Справа № 22ц/2331
Головуючий у суді 1-ї
Суддя-доповідач
РІШЕННЯ      копія

Іменем України

„ 5
" грудня 2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого -
судді    Головчук С.В.

суддів:          Забродського М.І.,

Миніч
Т.І.,

при
секретарі судового

засідання        Прищепа О.А.,

з участю       відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  в  залі
суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малинського
районного суду від 25 вересня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3  до  ОСОБА_1
про відшкодування шкоди,

встановив:

У липні 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду з позовами. Просили зобов"язати відповідача
відшкодувати їм матеріальну та моральну шкоду,
заподіяну у зв"язку із вчиненням відповідачем 15 січня 2007 року
відносно них хуліганських дій та заподіянням тілесних ушкоджень. Зокрема,  зазначали,
що позивачці ОСОБА_2 відповідачем були заподіяні легкі тілесні
ушкодження,  а ОСОБА_3 - тілесні
ушкодження середнього ступеня тяжкості. Вказані обставини встановлені
постановою про закриття кримінальної справи. Тому просили стягнути на користь
ОСОБА_2 132, 2 5 грн. матеріальної шкоди та 4000 грн. на відшкодування
моральної шкоди,  і на користь ОСОБА_3-
816, 47 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Зазначені
позови були об"єднані судом в одне провадження (а.с.26).

Рішенням
Малинського районного суду від 25 вересня 2007 року з ОСОБА_1 стягнуто: - на
користь ОСОБА_2 132 грн.25 коп. майнової шкоди та 3000 грн. на відшкодування
моральної шкоди; - на користь ОСОБА_3 - 816 грн. 47 коп. майнової шкоди та 7 0
00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Цим же рішенням з ОСОБА_1 стягнуто на
користь держави судовий збір в сумі 100 грн. та 60 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

2

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про Скасування
зазначеного рішення з ухваленням нового - про відмову в позові,  посилаючись на те,  що обставини справи з"ясовані неповно.
Зокрема вважає,  що суд не врахував тієї
обставини,  що він не визнав свою вину у
скоєнні злочину та що вина його у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не
доведена.На думку апелянта,  при
визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд не врахував його матеріальний
стан.

Розглянувши справу в межах доводів,  викладених в апеляційній скарзі,  суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Малинського районного суду від 4 липня 2007 року про
закриття кримінальної справи у зв"язку із Законом України „Про
амністію" 15 січня 2007 року близько 15 години відповідач ОСОБА_1 вчинив
по відношенню до позивачів хуліганські дії,
які тривали близько години та були пов"язані із заподіянням
потерпілій ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу
здоров"я,  а потерпілому ОСОБА_3 -
середньої тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.3). Зазначена постанова є чинною та
ніким не оскаржена. Тому,  відповідно до
ч.3 ст.61 ЦПК вказані обставини додатковому доказуванню не підлягають.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо відшкодування матеріальної
шкоди,  тому в цій частині законність
рішення не перевіряється.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК
моральна шкода,  завдана фізичній
особі неправомірними діями відшкодовується особою,  яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до роз"яснень,  що
викладені у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня
1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди",  під моральною
шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати,  зокрема,  у моральних переживаннях у зв"язку з
ушкодженням здоров"я,  у порушенні
нормальних життєвих зв"язків через неможливість продовження активного
громадського життя,  порушенні стосунків
з оточуючими людьми,  при настанні інших
негативних наслідків.

Згідно з п.9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної шкоди суд
визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,  душевних,
психічних тощо),  яких зазнав
позивач,  характеру немайнових втрат (їх
тривалості,  можливості відновлення тощо)
та з урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуючи стан здоров"я потерпілого,  тяжкість вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках,  ступінь зниження
престижу,  ділової репутації,  час та зусилля,  необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має керуватися засадами розумності,  виваженості та справедливості і враховувати
майновий стан відповідача.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному
випадку,  суд першої інстанції зазначені
роз"яснення не врахував. Зокрема,
судом не враховано,  що в
результаті винних дій відповідача для позивачки ОСОБА_3 будь-яких тяжких
наслідків не наступило,  вимушені зміни у
її життєвих стосунках

3

носили нетривалий характер. Позивач ОСОБА_3 не надав доказів
про тяжкість вимушених змін у його життєвих,
стосунках. Зокрема,  про втрату
додаткового прибутку. Крім того,
визначаючи розмір відшкодування,
суд безпідставно врахував моральні страждання,  понесені цим позивачем у зв"язку із
заподіянням тілесних ушкоджень позивачці ОСОБА_3,  оскільки в інтересах останньої ОСОБА_3 позов
не заявляв.

Судом також не враховано матеріальний стан відповідача. Зокрема,  як пояснив останній,  він має на утриманні двох малолітніх
дітей,  дружина перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

За таких обставин,  апеляційний суд
вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди,  стягнутої на користь ОСОБА_2 з 3000 грн. до
1000 грн.,  на користь ОСОБА_3. - з 7000
грн. до 3000 грн.

В решті ухвалене
судом рішення слід залишити без змін.

Керуючись
ст.ст.209, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_1  задоволити

частково.

Рішення
Малинського районного суду від 25 вересня 2007 року

змінити.

Зменшити розмір  відшкодування моральної  шкоди,
стягнутого  з

ОСОБА_1:  на  користь
ОСОБА_2 з 3000 грн. до 1000 грн. та на користь ОСОБА_3 - з 7000 грн. до
3000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення може
бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду

України протягом двох місяців з дня його проголошення.