Справа №2-509
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

13
серпня 2007 року                                                          Новоазовський
районний суд

Донецької
області

у
складі: головуючого судді                                              Преснякової А.А.

при
секретарі                                                                     Мірошниченко
Т.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Новоазовськ цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Новоазовської міської ради, ОСОБА_2про визнання права власності на
будинок за спадкуванням,

встановив:

Позивачка
11.05.2007 року звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, вказуючи,
щоІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати - ОСОБА_3, після смерті якої залишилося
спадкове майно у вигляді жилого будинку АДРЕСА_1. Позивачка своєчасно не
звернулася з заявою про прийняття спадщини, оскільки мати при житті не встигла
отримати право власності на будинок.

Просить визнати
за нею право власності за спадкуванням за законом на будинок АДРЕСА_1 з усіма
господарськими спорудами, що належали її матері.

Позивака в
судове засідання не з'явилася, надіславши заяву, позовні вимоги підтримує,
просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідачка
ОСОБА_2. в судовому засіданні 27.07.2007 р. позовні вимоги визнала.

Представник
відповідача Новоазовської міської ради в судове засідання не з'явився,
надіславши заяву, позовні вимоги визнав.

Суд, вислухавши
відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає позов доведеним і підлягаючим
задоволенню з наступних підстав.

У
судовому засіданні встановлено, щоІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3 (а/с 19),
яка є матір'ю позивачки, згідно свідоцтва про народження та виписки про шлюб
(а/с 9, а/с 39).

Згідно договору
купівлі-продажу від 19.12.2002 p.,
укладеному Азовською універсальною товарною біржею, біржовий контракт №
НР-264 від 19.12.2002 року (а/с 14), ОСОБА_3 придбала жилий будинок АДРЕСА_1, у
ОСОБА_4.

З реєстраційного
посвідчення Новоазовського БТІ вбачається, що ОСОБА_3 є власником будинку
АДРЕСА_1 (а/с 13).

Враховуючи, що
на час укладення договору купівлі-продажу діяв Цивільний Кодекс України в
редакції 1963 року, суд вважає необхідним застосувати до даних цивільних
правовідносин положення вказаного Кодексу, згідно ст. 4 Прикінцевих та
Перехідних положень ЦК України
в редакції 2003 року.

Із ст. 227 ч.1 ЦК України ред. 1963 року
вбачається, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально
посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги
тягне недійсність договору (стаття 47 цього України).

Згідно ст. 47 ч.
2 ЦК України ред. 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала
угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною.

Таким чином, судом може бути
встановлено, що жилий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3.

З акту депутата
Новоазовської міської ради вбачається, о ОСОБА_1. з липня 2001 року проживає за
адресоюАДРЕСА_1. (а/с 20).

Із повідомлення
державного нотаріуса Новоазовської державної нотаріальної контори вбачається,
що спадкову справу після померлої ОСОБА_3. заведено на підставі заяви
ОСОБА_2(а/с 27), яка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала, що
спадок прийняла її сестра ОСОБА_1.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Із ст. 1268 ЦК України
вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти
спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від
часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі
викладеного, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1. право власності за
спадкуванням за законом після смерті матері ОСОБА_3на будинок АДРЕСА_1 з усіма
господарчими спорудами, оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивачка
не відмовлявся від прийняття спадщини, фактично прийняла спадщину, постійно
проживаючи з спадкодавцем, відповідачі позов визнали.

Керуючись ст.
10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 224, 227, 47 ЦК України в ред. 1963 року, ст.
1261, 1268, 1270 ЦК України,
суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1до
Новоазовської міської ради, ОСОБА_2про визнання права власності на будинок за
спадкуванням задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1за спадкуванням за законом право власності на будинок АДРЕСА_1, з усіма
господарчими спорудами, що належав ОСОБА_3, яка померлаІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рі­шення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним су­дом.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку в Апеляційний суд Донецької об­ласті
через суд Новоазовського району шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.