Справа № 22ц
- 6952       2007 рік    Категорія 20
Голов,  в 1 -й інстан. Зайченко С.В.
Доповідач Пономарьова О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 жовтня 2007
року   Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого
судді  Пономарьової О.М.

суддів  Бабенка
П.М.,  Новосядлої В.М.,

при секретарі  Бєжині В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку

цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю „Вітел"(далі ТОВ „Вітел") до ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної шкоди,  -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся
до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою на рішенням
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 17 липня
2007 року,  яким задоволені позовні
вимоги ТОВ „Вітел" і з ОСОБА_1
на користь ТОВ „Вітел" у рахунок відшкодування матеріальної шкоди
стягнуто 27647, 36 грн.,  судовий збір в
розмірі 276, 47 грн.,  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн..

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог,  оскільки суд першої інстанції прийняв рішення
з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом неправильно
встановлена сума шкоди,  не застосовані
норми ст. 233 КЗпП України,  не надана
належна правова оцінка обставинам справи та вимогам закону.

В судовому засіданні ОСОБА_1
просив задовольнити апеляційну скаргу,
скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_2 заперечувала проти доводів
апеляційної скарги,  просила її відхилити
і рішення суду залишити без змін,  вважає
його правильним і обгрунтованим.

Суд першої інстанції,
стягуючи з відповідача суму матеріальної шкоди в розмірі 27647, 36
грн.,  виходив з того,  що відповідач працював у позивача на посаді
торгівельного представника і був матеріально відповідальною особою. У
січні-лютому 2005 року відповідач привласнив та розтратив ввірені йому грошові
кошти ТОВ „Вітел" на суму 27647, 36 грн. і вироком Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки від 22 вересня 2005 року визнаний винним в скоїнні
злочину,  передбаченому ч.1 ст. 191 КК
України підданий покаранню. Цивільний позов ТОВ „Вітел" в кримінальній
справі залишений без розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  перевіривши доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін,  якщо
визнає,  що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів
справи,  що ОСОБА_1 працював в ТОВ
„Вітел" на посаді торгівельного представника і був матеріально
відповідальною особою. У січні-лютому 2005 року відповідач привласнив та
розтратив ввірені йому грошові кошти ТОВ „Вітел" на суму 27647, 36 грн. і
вироком Центрально-Міського

районного суду м. Горлівки
від 22 вересня 2005 року він визнаний винним в скоїнні злочину,  передбаченому ч.1 ст. 191 КК України,  а саме в тому,  що будучи особою,  якій ввірено майно,  привласнив та розтратив майно,  яке належить ТОВ „Вітел" на загальну
суму 27647, 36 грн..

Цивільний позов ТОВ „Вітел" в кримінальній справі
залишений без розгляду і роз'яснено право звернення з позовом у порядку
цивільного судочинства.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні
документами,  копією вироку суду.

Задовольняючи вимоги позивача,  суд
правильно виходив з положень ч.4 ст. 61 ЦПК України,  згідно з якими вирок у кримінальній
справі,  що набрав законної сили,  або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення обов'язкові для суду,  що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду,  з
питань,  чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Суд обгрунтовано не взяв до уваги заперечення відповідача про те,  що до спірних правовідносин необхідно
застосувати вимоги ст. 233 КЗпП України,
оскільки шкода,  про відшкодування
якої заявлений позов,  заподіяна
злочином,  в якому відповідач визнаний
винним вироком суду,  що набрав
чинності,  і відповідно до вимог
законодавства відшкодовується в повному обсязі особою,  яка її завдала.

Перебіг позовної давності починається моменту набрання вироком законної
сили відносно відповідача і відповідно до ст. 257 ЦК України діє
загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Доводи відповідача про те,  що ним
повернута частка грошей колишньому юристу підприємства,  перевірялись судом першої інстанції і
обгрунтовано не взяті до уваги,  оскільки
не знайшли свого підтвердження.

Розглядаючи позовні вимоги,  суд
повно та всебічно з'ясував обставини справи,
перевірив доводи та заперечення сторін,
правильно встановив правовідносини,
які склались між ними і дійшов до обгрунтованого висновку про
задоволення заявлених вимог.

Висновки суду є правильними,  оскільки грунтуються на обставинах,  які встановлені в судовому засіданні,  наданих сторонами доказах,  у відповідності з нормами матеріального і
процесуального законодавства.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є
непереконливими,  не спростовують
висновків суду і не належать до тих підстав,
із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття
рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд визнає,  що рішення
ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права,  тому на підставі ст. 308 ЦПК України відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного,  керуючись
ст.ст. 303,  307,  308,
313-315 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 17 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути

оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом

двох місяців з дня набрання нею законної сили .