УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
судді Косогор Г.О., суддів:
Ісаєвої Н.В., Ткачук О.О.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні, у касаційному порядку, у м. Одесі, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з третьою особою -
приватним нотаріусом - ОСОБА_5 про визнання договору дарування земельної
ділянки частково недійсним і визнання права власності на 12 частину земельної
ділянки, - за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 5 жовтня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької
області від 15 грудня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулась з касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 5 жовтня 2005 року, яким у позові було відмовлено. Ухвалою
Апеляційного суду Запорізької області від 15 червня 2004 року рішення суду
першої інстанції було залишено без змін.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на невідповідність
висновків судів фактичним обставинам справи, неправильне застосування
матеріального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових
рішень, постановления нового
рішення, яким задовольнити її позовні вимоги..

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
у позові, районний суд виходив з того, що у відповідності до пп «г» п.18
Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику
застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при
переході права власності на будівлі та споруди за цивільно - правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати ст.30
ЗК України, до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності
або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та
споруди, якщо інше не

Справа № 33ц -
1041 07       Категорія 37

Головуючий у
першій інстанції Нікітенко Н.П.. Суддя-доповідач Ісаєва Н.В.

передбачалось у договорі відчуження.

Апеляційний суд
обгрунтовано залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або(та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами
першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, а
також відсутні, передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України, підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332,    336 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду  м. Запоріжжя
від 5 жовтня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15
грудня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.