Справа № 22-Ц-2811 2007 року
Головуючий в 1 інстанції Бойко М.Є.
Категорія: 29                                                 Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007 року грудня місяця 04 дня колегія суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:                        Пузанової Л.В.

суддів:                                    Орловської  Н.В.,

Стародубця М.П.

при секретарі:  Крестніковій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області
від 22 жовтня 2007 року в справі за

позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, діючої від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИЛА :

В липні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, діючої
від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина -ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про
виділ та збільшення частки майна, що є спільною сумісною власністю та
встановлення порядку користування житловою квартирою.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначав, що йому та відповідачам
на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Після розірвання шлюбу із ОСОБА_2 та створення нової
сім'ї спільне користування вказаною квартирою неможливе.

Посилаючись на те, що спірна квартира була виділена в установленому законом
порядку на його бувшу сім'ю з врахуванням його права на отримання, крім
загальної площі, окремої кімнати площею 10 кв.м, на підставі постанови Ради
Міністрів УРСР №5622 від 20.12.1974 р. «Про надання інвалідам Великої
Вітчизняної війни та інвалідам Радянської Армії окрім загальної площі окремої
кімнати», позивач просить суд збільшити йому частку майна у квартирі АДРЕСА_1
на одну кімнату площею 10 кв.м
і визначити порядок користування усіма іншими кімнатами в квартирі.

Відповідно до протоколу судового засідання позивач 05 жовтня 2007 року
уточнив заявлені позовні вимоги і просив суд визначити порядок користування
кімнатами та підсобними приміщеннями у спірній квартирі, виділивши йому в
користування жилі кімнати площею 9,6 кв.м та 7,5 кв.м, а відповідачам -кімнати
площею 17,2 кв.м і 10,6 кв.м. Підсобні приміщення та коридор залишити у
спільному користуванні.

Рішенням від 22 жовтня 2007 року постановлено позов задовольнити частково.

Виділити у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1 у користування житлову кімнату площею
10,6 кв.м, виділити в користування у цій же квартирі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
три кімнати площею 9,6 кв.м, 7,5 кв.м та 17,2 кв.м. Залишити у спільному
користуванні сторонам кухню, ванну, комору, туалет, коридор та вхід у квартиру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення усіх його позовних вимог, зазначаючи, що суд неповно
з'ясував обставини справи, а позбавивши його права на додаткову житлову площу,
порушив вимоги п.10 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

В судовому засіданні відповідачки доводи апеляційної скарги не визнали, а
рішення суду вважали правильним та справедливим.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що спірна квартира передана сторонам у
спільну сумісну власність в порядку, передбаченому Законом України «Про
приватизацію державного житлового фонду» і належить їм на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна Новокаховської
міської ради народних депутатів 06 квітня 1994 року (а.с.5).

Приватизація здійснена у спосіб безоплатної передачі квартири ОСОБА_2 як
наймачеві та ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 як членам сім' ї наймача шляхом
використання кожним із них житлових чеків на суму 9440 крб. (а.с.17-20).

Квартира складається з чотирьох ізольованих кімнат житловою площею 10,6
кв.м, 9,6 кв.м, 7,5 кв.м та 17,2 кв.м з підсобними приміщеннями: кухнею,
ванною, коморою, туалетом, коридором. Розташована квартира на п'ятому поверсі
багатоповерхового будинку (а.с.36-37, 65-66).

Позивач у
спірній квартирі не проживає.

Оскільки Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду»
передбачає безоплатну передачу громадянам квартир з розрахунку санітарної норми
21 кв.м загальної площі на наймача і кожного ч.1ена сім'ї та додатково 10 кв.м
на

сім'ю, визнаючи
тим самим частки учасників спільної сумісної власності на квартиру рівними і,
як пояснили сторони, в тому числі позивач, під час розгляду справи, при
здійсненні приватизації відступлення від рівності часток в квартирі сторонами
не обумовлювалося і не узгоджувалося, колегія суддів погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що підстави для збільшення частки позивача в
квартирі при визначенні порядку користування нею відсутні і вважає, що порядок
користування квартирою визначений з врахуванням інтересів усіх співвласників та
розміру частки позивача в ній.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах
наданих доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтується на законі і, як
такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що первісно
порушене позивачем питання про виділ та збільшення його частки у квартирі суд
першої інстанції не розглядав, в зв'язку з уточненням ОСОБА_1 заявлених ним
позовних вимог, що не позбавляє останнього можливості звернутися до суду з
аналогічним позовом.

Рішенням суду в межах заявлених та уточнених позовних вимог постановлено з
додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його
скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів, -

УXВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 жовтня
2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.