РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року грудня місяця „10" дня колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

,    Головуючого,  судді:
Любобратцевої Н.І.

Суддів:                                                    Горбань
В.В.

Соловйова
М. В.

При
секретарі:                                         Гончарові
В.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ „Крименерго" в особі Джанкойського РЕС про стягнення
заподіяного збитку,  матеріальної та
моральної шкоди,  за апеляційною скаргою
ВАТ „Крименерго" на рішення Джанкойського міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 30 травня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

02 червня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ
„Крименерго" в особі Джанкойського РЕС про стягнення заподіяного
збитку,  матеріальної та моральної шкоди.
Вимоги мотивовані тим,  що 20.04.2006
року бригадою Джанкойського РЕМ
була проведена перевірка приборів обліку споживання електроенергії за
місцем його проживання - АДРЕСА_1. У результаті перевірки було виявлено
порушення пломби державної повірки електролічильника. Електролічильник було
демонтовано,  складений акт,  з яким він був ознайомлений лише 25.04.2006
року. 27.04.2006 року була проведена експертиза електролічильника,  за результатами якої пломба на електролічильнику
не пошкоджена,  однак,  у зв'язку з тим,  що держперевірка не проводилася біля восьми
років,  електролічильник визнаний
таким,  що не відповідає вимогам ГО СТ.  28.04.2006 року ОСОБА_1 явився до енергонагляду для
участі при розгляді акту. складеного 20.04.2006 року. На засіданні комісії по
розгляду актів було зроблено запис про списання електролічильника за
результатами експертизи. Позивач намагався отримати роз'яснення у членів
комісії щодо його подальших дій,  однак
відповіді не отримав і в результаті продовжує користуватися електроенергією без
прибору обліку. Зазначає,  що у
результаті неправомірних дій відповідача йому причинено матеріальну і моральну
шкоду,  яку обґрунтовує тим,  що він являється приватним підприємцем,  під час перевірки електролічильника
знаходився у відрядженні з метою укладення договорів на поставку товарів,  однак за телефонним дзвінком дружини,  яка йому повідомила про зняття
електролічильника,  він вимушений був
перервати відрядження і приїхати додому. 21.04.2006 року ОСОБА_13вернувся до
енергопоставника,  де йому роз'яснили
суть порушення і запропонували погодитися з актом та сплатити вартість
безоблікового користування електроенергією у сумі 50 грн.,  тобто з часу останньої перевірки - 10.04.2007
року. У зв'язку з тим,  що позивач не
погодився з зазначеною пропозицією,  про
що повідомив офіційно у заяві,  йому було
запропоновано за власний рахунок відвезти електролічильник у м.  Сімферополь для проведення експертизи,  що він і зробив. Крім того,  зазначає,
що під час перевірки електролічильника у будинку робила пральна машина і
оскільки його дружину робітники відповідача не попередили про те,  що при знятті електролічильника необхідно
було вимкнути усі електропристрої,
пральна машина вийшла зі строю. Спричинену матеріальну шкоду оцінює у
2040 грн. 61 коп.,  яка складається з
витрат на проведення експертизи - 144 грн. 02 коп.,  ремонту пральної машини - 800 грн.,  неотриманого прибутку 1000 грн.,  вартості ліків 96 грн. 59 коп. Моральну шкоду
обґрунтовує тим,  що дії відповідача
привели до нервових хвилювань ОСОБА_1,
він двічі звертався до медичних установ з приводу болю в області серця і
підвищення артеріального тиску,  змінив
свій звичайний уклад життя,  замість
того,  щоб робити,  він був вимушений їздити і доказувати свою
невинність. Посилається на те,  що
відчуває почуття незахищеності і невпевненості і у нього не проходить почуття
образи і приниження. Просив стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі
5000 грн.

Справа №
22-ц-5188/2007 р                                        Головуючий
в 1 інстанції  Кузнецова Л.М

Доповідач                                                                                                           Горбань
В В.

Рішенням
Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 30.05.2007
року позов задоволено частково. Стягнуто з ВАТ „Крименерго" на користь
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 500 грн. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ВАТ «Крименерго» просить скасувати рішення суду в частині
задоволення позову про відшкодування моральної шкоди з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм матеріальної о і процесуального
права,  на неповне з'ясування
обставин,  які мають суттєве значення для
розгляду справу,  на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи і вимогам закону.

Заслухавши
суддю-доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  обговоривши доводи апеляційної
скарги,  вислухавши пояснення
представників сторін,  колегія суддів
вважає,  що скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині відшкодування моральної
шкоди,  суд першої інстанції виходив з
того що у зв'язку з неправомірним формулюванням в акті № 110331 від 20.04.2006
року про порушення Правил користування електричною енергією для населення
нібито встановленого порушення,  при відсутності
такого порушення з боку позивача,
свідчить про перенесені позивачем моральні переживання та спричинення
йому моральної шкоди у розмірі 500 грн.

Але з
такими висновками суду погодитися не можна,
оскільки вони зроблені с
порушенням норм матеріального права.

Згідно
зі  ст.
11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб,  в межах
заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі. Особа,  яка бере участь у справі,  розпоряджається своїми правами щодо предмету
спору на власний розсуд.

Зі
змісту позовної заяви вбачається що позивач просив задовольнити його позовні
вимоги про відшкодування моральної шкоди на підставі статей 23,  1167 ЦК
України.

Відповідно
до правил статті 1167 ЦК
України,  відшкодування моральної
шкоди передбачено у рамках позадоговірної цивільно-правової відповідальності.

Оскільки
правовідносини ОСОБА_1 і ВАТ «Крименерго» є договірними і регулюються договором
про користування електричною енергією від 10.01.2001 року,  посилання позивача у позовній заяві на статті
23,  1167ЦК України є безпідставними.

У
засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримав позовні
вимоги про відшкодування моральної шкоди на підставі  ст.  23
та  ст.
1167 ЦК України

За таких
обставин,  оскільки позивач просив
задовольнити його позов у частині відшкодування моральної шкоди на
підставі  ст.  1167 ЦК
України,  яка не застосовується до
правовідносин,  які випливають з
договору,  то у суду першої інстанції не
було правових підстав для задоволення позову відповідно до вимог зазначеної
норми закону.

Згідно з
частиною 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Таким
чином неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права
як правової підстави для задоволення позову про відшкодування моральної
шкоди,  дає право суду апеляційної
інстанції постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову про
відшкодування моральної шкоди на підставі
ст. 1167 ЦК України.

Оскільки
рішення суду не оскаржується в тій частині,
де суд відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову,  колегія суддів не вправі входити в
обговорення правильності висновків суду,
тому в цій частині рішення визнається законним і обгрунтованим.

Виходячи
з наведеного та керуючись статтями 303,
304,  307,  309. 314,
316 ЦПК України колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ВАТ «Крименерго» задовольнити.

Рішення
Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від ЗО травня 2007
року в частині відшкодування моральної шкоди скасувати і ухвалити нове.

У позові
ОСОБА_1 до ВАТ «Крименерго» в особі Джанкойського РЕМ про відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Це ж рішення в
решті залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення
може бути оскаржено протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної інстанції.