Справа №2-2482/07
РІШЕННЯ

Іменем    України

22
червня 2007 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого
судді                                                                Полив'яного
В.М. ,

при
секретарі                                                                         Агафоновій
І.М. ,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» про
стягнення нарахованої,  але не виплаченої
заробітної плати,  середнього заробітку
за час затримки розрахунку і відшкодування моральної шкоди,  -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду із вказаним позовом,
посилаючись на те,  що вона
працювала у відповідача більше 31 року на посаді лаборанта 3-го розряду. За
період роботи заробітна плата відповідачем виплачувалася нерегулярно,  у зв'язку з чим виникла заборгованість з
виплати заробітної плати,  при звільненні
відповідач не виплатив всі належні суми від підприємства- Сума заборгованості
на час звільнення складає 558грн.70коп. Просить стягнути з відповідача на її
користь 558грн.7Окоп,  заборгованості по
заробітній платі; 3129грн.70коп. середнього заробітку за період розрахунку та
500грн. відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач уточнила
позовні вимоги,  просила стягнути
251грн.29коп.3аборгованості по заробітній платі; 3136грн.87коп. середнього заробітку
за період розрахунку,  від моральної
шкоди відмовилась. Представник відповідача позов визнала. Виходячи з
наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання відповідно до ч.4  ст. 130,
ч.4  ст. 174 ЦПК України.
Заслухавши позивача,  вивчивши матеріали
справи,  суд вважає,  що заявлений позов підлягає задоволенню з
таких підстав. Відповідно до  ст. 116
КЗпІІ України,  при звільненні працівника
виплата всіх сум,  що належать йому від
підприємства,  установи,  організації,
провадиться в день звільнення. Ці вимоги закону відповідачем не
виконані. Судом встановлено,  що
позивачка з 07.08.1975 року по 25.07.2006 року працювала у відповідача на
посаді лаборанта 3-го розряду,
відповідно до довідки №18-25-3-474 від 15.Об.2007р. заборгованість
відповідача по виплаті заробітної плати позивачеві станом на 01.06.2007 року
складає 251грн.29коп.,  яку слід стягнути
примусово. Стаття  ст. 117 КЗпП України
зазначає,  що в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у
строки,  зазначені в  ст. 116 цього Кодексу,  при відсутності спору про їх розмір
підприємство,  установа,  організація повинні виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно довідки від 15.06.2007р. №18-25-3-476,
встановлено,  що середньомісячна
зарплата складає 285, 17грн.,  час
затримки розрахунку при звільненні складає 11 місяців,  таким чином,
сума розміру середнього заробітку складає 3136грн.87коп. На підставі
викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1
251грн.29коп.3аборгованості по заробітній платі; 3136грн.87коп. середнього
заробітку за період розрахунку при звільненні.

Керуючись  ст.
ст. 130,  17 4 ЦПК,   ст. 116,
117 КЗпП України,  суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути
з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на
користь ОСОБА_1 251{двісті п'ятдесят одну)грн.29коп. в рахунок погашення
заборгованості по виплаті заробітної плати; 3136(три тисячі сто тридцять
шість)грн.87коп. середнього заробітку за період розрахунку при звільненні.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат»
51(п'ятдесят одну)грн. судових витрат у доход держави та 30грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.