Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2007
року,    Джанкойський міськрайонний суд
автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,  судді - Козуб ОБ.,

за участю
секретаря - Железняковій В.І.,
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  -

встановив:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  мотивуючи свої вимоги тим,  що подальше спільне життя з відповідачем
неможливе,  шлюб не може бути
збережений,  оскільки між ними відсутнє
порозуміння,  в сім'ї виникають спори і
скандали.

Позивач
ОСОБА_1. в попереднє судове засідання з'явився,
позовні вимоги підтримав,
пояснивши,  що 17 червня 1972 року
з відповідачем був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського
стану Джанкойського міського управління юстиції Автономної Республіки
Крим,  актова запис НОМЕР_1. Від шлюбу
неповнолітніх дітей не мають. Позивач на розірванні шлюбу наполягав і посилався
на то,  що на примирення не згоден,  розірвання шлюбу не буде суперечити його
інтересам і відповідача. Спори майнового характеру між ним та відповідачем
відсутні. Позивач має іншу сім'ю,
проживає окремо з квітня 2007 року.

Відповідач
ОСОБА_2 в попереднє судове засідання не з'явилась,  позов повністю визнала,  про що надала суду відповідну заяву,  де зазначила,
що на розірвання шлюбу згодна,
просить прийняти рішення про розірвання шлюбу у попередньому судовому
засіданні. Вимоги і наслідки статей 130, 174 Цивільного процесуального кодексу
України відповідачу роз'ясненні.

Судом
встановлено,  що між сторонами 17 червня
1972 року був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського
стану Джанкойського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим,  актова запис НОМЕР_1 та видано свідоцтво про
одруження серії ІНФОРМАЦІЯ_1. Причинами розпаду сім'ї є різність
характерів,  відсутність взаєморозуміння
і довіри,  зупинення шлюбно-сімейних
правовідносин.. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе,  розірвання шлюбу не суперечить інтересам
подружжя та їх малолітньої дитини. Подружжя наполягає на розірванні шлюбу,  вважають примирення неможливим.

Відповідно
до частини 4 статті 130 Цивільного процесуального кодексу України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 174
Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд
вважає можливим постановити рішення про розірвання шлюбу в попередньому
судовому засіданні відповідно до ч. 4
ст.  130 ЦПК України.

Зазначені
правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу
України. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Державне
мито при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу у розмірі 17 гривен покладається
на позивача за його згодою.

З
урахуванням викладеного,  на підставі
104,  105,  110-112 Сімейного кодексу України,  керуючись статтями 10,  130,
174,  212,  215 Цивільного процесуального кодексу
України,  суд, -

вирішив:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 17 червня 1972 року відділом реєстрації актів
громадянського стану Джанкойського міського управління юстиції Автономної
Республіки Крим,  актова запис
НОМЕР_1,  задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  зареєстрований 17
червня 1972 року відділом реєстрації актів громадянського стану Джанкойського
міського управління юстиції Автономної Республіки Крим,  актова запис НОМЕР_1,  розірвати.

Стягнути
при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито в доход держави з ОСОБА_1 у розмірі 17
гривень,  ОСОБА_2 від сплати державного мита при видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу - звільнити.

Рішення
може бути оскаржено в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим через
Джанкойський міськрайонний суд Автономної Республіки Крим шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги в порядку,  передбаченому
ст.  295 Цивільного процесуального
кодексу України.