АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня
2007року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

Головуючого -
Славгородської Н.П.,

Судців:
МурлигіноїО.Я.,  БуренковоїК.О.,  ДовжукТ.С,
Шолох З.Л.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.  Миколаєві
справу за позовом закритого акціонерного товариства Світловодський завод „Луч" (далі - ЗАТ СЗ „Луч") до ОСОБА_1 про
стягнення боргу,  за касаційною скаргою
ЗАТ СЗ „Луч" на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 11
жовтня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

1
березня 2005 р. товариство з обмеженою відповідальністю Світловодський завод „Луч" (далі - ТОВ СЗ „Луч") звернулося в суд
з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Позивач
посилався на те,  що відповідачка з 5
жовтня 1971 р. по 3 грудня 2004 р. працювала в ТОВ СЗ „Луч",  за усною домовленістю у 2002 р. їй
були надані товари на суму 2486 грн. 45 коп.3 подальшим розрахунком по мірі
можливості. При звільненні залишився непогашеним борг у сумі 2404 грн. 79
коп.,  який відповідачка повинна
виплатити,  як вартість безпідставно
отриманого майна.

В
подальшому позивач зменшив розмір позовних вимог,  виключивши з суми боргу вартість столу 23
грн. та опалення 80 грн.,  просив
стягнути з відповідачки 2301 грн. 79 коп.

У
зв'язку з перетворенням 25 березня 2005 р. ТОВ СЗ „Луч" у ЗАТ СЗ „Луч" судом вирішено
питання про заміну первісного позивача його правонаступником -ЗАТ СЗ „Луч".

Рішенням
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 травня 2005 р. в позові
відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2005 р. скасовано
рішення місцевого суду та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У
касаційній скарзі ЗАТ СЗ „Луч"
просить рішення апеляційного суду скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову,  посилаючись на
порушення апеляційним судом норм матеріального права.

Справа  № 33ц-682кс/07                                   Категорія 04

Головуючий у
першій інстанції Баранець A.M. Доповідач
Славгородська Н.П.

2

Колегія
судців дійшла висновку,  що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що з 5 жовтня 1971 р. по 3
грудня 2004 р. ОСОБА_13находилась у трудових відносинах з ТОВ СЗ „Луч",  правонаступником якого є ЗАТ СЗ „Луч". За усною
домовленістю між адміністрацією та відповідачкою остання отримувала в період з
1998 р. по 2002 р. промислові товари та продукти харчування за умови подальшого
розрахунку з підприємством.  Актом звірки
взаємних розрахунків від 10 грудня 2002 р. станом на 1 листопада 2002 р.
встановлена заборгованість ОСОБА_1 перед підприємством на суму 2883 грн. 03
коп.

Скасовуючи
рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення,  апеляційний суд виходив з того,  що правовідносини між сторонами регулюються
нормами трудового законодавства,  а
саме,  статтями 130-134 КЗпП України. Про
наявність у ОСОБА_1 боргу у зв'язку з невнесенням коштів за товари відповідачу
стало відомо 10 грудня 2002 p.,  а тому він пропустив передбачений  ст.
233 КЗпП України річний строк звернення до суду за відшкодуванням шкоди
і доказів поважності причин пропуску цього строку не надав.

Проте,  з такими висновками не можна погодитися в
повному обсязі.

Як
вбачається з матеріалів справи,  згідно
акту звірки взаємних розрахунків від 10 грудня 2002 р. станом на 1 листопада
2002 р. встановлена заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ СЗ „Луч" на суму 2883
грн. 03 коп. Цей акт підписаний відповідачкою (а.с. 6). 23 січня 2003 р. вона
написала на ім'я директора заяву,  в якій
просила дебіторську заборгованість утримувати з її заробітної плати у розмірі
50 відсотків (а.с. 7).

Крім
того,  в матеріалах справи є копія
протоколу засідання дирекції ТОВ СЗ „Луч" від 17 липня 2003 p.,  з якого вбачається,  що питання про заборгованість ОСОБА_1 та
надання їй позики для погашення боргів були предметом розгляду дирекції,  яка постановила надати їй позику,  а в разі звільнення відповідачка погашає
позику та борги одноразово (а.с. 17-18).

Вказані
обставини свідчать,  що ОСОБА_1 визнала
заборгованість і з позивачем узгодила порядок її погашення. На підставі заяви
відповідачки з її заробітної плати проводилися утримання в погашення позики та
заборгованості. На день її звільнення заборгованість складала 2404 грн. 79 коп.

ОСОБА_1
була звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком 3
грудня 2004 p.
(a.c.5),
a 1 березня 2005 р. до суду надійшов даний позов.

Апеляційний
суд не звернув уваги на викладені обставини,
не дав їм оцінки,  а тому
неправильно застосував норми матеріального права,  що тягне за собою скасування ухваленого ним
рішення відповідно до ч. 2  ст.  338 ЦПК України.

Оскільки
касатором рішення місцевого суду не оскаржено,
то касаційна інстанція позбавлена можливості ухвалити нове рішення.

За
такого,  рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись
статтями 332,  338 ЦПК України,  Законом України "Про внесення змін до
Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 p.,
колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
закритого акціонерного товариства Світловодський завод „Луч" задовольнити
частково.

3

Рішення  апеляційного суду Кіровоградської області від
11 жовтня 2005 року скасувати,  а справу
повернути на новий апеляційний розгляд. Ухвала оскарженню не підлягає.