АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-6484/07                                                   Головуючий
в суді 1 інстанції: Іващенко В.М.
Доповідач: Ступіна Я. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007- року 'Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого
Ступіної Я. Ю.,

суддів:
Мартинюка В.І.,  ТемніковоїВ.І.,

при
секретарі Болотовій К.С. ,

за
участю позивача ОСОБА_1,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Луганську цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного
Фонду України в м.  Ровеньки Луганської
області на рішення Ровеньківського міського суду Луганської; області від 22
листопада 2004 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у
м.  Ровеньки Луганської області про
зарахування часу знаходження на військовій службі в трудовий стаж та
відшкодування моральної шкоди,  -

встановила:

Рішенням
Ровеньківського міського суду Луганської області від 22.11.2004 р. позовні
вимоги позивача задоволені частково. Суд зобов'язав УПФУ у м.  Ровеньки Луганської області зарахувати
ОСОБА_1 час перебування на військовій службі - два роки дев'ять днів в
загальний,  непреривний і підземний
трудовий стаж. В решті вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм матеріального права,  просив рішення суду скасувати,  постановити нове рішення.

Ухвалою
Апеляційного суду Луганської області від 24.02.2005р. апеляційну скаргу було
задоволено частково: рішення суду скасовано,
справу направлено на новий розгляд в суд першої інстанції.

Ухвалою
Апеляційного суду Київської області (суду касаційної інстанції) від 11 вересня
2007р. зазначена ухвала була скасована,
а справа направлена на новий апеляційний розгляд.

В судове
засідання представник апелянта не з'явився,
був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду
справи.

Позивач
заперечував проти задоволення апеляційної скарги,  просив її відхилити,  залишив рішення суду без змін.

Заслухавши
доповідача,  пояснення позивача,  дослідивши матеріали справи,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла такого висновку.

Як
вбачається з матеріалів справи,  позивач
10 червня 2004 року звернувся до відповідача про призначення йому пенсії на
пільгових умовах на підставі  ст. 14
Закону України "Про пенсійне забезпечення",  проте відповідачем йому в цьому було
відмовлено,  його документи прийняті не
були і пенсія призначена не була. Причиною такої відмови з'явилося те,   що в пільговий стаж позивачеві  не була зарахована його служба в армії у

період з 04
червня 1987 року по 13 червня 1989 року,
внаслідок чого йому бракує необхідного 25 річного стажу для призначення
пенсії на пільгових умовах.

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи,
не заперечувалися сторонами.

Задовольняючи позов,  суд виходив з
того,  що згідно зі  ст.  56
п."в" Закону Україні

"Про пенсійне забезпечення" і зі
ст.  8 Закону України "Про
соціальний та правовий захист

військовослужбовців та членів їх сімей" час знаходження на військовій
службі

зараховується до загального та безперервного стажу,  а також до стажу роботи за

спеціальністю.

Висновок
суду відповідає обставинам справи. Норми матеріального права судом застосовані
правильно.

Більше
того,  у Кінцевих положеннях Закону
України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є
вказівка на застосування раніше діючого законодавства з питань призначення
пенсій.

Крім
того,  з 1 січня 2006 року така
можливість зарахування встановлена Законом України " Про внесення змін в
деякі Закони України щодо заліку в стаж роботи,
що дає право на пенсію на пільгових умовах,  часу перебування на строковій військовій
службі,  згідно якому у вказані вище
Закони,   внесені відповідні зміни.

Таким
чином доводи апеляційної скарги про те,
що у Законах України "Про пенсійне забезпечення" та " Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відсутня вказівка на
обов'язок пенсійних органів про зарахування до пільгового стажу періоду служби
в армії,  є необгрунтованими та не
спростовують правильних висновків суду.

Позивач
не оскаржував рішення в частині відмови йому в позові про відшкодування
моральної шкоди.

Тому підстав для
скасування рішення суду не має.

За таких
обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити,  залишив рішення суду без змін.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313,  314,  315,
319 ЦПК України,  колегія судців,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу управління Пенсійного Фонду України в м.
Ровеньки Луганської області відхилити.

Рішення
Ровеньківського міського суду Луганської області від 22 листопада 2004р. за
позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у м. Ровеньки Луганської
області про зарахування часу знаходження на військовій службі в трудовий стаж
та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України у двомісячний строк з моменту її
проголошення шляхом подання касаційної скарги.