Категорія № 21 (2)                                                    інстанції - Шум Л .
Доповідач - Соколан Н.О,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

06 грудня 2007
року колегія суддів судової падати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді - Барильської А.П. судців - Ляховської І.Є., Соколан
Н.О. прн секретарі - Бондаренко І..В.

за участю:
представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 квітня
2007 року за позовом Прокурора Жовтневого району
м. Кривого Рогу в інтересах ОСОБА_2 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі, третя особа Відкрите
акціонерне товариство «Суха Балка» про відшкодування шкоди. -

В С ї А Н О В И Л А :

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 квітня 2007 року задоволено позовні вимоги Прокурора Жовтневого району м.
Кривого Рогу в інтересах ОСОБА_2 до .Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі (далі Фонд соціального страхування), третя особа Відкрите
акціонерне товариство «Суха Балка» про
відшкодування шкоди та з Фонду соціального страхування на користь ОСОБА_2,
стягнуто недоплати за період з 24.07.2003 року по 01.02.2007 року у розмірі 46790,27 грн. та щомісячно, починаючи з 01
лютого 2007 року по 2647,09 грн, до зміни обставин, що тягнуть перерахунок
щомісячних виплат.

Фонд соціального страхування в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні
позовних вимог позивачу, оскільки суд першої інстанції не
взяв до уваги, що Фонд не є належним відповідачем по справі; не перевірив, чи були застосовані ВАТ "Суха Балка"
коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів)
не прийняв до уваги, що після збільшення тарифів середня заробітна плата не збільшилася у зв'язку із зміною структури
заробітної плати; неправильно застосував п. 28
"Правил відшкодування шкоди...", який встановив лише випадки перерахунку сум відшкодування шкоди, а не сам
механізм такого перерахунку; не надав правової оцінки економічному
обгрунтуванню застосування чи не застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (посадових окладів), не вірно
визначив початок перебігу строку позовної давності та не застосував строк
позовної давності, не прийняв до уваги, що відкориговаиа заробітна плата не
може перевищувати максимальну величину, з якої справляються страхові внески до
Фонду соціального страхування на дату проведення перерахунку
відповідно до п 3.7,2 Порядку № 83 «Про призначення та здійснення

2

страхових виплат застрахованим
особам (членам їх сімей), затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України від
22.12.2005 року», також суд не провів перерахунок виплат відшкодування шкоди на
сто відсотків втрати працездатності, що призвело до неправильного
вирішення спору.

Перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованність рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду - скасуванню з направленням справи на новий
розгляд у порядку п,5 ч. 1 ст. 311 ЦПК України.

Судом встановлено та сторонами не* оспорюється, що позивач працював на ВАТ
«Суха Балка» у шкідливих умовах праці на посаді прохідника, у результаті чого
отримав професійне захворювання. Згідно
висновку ЛТЕК від 10.04.1991 року йому встановлено 90% втрати професійної працездатності, висновком ЛТЕК від 12.02.1992 року -
100 % втрати профпрацездатності безстроково.

У зв'язку із цим наказом 168/92 від 22.06,1992 року ВАТ «Суха Балка»
позивачу призначено вплати відшкодування
шкоди виходячи із базового середнього заробітку по професії позивача,
відкориговаиого на коефіцієнти росту тарифних ставок-та окладів з урахуванням відсотку втрати профпрацездатності, які
позивач до 01.07.1994 року не оспорює, проте з 01.07.1994 року
розраховуючи розмір відшкодування шкоди ВАТ «Суха Балка» застосовувало не всі коефіцієнти, які запроваджувалися на
підприємстві для підвищення тарифних ставок та
окладів, з приводу чого між сторонами виник спір.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції в порушення вимог ст.. 215 ЦПК України не встановив, коли позивачу вперше була
встановлена втрата профпрацездатності та які виплати у зв'язку із цим йому проводились. Так в матеріалах справи на ах.
13 містяться висновок ЛТЕК від 23.11.1989 року
про встановлення позивачу 50% втрати профпрацездатності
та третьої групи інвалідності, та висновок ЛТЕК від 07.05.1990 року про
встановлення 65 % втрати профпрацездатності з датою переогляду 23.02.1991 року,
а на а.с. 17 міститься Наказ по ВО «Кривбасруда» від 14.04.1989 року Ш 145/89 про призначення ОСОБА_2 виплат відшкодування втраченого
заробітку у зв'язку з втратою профпрацездатності,.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при
перерахуванні позивачу сум страхових виплат
підприємство помилково взяло до розрахунку коефіцієнти росту реальної середньої заробітної плати, а не встановлені спільними
постановами дирекції і профспілкового комітету
підприємства коефіцієнти. У свою чергу Фонд соціального страхування також продовжив виплату цих сум у неправильному
розмірі.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для
перерахування щомісячних сум відшкодування шкоди
погодитись не може, оскільки змінюючи розмір щомісячних виплат, суд не перевірив, чи
відбулося фактичне підвищення заробітної
плати по підприємству, не витребував відомості про нарахування І одержання заробітної плати за професією позивача
за оспорюваний період, тобто на час виплати відшкодування шкоди
підприємством.

Крім того,
відповідно до пункту 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом
шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року №
472 (із наступними змінами і
доповненнями), перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати
професійної працездатності не може бути більшим від середнього заробітку відповідного працівника (після
підвищення тарифних ставок) за умови
його роботи протягом повного календарного або у перерахунку на повний
календарний місяць роботи.

Вирішуючи спір суд звернув увагу на зазначене положення, проте
перераховуючи на
100%   суми   відшкодування   шкоди
не   прийняв   до
уваги,   що   довідка
про

3

середньомісячну заробітну плату,
яка долучена до матеріалів справи (а.с.20) не відповідає вимогам п. 28
Правил...

Крім того, здійснюючи перерахунок розміру щомісячних страхових виплат
відшкодування шкоди виходячи з. відкоригованої заробітної плати по професії
позивача, суд першої інстанції не врахував
положення п 3.7.2 Порядку № 83 «Про призначення та здійснення страхових виплат
застрахованим особам (членам їх сімей), затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України від
22.12.2005 року», згідно якого відкоригована заробітна плата не може
перевищувати максимальну величину, з якої справляються страхові внески до Фонду
соціального страхування на дату проведення перерахунку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального права, розглянуто
не всі позовні вимоги, тому рішення суду піддягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. 303,307,11. 5 ч. 1 ст. 311,313-315 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИ ЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в м. Кривому Розі -
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 квітня 2007 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд в
той же суд в іншому складі.