наведеного, керуючись ст .ст. 153, 154, 209, 294-296, 312 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відповідачки ОСОБА_1 - в особі її представника - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвали
Макарівського районного суду Київської області від 08.08.2007 року та
10.10.2007 поку про накладання арешту та про відмову у скасуванні ухвали самим судом по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та Макарівського районного відділу
земельних ресурсів, ОСОБА_5 про визнання договорів кушвлі-продажу недійсними
залишити без змін.