Справа № 2-290/
Рішення

Іменем України

17 липня
2007року

Чигиринський
районний суд. Черкаської області,  в
складі

головуючої судді
- Ткаченко С. Є.

при секретарі -
Жошкіній І.В.

з участю
позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - ОСОБА_2,  розглянувши  у відкритому
судовому засіданні в місті Чигирині
справу  за  позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_3,   третя
особа Трунгівська сільська рада,
про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з вказаним позовом,
зазначивши,  що згідно договору
купівлі-продажу в 1986 році він придбав будинок,  який в липні цього ж року комісією Трушівської
сільської ради був визнаний непридатним для проживання і підлягаючим зносу. В
тому ж році він отримав дозвіл на будівництво нового будинку з надвірними
спорудами,  для чого йому було виділено
земельну ділянку площею 0, 126га.

В 1987 році він
збудував новий будинок на вказаній земельній ділянці.

Земельна
ділянка розміром 0, 126га для будівництва і обслуговування його жилого будинку
числиться за його господарством до цього часу,
згідно земельно-кадастрових облікових документів.

Поряд з
його домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 розміщене домоволодіння
відповідача,  який придбав його в 1989
році.

На межі
їхніх земельних ділянок знаходиться проїзд з вул.  Добровольського,  яким вони разом користувалися для доступу
транспортом до їхніх земельних ділянок,
враховуючи що межі були відсутні межові знаки чи паркан.

В квітні
2007  року відповідач спорудив паркан між
їхніми дворами,  при цьому порушивши його
право володіння і користування належною йому земельною ділянкою так  як
паркан споруджено не на межі земельних ділянок,  а вглиб його земельної ділянки на кілька
метрів.

В зв"язку з цим він звернувся до відповідача
з проханням відновити межові знаки між їхніми садибами у відповідності з
обліковими документами,  але відповідач
відмовився виконати його вимоги.

Після
цього він змушений був звернутися до Трушівської сільської ради за допомгою у
вирішенні спору.

Узгоджувальна
комісія під час проведення обстеження встановила,  що відповідач незаконно займає частину
належгої йому земельної ділянки,
відновила межові знаки між їхніми земельними ділянками,  але відповідач знищив їх та продовжує
користуватися частиною його земельної ділянки.

А тому
він просить зобов'язати відповідача звільнити його земельну ділянку від
збудованого ним паркану та багаторічних насаджень.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і пояснив суду,  що в"їзд на земельні ділянки був з його
сторони,  але користувалися вони ним
вдвох з відповідачем.

Однак в
цьому році відповідач поставив паркан і зробив в"їзд лише на свою земельну
ділянку,  забравши при цьому 4 м його
земельної ділянки.

Відповідач
позов не визнав і пояснив суду,  що на його
земельній ділянці стоїть сарай,  належний
позивачу,  у зв"язку з чим останній
запропонував йому компенсувати за рахунок зміни межі на 5метрів. З приводу
цього вони подали заяви на ім"я правління колгоспу ім. Леніна,  які були задоволені.

В кінці
2006 року він звернувся до сільської ради з проханням розмежувати земельні
ділянки,  так як він мав намір ставити
паркан на відстані Ібметрів.

26.04.2007
року позивач написав йому письмову заяву про те,  що він не заперечує проти встановлення
паркану на відстані Ібметрів від межі господарства ОСОБА_4.,  про що він має документальне підтвердження.

Представник
відповідача ОСОБА_2 також позов не визнав,
додавши,  що на даний час у
позивача немає перешкод у користуванні земельної ділянки,  так як відповідач поставив паркан на відстані
Ібметрів,  що відповідає плану.

Представник
третьої особи ОСОБА_5.  пояснила
суду,  що технічні паспорта,  наявні в сторін,  не відповідають дійсності на місцевості щодо
розміру земельних ділянок.

А тому
встановити,  на чиїй земельній ділянці
споруджено паркан неможливо,  поскільки
невідомо,  кому належить земля,  де був спільний в"їзд.

Свідок
ОСОБА_6.  пояснила суду,  що вона лише писала протокол засідання
узгоджувальної комісії,  а на місце не
виходила і нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_7.
пояснив суду,  що при виїзді на місце
було встановлено,  що розміри земельних
ділянок не відповідають планам.  У
позивача розмір земельної ділянки становить 21x18 м,  а у відповідача розширено город на 5 метрів.

В"їзд
зроблено зі сторони городу позивача і захвачує частину його городу. Між
сторонами була домовленість про передачу позивачем в користування відповідача
5м  земельної ділянки,  але зміни до кадастрової книги не
внесені.  Свідок  ОСОБА_8. пояснив суду,  що при виїзді на місце в якості члена
узгоджувальної комісії було встановлено,
що документально закріплені розміри земельних  ділянок не відповідають дійсності,  тому що в наявності їх розміри менші.

Між сторонами
була домовленість про передачу відповідачу 5 м земельної ділянки,  а останній повинен був компенсувати її
позивачу,  але документального
підтвердження цього немає.

Свідок
ОСОБА_9 пояснила суду,  що будівельні
паспорти на забудову земельних ділянок,
виданих сторонам,  в архіві
відсутні.

Свідок
ОСОБА_10. пояснив суду,  що сторонам
необхідно встановити земельний сервітут на право проходу та проїзду,  виділивши при цьому кожному частину спірної
земельної ділянки в рівних частинах.

Вислухавши
сторін,  їх представників,  представника третьої особи,  свідків,
вивчивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позов задоволенню не
підлягає.

Як
встановлено судом і вбачається з договору купівлі-продажу від 11.02.1986
року,  позивач придбав жилий
будинок,  розташований на присадибній
земельній ділянці розміром 100кв.м.

Відповідно
до рішення зборів уповноважених колгоспу ім. Леніна № 2 від 09.07.1986 року
позивачу було виділено земельну ділянку 0, 12 га для будівництва житлового
будинку.

Судом
також встановлено,  що позивач 03.04.1989
року подав до правління колгоспу ім. Леніна заяву про компенсацію земельної
ділянки через зміну межі до 5 метрів у зв"язку з будівництвом будинку
відповідачем,  який в свою чергу теж
подав заяву про вирішення питання щодо здійснення компенсації земельної ділянки
внаслідок зміщення межі в сторону земельної ділянки позивача у зв"язку з
будівництвом будинку.

Дані заяви були
задоволені,  що підтверджується
протоколом засідання правління колгоспу ім. Леніна №7 від 18.04.1989 року.

Факт
передачі позивачем відповідачу земельної ділянки в розмірі 5 метрів було
встановлено і узгоджувальною комісією,
про що свідчить протокол №1 засідання узгоджувальної комісії від
10.05.2007 року та покази свідків ОСОБА_7. і ОСОБА_8.

Виходячи
з цього,  позивач добровільно відмовився
від права на вище вказану земельну ділянку,
що потягло за собою припинення права власності на неї.

Таким
чином,  судом встановлено,  що паркан відповідачем споруджений на
земельній ділянці,  яка перейшла у
користування відповідача за згодою позивача,
займаючи при цьому,  як пояснила
представник третьої особи ОСОБА_5. ,  4
метри земельної ділянки,  хоча позивач
передав відповідачу земельну ділянку розміром 5 метрів.

Крім
того,  як вбачається з письмової заяви
позивача від 26.04.2007 року,  останній
дав згоду на встановлення межового паркану на відстані 16 м від межі господарства
ОСОБА_4.,  який тепер вимагає знести.

Судом
також встановлено і підтверджується даними плану земельних ділянок та показами
свідка ОСОБА_9,  яка при виїзді на місце
встановила,  що паркан дійсно
розташований на відстані 16 метрів від межі.

Позивач в  судових
дебатах  заявив  вимогу
про  встановлення  меж
між земельним ділянками сторін. Поскільки дане питання не було пердметом
позову і не досліджувалося судом.  A тому
суд,  оцінюючи зібрані докази в їх
сукупності,  підстав для задоволення

позову
не вбачае

На підставі
викладеного і,  керуючись  ст. ,
ст, 140, 158 України,   ст. ,
ст.  10,  60,
212,  213,  215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  третя особа Трушівська сільська рада,  про усунення перешкод у здійсненні права
користування земельною ділянкою відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  яка може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення.