. Справа № 2- 333
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2007
року.

Орджонікідзевський
районний суд м.  Харкова в складі:
головуючого - судді Клименка A.M.,
при секретарі - Трофімової О.О.,  з участю:

позивача -
ОСОБА_1,  представника позивача - ОСОБА_2,  представника відповідача - ОСОБА_3,  представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КВЖРЕП Орджонікідзевського
району м.  Харкова,  третя особа - Управління Пенсійного Фонду
України в Орджонікідзевському районі м.
Харкова,  про визнання розміру
нарахованої заробітної плати за час виконання роботи по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС незаконним; про примушування відповідача до видачі нової довідки
з перерахунком заробітку,  згідно діючого
на той час законодавства,  стягнення не
донарахованої та відповідно несгагаченої заробітної платні,  а також компенсації за завдану моральну
шкоду,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до КПЖРЕП Орджонікідзевського району м.  Харкова про визнання розміру нарахованої
заробітної плати за час виконання роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
незаконним; про примушування відповідача до видачі нової довідки з перерахунком
заробітку,  згідно діючого на той час
законодавства,  стягнення не
донарахованої та відповідно несплаченої заробітної платні,  а також компенсації за завдану моральну
шкоду,  посилаючись на те,  що він приймав участь в ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС з 5 січня 1987 року по 23 березня 1987 року,  але відповідач не нарахував і не виплатив
йому заробітну плату у встановленому на той час законодавством розмірі - 2237
крб. 41 коп. Позивач просив зобов'язати відповідача провести йому перерахунок
заробітної плати,  видати про це довідку
та стягнути на його користь заробітну платню с урахуванням індексу інфляції за
цей період в сумі 4315 грн. 52 коп. та відшкодувати заподіяну йому моральну
шкоду в сумі 50000 грн.

Під час
розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги і просив визнати розмір
нарахованої йому заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС в період з 5 січня 1987 року по 23 березня 1987 року в сумі 631 крб. 53
коп.,  проведений відповідачем,  незаконним,
зобов'язати відповідача провести її перерахунок і видати нову довідку
про заробітну платню на загальну суму 2250 руб. 45 коп.,  а також стягнути з відповідача на його
користь не донараховану заробітну платню,
перерахувавши її в „гривню" в загальній сумі 8521 грн. 22 коп.

В судовому
засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Під час
розгляду справи в якості третьої особи було залучено до справи Управління
Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м.  Харкова.

Представник
відповідача та третьої особи позов не визнали і пояснили,  що нарахування позивачу заробітної плати за
час його участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС було проведено
у відповідності до діючого на час проведення розрахунків законодавства.
Загальна сума нарахування становила п'ятикратний розмір середньої заробітної плати
позивача,  тому підстав для проведення
перерахунку та видачі нової довідки немає.

Вислухавши
позивача,  представників сторін та
третьої особи,  свідка,  вивчивши матеріали справи,  перевіривши та оцінив надані сторонами
докази,  суд вважає,  що позов задоволенню не підлягає.

Судом
встановлено,  що у 1987 році позивач
працював у КВЖРЕП Орджонікідзевського району м.
Харкова газоелектрозварювальником 5-го розряду (а.с.  12) і у складі військової частини 34003
приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 5 січня 1987 року по 23
березня 1987 року (а.с.  13, 14).

За час
виконання ним роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за місцем його
основної роботи - КВЖРЕП Орджонікідзевського району м.  Харкова зберігався середній заробіток
відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964 і
від 23 травня 1986 року № 1031 він мав правона отримання посадового окладу (
тарифної ставки) у чотирикратному розмір. На вказаний час часова тарифна ставка
позивача становила 0, 67 крб. (а.с.  12).
Відповідачем позивачу було проведено нарахування тарифної ставки у
чотирикратному розмірі,  що становило
загальну суму 631 крб. 53 коп.,  про що
йому було видано відповідну довідку (ах. 50).

Згідно
зі  ст.
54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,  які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" пенсії по інвалідності,
що настала внаслідок каліцтва чи захворювання,  і пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина
із заробітку,  одержаного за роботу в
зоні відчуження у 1986-1990 роках,  у
розмірі відшкодування фактичних збитків,
який обчислюється згідно із законодавством.

Порядок
нарахування заробітної плати та інших виплат був урегульований розпорядженням
Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 „Про виділення Міненерго СРСР
додаткового фонду заробітної плети" і постановою Ради Міністрів УРСР та
Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року №
207-7 „Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників
підприємств,  організацій та
установ,  які зайняті на роботах,  пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища".
Зі змісту цих нормативних актів вбачається,
що за виконання робіт у відповідних зонах небезпеки працівникам
виплачувався за місцем основної роботи заробіток у 2-х,  3-х та 4-кратному розмірі. При цьому оплата
фактично відпрацьованого часу (включаючи вихідні та святкові дні) у відповідних
зонах повинна проводитися із розрахунку денної ставки,  обчисленої з тарифної ставки за даний
місяць,  поділеної на календарну
кількість днів місяця. Додаткова оплата днів праці,  які припадали по календарю на вихідні та
святкові дні не провадилася. Загальна кількість виплачених тарифних ставок
понад збережений середній заробіток за місцем постійної роботи не повинна
перевищувати їх 4-х кратного розміру у розрахунку на місяць.

Оскільки
позивачу у 1987 році було нараховано за роботу по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС тарифну ставку у 4-х кратному розмірі,
суд вважає,  що вимоги про
нарахування йому додаткових виплат не відповідають вимогам законодавства.

За цих
обставин суд критично оцінює і висновок судово-економічної експертизи № 373 від
25 квітня 2007 року,  зроблений без
врахування зазначених вимог.

Посилання
позивача на норми Постанов відповідних органів,
які йому раніше не були відомі,
на підставі яких цросив встановити розмір заробітної плати,  а саме: Постанову Ради Міністрів УРСР від 10
червня 1986 року № 207.7 і розпорядження Ради Міністрів СРСР „Про оплату праці
учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС" від 23 травня 1986 року №
1031,  Постанову ЦК КПРС,  Президії ВР СРСР,  Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС № 524 - 156 від 7
травня 1986 року,  Постанову Ради
Міністрів СРСР і ВЦСПС від 5 червня 1986 року № 665 -195,  якими передбачено оплату праці робітникам по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС військовослужбовцям військових частин в
розмірі посадових окладів і окладів по військовому званню в подвійному 100 %
розмірі нарахування заробітку о подвійному розмірі за роботу в вихідні та
святкові дні,  з доплатою 35 % в нічний
час підвищеної тарифної ставки з виплатою премії в максимальному розмірі 60% є
безпідставним і не може бути прийнято до уваги. До того ж,  сама по собі та обставина,  що вказані документи раніше позивачу були не
відомі не свідчить про неправильність нарахувань та виплат йому заробітку за
роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Судом встановлено,  що нарахування мало місце за первинними
документами,  які були видані позивачу по
закінчені його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.  Згідно довідок ( а.с.  13 - 15) за ним у відповідності до вимог  ст.  72
Закону СРСР „Про загальновійськовий обов'язок" за місцем постійної роботи
зберігався середній заробіток. У відповідності до Постанов ЦК КПРС,  Президії Верховної Ради СРСР,  Ради Міністрів СРСР,  ВЦСПС від 7 травня 1986 року за вказаний
період йому належить виплатити за місцем постійної роботи лише 4-кратний розмір
тарифної ставки.

Відповідач
виплатив позивачу середньомісячний заробіток,
виходячи з його тарифної ставки за постійним місцем роботи в 4 - х
кратному розмірі. Даних про обов'язковість інших виплат позивачем надано на час
проведення нарахування не було,  немає їх
і на цей час.

З викладених
підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись  ст.
ст.  54,  57 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян,  які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
ст.   ст.  10,
15,  88,  209,
212,  215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1
у задоволенні позову до КВЖРЕП Орджонікідзевського району м.  Харкова,
третя особа - Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському
районі м.  Харкова,  про визнання розміру нарахованої заробітної
плати за час виконання роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
незаконним; про примушування відповідача до видачі нової довідки з перерахунком
заробітку,  згідно діючого на той час
законодавства,  стягнення не
донарахованої та відповідно несплаченої заробітної платні,  а також компенсації за завдану моральну шкоду
- відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.