Справа № 2-1509
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 листопада
2007 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді Чубенко Л.І.,

при
секретарі  Волинець Т.І.,

розглянувши у  відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волоської сільської Ради
Дніпропетровського району та області про визнання права власності в порядку
спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Відповідач
Волоська сільська Рада Дніпропетровського району та області в судове засідання
не з»явилися, надали листа про можливість розгляду справи у їх
відсутність,  проти задоволення позову не
заперечують.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх
задовольнити.

Суд,
вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до
наступного.

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1
є донькою ОСОБА_2,
про що свідчить свідоцтво про народження від 14 червня 1955 року, виданого
Красногвардійським рай бюро ЗАГС. 29 листопада  1983 року вона
уклала пшюб  з
ОСОБА_3 та після укладення
шлюбу прийняла
його прізвище «ОСОБА_1», що
підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Згідно
з   рішенням   виконкому
Волоської   сільської   ради
Дніпропетровського району Дніпропетровської області за № 43 від 16.07.1997 року за №
43, матері позивачки ОСОБА_2
було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку
для ведення
садівництва розміром 0.040 га,
що розташована у садовому товаристві «Утес» на території Волоської
сільської Ради. На вказаній земельній ділянці матір»ю позивачки було побудовано
двоповерховий будинок за вказаною адресою. 24 листопада 1997 року матері
позивачки Волоською сільською Радою Дніпропетровського району було видано
державний акт про право приватною власності на землю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_2 померла, про що
віділом РАЦС виконкому    Кіровської
районної ради м. Дніпропетровська від 10 серпня 1999 року було видало свідоцтво
про смерть.

Після
смерті матері з заявою про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК
України шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач не зверталася,
оскільки вважала що користуючись цією земельною ділянкою та проживаючи у
будинку фактично

прийняла спадщину.

Відповідно
до ст.. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), позивач є спадкоємцем першої
черги після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Фактично,
після смерті матері ОСОБА_2, позивач користувалася земельною ділянкою,
сплачувала за неї земельний податок, на її ім.»я було видано книжку садівника,
вона сплачувала членські внески, тому відповідно до ст.. 549 ЦК України позивач
є такою, що прийняла спадщину. Заповіту померла мати позивачки не залишала.        І

На
підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими й підлягаючими
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 27, 31, 57, 215, 223, 273 ЦПК України,
ст.ст. 1263,1268, 1270 ЦК України , суд -

ВИРІШИВ :

Встановити
факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 0.040 га та дачний
(садовий)  будинок АДРЕСА_1.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом десяти діб з дня проголошення рішення суду,
а апеляційна скарга на рішення суду протягом двадцяти діб з дня подання заяви
про апеляційне оскарження рішення суду через Дніпропетровський районний
суд  Дніпропетровської області або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                Л.І.
Чубенко