Справа №2-105307
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23 липня 2007
року   Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області у складі:

головуючої -
судді Висоцької Г. А.

при
секретарі- Кашарайло А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м
Вознесенську цивільну справу за позовом Вознесенського учбово-виробничого
підприємства Українське товариство сліпих (далі УВП УТОС) до редакції газети
Вознесенської районної державної адміністрації та районної ради « Вісті
Вознесенщини» (далі редакція газети « Вісті Вознесенщини») про спростування
недостовірної інформації,  захист ділової
репутації та відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2007
року Вознесенське УВП УТОС звернулось до суду з позовом до редакції газети «
Вісті Вознесенщини» про спростування недостовірної інформації,  захист ділової репутації та відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.

Позивач
зазначає,  що в районній газеті « Вісті
Вознесенщині» в НОМЕР_1була опублікована стаття « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в якій
відносно підприємства були викладені неправдиві відомості « ІНФОРМАЦІЯ_2»,  « ІНФОРМАЦІЯ_3 Вказує,  що дана інформація не відповідає
дійсності,  принижує ділову репутацію
підприємства.

Посилаючись
на порушення відповідачем вимог Конституції,
Законів України» Про інформацію»,
« Про друковані засоби масової інформації( пресу) в Україні» позивач
просить позов задовольнити,
вказуючи,  що порушення немайнових
прав спричинило йому моральну шкоду,  яку
оцінює в 1699 грн. ,  так як знизився
престиж та ділова репутація підприємства.

В судовому
засіданні представник позивача Прутян О.А. підтримав позовні вимоги,  зазначив,
що опублікована стаття містить недостовірну інформацію,  вона підірвала довіру в очах суспільства до
підприємства,  через що мало не були
розірвані договори з деякими пыдприэмствами.

Представник
відповідача редакції газети Басов
О.М.  та відповідач ОСОБА_1 -редактор
газети позов не визнали,  пояснили,  що публікація містить достовірні дані і
ґрунтується на колективних зверненнях працівників підприємства,  та безпосередньо ОСОБА_2  який 27.03.2007 року був виключений з членів
УТОС за критику керівництва. Вказують що відповідно до Законув України « Про
інформацію» та « Про друковані засоби масової Інформації» обов»язок ЗМІ - це
інформаційна діяльність і порядок використання інформації ними не був
порушений.

Вважають,  що позов є безпідставним,  необгрунтованим і таким,  що не підлягає задоволенню.

Третя
особа на боці відповідачів,  що не
заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 вважає,
що позов не підлягає задоволенню. Пояснив,  що неодноразово був ініціатором спілкування з
директором щодо підвищення оплати праці,
оскільки вартість товару який вони випускають дорожчає,  а зарплатня на тому ж місці. Через критику
зазнав з боку

директора певних репресій
як в гуртожитку так і на роботі - був звільнений з роботи з посади інструктором
комп»ютерного набору,  з надуманих
підстав,  виключений з спілки
сліпих,  його та інших « невдоволених» за
вказівкою керівництва не пускали на робочі місця,  тримаючи під дощем.

Вислухавши
пояснення сторін,  свідка ОСОБА_3,  дослідивши письмові докази по справі,  суд встановив наступне.

В газеті
« Вісті Вознесенщини» НОМЕР_1у статті « ІНФОРМАЦІЯ_1» засобом масової
інформації була прокоментована ситуація,
яка склалася на Вознесенському УВП УТОС між директором підприємства та
працівником ОСОБА_2,  який постійно
критикує керівництво підприємства щодо оплати праці.

Згідно ч 2 ст
47-1 Закону України « Про інформацію» оціночними судженнями за винятком образи
наклепу є висловлювання,  які не містять
фактичних даних,  зокрема критика,  оцінка дій,
а також висловлювання,  що не
можуть бути витлумачені,  як такі,  що містять фактичні дані,  з огляду на характер використання мовних
засобів,  зокрема вживання гіпербол,  алегорій,
сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх
правдивості.

Відповідно
до  ст.
10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950
року,  підписаної від імені України
09.11.1995 року,  першого протоколу,  протоколів № 4 і № 7 до Конвенції,  підписаних від імені України 19.11.1996 року
кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу
дотримуватися своїх поглядів,  одержувати
і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно
від кордонів.

Здійснення
цих свобод,  оскільки воно пов»язане з
обов»язками і відповідальністю,  може
підлягати таким формальностям,  умовам,  обмеженням або санкціям,  що встановлені законом в інтересах
національної безпеки,  для захисту
репутації або прав іншої особи,  тощо.

Право на
наявність і можливість висловлювати власне судження,  оцінку,
думки,  що власне і було зроблено
в оспорюваній Вознесенській УВП УТОС газетній статті,  гарантоване
ст.  10 Конвенції,  яка відповідно до  ст.  9
Конституції України є частиною національного законодавства України. Це право
закріплене і в  ст.  34 Конституції України. Крім того примушення
до спростування оціночних суджень порушило б гарантоване Конституцією України,  міжнародно-правовим актом право на вираження
думок і поглядів і призвело б до опосередкованої цензури,  забороненої
ст.  15 Конституції України.

За умови
додержання п.2 ст 10 Конвенції свобода вираження стосується не лише тієї «
інформації» чи тієї «ідей»,  які отримані
належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні,  а й тих,
що викликають образу,
обурення,  неспокій. Такими є
вимоги плюралізму,  терпимості й широти
поглядів,  без яких « демократичне»
суспільство неможливе.

Виходячи
з практики розгляду аналогічних справ Європейського суду ,  а саме справа ОСОБА_4 проти Австрії та
враховуючи ті передумови,  які
спричинилися до написання оспорюваних висловів. Суд находить,  що позов не підлягає задоволенню,  оскільки вислів « ІНФОРМАЦІЯ_3»,  є оціночним судженням,  таким,
що не підлягає доказуванню. Крім того щодо висловлювання,  що « ІНФОРМАЦІЯ_2»,  то воно знайшло своє підтвердження в судовому
засіданні,  як поясненнями свідка
ОСОБА_3,  який зазначив,  що ОСОБА_2 «критикує керівництво,  є організатором написання скарг»,  чере з,
що був виключений з членів УТОС,
так і витягом з протоколу № 10 спільного засідання профкому та правління
п/о Вознесенського УВП УТОС від 27.03.2007 року,  рішення по якому було прийнято З членами
(особами),  доречі один з них пропонував
винести третій особі - догану.

Визначення
ділової репутації залежить від природи її суб»єкта.

Ділову
репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового( комерційного)
найменування,  торговельних марок та
інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та
послуг.

Приниження
ділової репутації суб»єкта господарювання є поширення у будь-якій формі
неправдивих,  неточних або неповних
відомостей,  що дискредитують спосіб
ведення чи результати його господарської діяльності,  у зв»язку з чим знижується вартість його
нематеріальних активів.

Доводи
представника позивача про недостовірність расповсюдженої інформації,  та приниження ділової репутації
позивача,  як суб»єкта господарювання,  суд оцінює критично,  вони не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні належними доказами,
тому вимогу про її спростування і відшкодування моральної шкоди вважає
необгрунтованим і таким,  що не підлягає
задоволенню.

Керуючись  ст.
10,  11,  209,
210,  211,  212, 213, 214, 215 ЩЖ України,  суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити
Вознесенському учбово-виробничому підприємству Українське товариство
сліпих  в задоволенні позову до редакції
газети Вознесенської районної державної адміністрації та районної ради « Вісті
Вознесенщини» (далі редакція газети « Вісті Вознесенщини») про спростування
недостовірної інформації,  захист ділової
репутації та відшкодування моральної ( немайнової) шкоди.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.