Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

01 червня 2007 року                                                                                        м.
Каховка

Каховський
міськрайонний суд Херсонської області у складі: судді Терещенко О.Є. при
секретарі Марків Н.В. за участю адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
завданої злочином,

встановив:

У травні
2007 року ОСОБА_2  звернувся до суду з
вказаним позовом,  поси­лаючись на
те,  що 02.12.2006 р. відповідач
безпідставно побив його,  спричинивши
середньої тяжкості тілесні ушкодження,
які потягли за собою тривалий розлад здоров'я. За вказаним фактом була
порушена кримінальна справа за  ст. 122
ч.1 КК України і відповідач був визнаний винним у скоєнні даного злочину.

Внаслідок
неправомірних дій відповідача,
ОСОБА_2  було заподіяно мате­ріальну
шкоду в сумі 122 грн,  оскільки йому
прийшлося придбати необхідні для одужання ліки,
проходити судово-медичне обстеження,
а також моральну шкоду в сумі 5 000 грн.,  оскільки він переніс моральні
страждання,  приниження та втрату
здоров'я.

Позивач
просив стягнути на його користь з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 102, 94 грн.
та моральну шкоду в сумі 5 000 грн,  а
також витрати,  пов'язані з оплатою
правової допомоги 170 грн,  а всього: 5
292 грн 94 коп.

В
судовому засіданні позивач заявлені вимоги уточнив. Просив стягнути з ОСОБА_3
на його користь матеріальну шкоду 122 грн,
витрати на оплату правової допо­моги 170 грн та моральну шкоду у розмірі
2 500 грн.

Відповідач
позов визнав частково,  пояснивши,  що у нього з ОСОБА_2  вже давно існують неприязні відносини,  через що 02.12.2006 року між ними трапився
кон­флікт,  під час якого ОСОБА_2  став його ображати,  через що потім і сталася бійка,  в ході якої,
ОСОБА_3 завдав ОСОБА_2  декілька
ударів,  спричинивши тим самим останньому
середньої тяжкості. Не заперечував проти відшкодування матеріальної шкоди та
витрат на правову допомогу,  а в іншій
частині позову просив відмовити,
оскільки мо­ральну шкоду позивач нічим не обгрунтував.

Дослідивши
матеріали справи,  вислухавши пояснення
сторін,  оцінивши докази у
сукупності,  суд прийшов до висновку,  що позов слід задовольнити частково,  за наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 13.02.2007 року вироком
Каховського міськрайонного суду ОСОБА_3 було засуджено за  ст.
122 ч.1 КК України до 2-х років позбавлення волі. На підставі  ст.
ст.  75,  76 КК України звільнено від відбування
покарання з іспитовим строком

2   роки. (а.с. З)

Відповідно
до вимог  ст.  ст.
1166,  1167 ЦК України,  майнова та моральна шкода,  завдана неправомірними діями майну фізичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Фізична
особа,  яка завдала шкоди каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід),  втрачений yим
внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності,  а також відшко-

дувати
додаткові витрати,  викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-ку­рортного лікування,
придбання ліків,  протезування,  стороннього догляду тощо.

Відповідно
до роз'яснень,  даних в п.5 Пленуму
Верховного Суду України від 31.03. 1995 р. № 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",  обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ
про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди,  протиправність діяння її заподіювача,  наявність причинного зв'язку між шкодою та
протиправними діяннями її заподіювача та вина остан­нього в її заподіянні.

Розмір
відшкодування моральної шкоди суд визначає з врахуванням характеру об­ставин її
заподіяння (умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень),  фізич­них і моральних страждань потерпілого
(лікування з приводу перелому лівої ліктьової кістки із зміщенням уламків).

Розмір матеріальної
шкоди суд знаходить обгрунтованим,
оскільки він підтверд­жується відповідними чеками (а.с. 4) і
вважає,  що ці позовні вимоги слід
задовольнити повністю.

Наявність
у позивача моральних страждань сумніву у суду не викликає,  оскільки постраждалий звертався за допомогою
до лікарів,  витрачати додаткові зусилля
та час на лікування. Через подію,  яка
трапилася з ним 02.12.2006 року він відчуває погіршення сво­го здоров'я.

При
цьому,  суд вважає вимоги ОСОБА_2  про стягнення моральної шкоди за­надто
завищеними і такими,  що недостатньо
доведені доказами для задоволення їх у пов­ному обсязі. Визначаючи суму
моральної шкоди,  яку слід стягнути з
ОСОБА_3 на ко­ристь ОСОБА_2,  суд
виходить з принципів розумності та справедливості і не може не звернути увагу
на віктимну поведінку самого потерпілого,
який через неприязні відно­сини першим розпочав конфлікт з ОСОБА_3. За
наведених підстав та,  з урахуванням
наданих суду доказів в обгрунтування розміру моральної шкоди,  суд вважає достатнім стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2  400 грн в рахунок
звідшкодування заподіяної моральної (немайнової) шкоди.

Витрати
позивача на оплату правової допомоги суд враховує обгрунтованими і такими,  що слід стягнути з відповідача у
відповідності  ст. 84 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  64,  84,
88,  209,  212,
214-215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  23,  1166,
1167,  1195 ЦК України,  Постановою Пленуму Верховного суду № 4 від
31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди",

вирішив:

Позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 122 грн,  моральну шкоду у розмірі 400 грн,  витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги 170 грн,  а всього: 692 грн ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну
шкоду у розмірі 783 грн. та моральну шкоду у розмірі 200 грн.,  а всього 983 грн.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь держави мито 51 грн та

витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30 грн.

В решті інших
позовних вимог відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеля­ційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання
вищевказа­ної заяви.