Справа № 22-3772/07                   Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
листопада 2007 року                                                                               м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:     Приймака В.О.

Суддів:                  Мануйлова Ю.С.

Бабак A.M. При
секретарі:   Батарейній О.О.

За участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 1-1 вересня 2007 р. про розстрочку виконання рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 25 квітня 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про відшкодування шкоди,  заподіяної
внаслідок затоплення квартири,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 25 квітня 2007 p.,  залишеним
без зміни ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27 червня 2007 p.,  позовні вимоги ОСОБА_2  задоволені частково ,  а саме: з ОСОБА_3  на її користь стягнуто 12 011 грн.
матеріальної шкоди,  2 000 грн. моральної
шкоди,  а також 903 грн. 89коп. судових
витрат,  а загалом 14 914 грн. 89 коп.

24 липня 2007 р.
постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого листа № 2-58 від 25 квітня 2007 р. про
стягнення з ОСОБА_3  вказаних вище сум і
боржнику надано строк до 1 серпня 2007 р. для добровільного його виконання.

20 серпня 2007
р. ОСОБА_3  звергнулась до суду з
заявою,  в якій просила розстрочити
виконання вказаного рішення районного суду від 25 квітня 2007 р. погашенням
заборгованості частковими платежами шляхом щомісячного відрахування по 500 грн.
з одержуваної нею пенсії,  розмір якою
складає 756 грн. 11 коп.,  пославшись на
те,  що іншого майна,  вартість якого була б співрозмірною з сумою
боргу,  і За .рахунок якого можна було б
погасити заборгованість,  у неї немає.

Ухвалою
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 11 вересня 2007 р. заява ОСОБА_3  задоволена.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 ,  посилаючись на
порушення судом норм процесуального права,
просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову,  якої відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення учасників
процесу,  перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної скарги,
судова колегія вважає за необхідне її задовольнити.

У відповідності
до  ст. .373 ЦПК України за наявності
обставин,  що утруднюють виконання
рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї,  відсутність присудженого майна в натурі,  стихійне лихо тощо),  за заявою державного виконавця або за заявою
сторони суд,  який видав виконавчий
документ,  у десятиденний строк розглядає
питання про відстрочку або розстрочку виконання,  зміну чи встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або розстрочити виконання,  змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Задовольняючи
заяву ОСОБА_3,  суд виходив з того,  що перелічені заявницею обставини,  на які вона посилається,  утруднюють виконання рішення.

При цьому судом
прийнято до уваги,  що постановою
державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління юстиції від 16 серпня 2007 р. накладено арешт
на ійаино боржниці ОСОБА_3,  а саме:
АДРЕСА_1 і що згідно експрес-оцінки ПП»Агентства нерухомості»Реал-Сервіс»
вартість аналогічної квартири складає 404 000 грн.

З матеріалів справи
вбачається (а.с.  245),  що 16 серпня 2007 р. державним виконавцем
винесена

постанова про
накладення арешту на все майно,  що
належить ОСОБА_3,  і знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Розстрочивши
виконання рішення погашенням заборгованості частковими платежами шляхом
щомісячного відрахування по 500 грн. з одержуваної боржницею пенсії,  суд виходив з того,  вартість арештованого майна,  а саме вказаної вище квартири є не
співрозмірною з сумою боргу,  і що іншого
майна,  на яке може бути звернено стягнення,  крім її пенсії,  держвиконавцем не виявлено.

Цей висновок
суду є передчасним,  він не узгоджується
з матеріалами справи і вимогами чинного законодавства.

Згідно з
ч.1  ст.
50 Закону України від 21 квітня 1999 р. «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису),  вилученні та примусовій реалізації.

У разі
відсутності у боржника коштів та цінностей,
достатніх для задоволення вимог стягувача,  стягнення звертається на належне боржникові
інше майно,  за винятком майна,  на яке згідно з законом не може бути
накладено стягнення.

Суд не звернув
уваги на те,  що постановою держвиконавця
від 16 серпня 2007 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його
відчуження арешт накладено на все майно,
що знаходиться у вказаній квартирі,
а не да вказану
квартиру.

У відповідності
до  ст. 25 вказаного Закону строк
здійснення виконавчого провадження становить шість місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого провадження.

Слід прийняти до
уваги,  що з часу винесення
державиконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження і до звернення
боржниці з заявою про розстрочку виконання рішення суду пройшло менше двох
місяців і ним не були проведені всі дії по встановленню рухомого майна,  що належить боржниці,  і на яке може бути звернено стягнення.

На час розгляду
судом заяви держвиконавчцем не було встановлено рухоме майно,  на яке можливо звернути стягнення. У
матеріалах справи відсутні дані,  які б
свідчили про відсутність такого майна.

Висновок суду
про те,  що пенсія боржниці є єдиним
джерелом її існування,  грунтуються на
припущеннях.

За таких
обставин слід прийти висновку,  що у
справі не встановлено наявності обставин,
що утруднюють виконання рішення суду,
які є підставою для його розстрочки.

З огляду на
це,  судова колегія вважає,  що ухвала суду постановлена з порушеннями
вимог закону,  у зв'язку з чим вона
підлягає скасуванню з постановлениям
нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3  про розстрочку виконання рішення суду.

Керуючись  ст.
ст.  307, 312, 313,  314, 315,
319 ЦПК України,  колегія судців,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 11 вересня 2007 р. про розстрочку виконання рішення суду
скасувати і постановити нову ухвалу наступного змісту :»Відмовити ОСОБА_3 у
задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення Орджонікідзевського
районного суду м.  Запоріжжя від 25
квітня 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди,  заподіяної внаслідок затоплення
квартири».

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців
шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України.