УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 серпня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Новодворської
О.І.,  Висоцької В.С,  Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом Закритого акціонерного товариства
„Фармацевтична фірма „ Дарниця" до ОСОБА_1 та
товариства з обмеженою відповідальністю „Юрсервіс" про примусове виконання
зобов'язання в натурі та відшкодування збитків за касаційною скаргою Закритого
акціонерного товариства „Фармацевтична фірма „ Дарниця" на рішення
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 17 грудня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 19 квітня 2005 року,

встановила:

У липні
2004 року Закрите акціонерне товариство „Фармацевтична фірма „Дарниця"
звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 та
товариства з обмеженою відповідальністю „Юрсервіс",  посилаючись на те,  що в січні 2003 року між товариством та
ОСОБА_1 був укладений договір доручення. Згідно даного договору ОСОБА_1 було доручено
представляти його інтереси в Міжнародному комерційному арбітражному суді при
Торгово -Промисловій палаті України по справі за позовом до фірми "PETER BINDER & Co" (Німеччина) про
стягнення 355576.20 євро.

На
підставі даного доручення відповідач приймав участь у розгляді справи та
отримав оригінал рішення суду по справі,
але не передав його товариству. Неналежним виконанням покладених на
нього договором обов'язків відповідач заподіяв товариству збитки у розмірі
730695.29 грн.

Просили
зобов'язати ОСОБА_1 передати
рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - Промисловій
палаті України від 14.01.2003 року по справі за позовом до фірми "PETER BINDER & Со" та стягнути у
відшкодування збитків 730695.29 грн.

Справа
№33ц- 17о3кс-07                                   Категорія ЦП: 44

Головуючий у
першій інстанції Букіна О.М.

Доповідач
Новодворська О.І.

Рішенням
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 17 грудня 2004 року,  залишеним без
зміни ухвалою Апеляційного суду м.  Києва
від 19 квітня 2005 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Закрите
акціонерне товариства „Фармацевтична фірма „ Дарниця" звернулося до
Верховного Суду України з касаційною скаргою,
в якій не погоджується з ухваленими судовими рішеннями.

В
обґрунтування касаційної скарги посилається на порушення норм матеріального й
процесуального права,  у зв'язку з чим
просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог позивача,
місцевий суд виходив із того,  що
позивачем не надано доказів того,  що
відповідач ОСОБА_1
отримував оригінал спірного рішення та утримує його у себе,  що саме з його вини позивачеві,  а не в результаті господарської діяльності
підприємства йому заподіяно збитки.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду та залишив його рішення
без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
Закритого акціонерного товариства „Фармацевтична фірма „ Дарниця"
відхилити.

Рішення
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 17 грудня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 19 квітня 2005 року залишити без
зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.