УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20
грудня 2007 року                                                                          м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -
Громіка Р.Д.

суддів  - Панасенкова В.О., Парапана В.Ф.

при
секретарі - Щуровській О.Д.

розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської
області від 22.11.1996р. по справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину частково
недійсним, визнанні права власності на 1/2 частину домобудівлі

встановила:

Заявниця
11.10.1995р. звернулася в суд з вказаною заявою, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її батько ОСОБА_3. Після
його смерті залишилося спадкове майно - домобудівля, розташоване в АДРЕСА_1. Вона є єдиною спадкоємицею
першої черги. У травні місяці 1995 року вона з м. Мінська відправила в
Холоднобалковську сільську Раду заяву про прийняття спадщини, яка була отримана
25.05.1995 року, тобто до закінчення 6 місяців від дня смерті батька. Незабаром
вона одержала із сільської Ради відповідь, що сільська Рада питаннями
оформлення спадщини не займається. 11 жовтня 1995 року Біляївська державна
нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадкове майно
у зв'язку із пропуском нею встановленого законом шестимісячного строку. Однак,
вона вважає, що фактично прийняла спадщину, тому що наступного дня після
похорону батька і після поминального обіду, коли їхала додому, взяла собі в
користування його рушник, новорічні іграшки, а також портмоне з усіма документами
батька та сімейні фотографії. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт
прийняття нею спадщини, що остались після смерті батька ОСОБА_3, визнати
свідоцтво про право на спадщину частково недійсним, та визнати право власності
на 1/2 частину домобудівлі.

Рішенням
Біляївського районного суду Одеської області від 22.11.1996р. був встановлений
факт прийняття спадщини ОСОБА_2, яка залишилась після смерті її батька ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину
за законом на ім'я ОСОБА_1, видане 14.11.1995 року Біляївською

Головуючий
у першій інстанції Свіркіна Н.І.                     Справа
№22ц-4664/2007р.

Доповідач
Громік Р.Д.                                                                      Категорія
26

державною   нотаріальною   конторою,   та   визнати   право   власності   на
1/2   частину домобудівлі
розташованої в АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати і направити справу на
новий розгляд до того ж суду з підстав порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта, перевіривши матеріали
справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Із
матеріалів справи вбачається, що суд постановив за заявою ОСОБА_2 рішення про
встановлення факту прийняття ОСОБА_2 спадщини, яка залишилась після смерті її
батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_1, виданого 14.11.1995 року
Біляївського державною нотаріальною конторою, та визнати право власності на 1/2
частину домобудівлі розташованої в АДРЕСА_1.

Відповідно
до ч. 2 ст. 255 ЦПК України (1963 р.) справи окремого провадження суд розглядає
за участю заявника і заінтересованих осіб, установ, організацій, колгоспів,
інших кооперативних організацій, їх об'єднань, інших громадських організацій.

Відповідно
до ч.3 ст. 255 ЦПК України (1963 р.) якщо при розгляді справи в порядку
окремого провадження виникне спір про право, підвідомчий судам, суд залишає
заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони вправі подати
позов на загальних підставах.

Дане
положення також відображено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України
„Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне
значення" за .№ 5 від 31 березня 1995 року.

До суду
з заявою про встановлення факту на прийняття спадщини та визнання недійсним
свідоцтва про право власності на спадок по закону та визнання права власності
на 1/2 частину спадкового будинку заявник звернулася коли ОСОБА_1 вже отримала
свідоцтво про право власності на спадкове майно по закону, тобто вона вже була
власницею цього спадкового майна, а саме будинку. Тобто в заявниці виник спір
про право.

При
таких обставинах, суд повинен був розглянути справу не в окремому провадженні,
а позовному, з залученням до участі всіх осіб, на чиї права та обов'язки могло
б вплинути ухвалене судове рішення і в першу чергу - власника домоволодіння,
тобто ОСОБА_1.

Однак,
ОСОБА_1 до участі у справі не притягалася, незважаючи на те, що це стосується
її прав.

Таким
чином, визнаючи частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом
на ім'я ОСОБА_1, виданого 14.11.1995 року Біляївського державною нотаріальною
конторою, та визнаючи право власності на 1/2 частину домобудівлі розташованої в
АДРЕСА_1 за
ОСОБА_2, суд вирішив питання про права та обов'язки ОСОБА_1, яка не брала
участі у справі.

Таким
чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушив норми ЦПК
України, які регламентують порядок та умови розгляду справи, вирішив питання
про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі, що відповідно до п.
4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з
направленням справи на новий розгляд.

Керуючись
ст. 303, 304, п. 5. ч. 1 ст. 307, п.4 ч. 1 ст. 311, 313-315, 317, 319, 324, 325
ЦПК України судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Біляївського районного суду Одеської
області від 22.11.1996р. скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж
суду іншим суддею.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної
сили до Верховного Суду України.