Справа № 22-ц-1475                                        Головуючий у 1-й
інстанції Рунов Г.Ю.
Категорія  21                                                     Суддя-
доповідач Ведмедь Н.І.
УХВАЛ А

іменем  України

04 грудня   2007 року колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
-    Смирнової Т.В.,

суддів  -
Ведмедь Н.І.,  Данильченко Л.О.

з участю
секретаря судового засідання -   Пархоменко А.П. та осіб,  які беруть участь у справі -   позивача,
його представника,  представника
відповідача та третьої особи

розглянула у відкритому
судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду справу за   апеляційною скаргою    відділення виконавчої  дирекції Фонду соціального

страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань

України в
м.  Суми

на   рішення
Ковпаківського районного суду м.
Суми від 02 жовтня    2007 року у
справі за позовом    ОСОБА_1  до Сумського міського

відділення Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і

професійних
захворювань України ,    третя
особа:   відкрите акціонерне товариство

Сумський завод
«Насосенергомаш» про стягнення моральної шкоди,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 2 жовтня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто
на його користь з відповідача моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

В апеляційній
скарзі апелянт   не погоджується з
рішенням суду.

В своїх
доводах апелянт посилається на відсутність підстав для відшкодування моральної
шкоди,  неповну оцінку судом характеру і
обсягу моральних страждань,  неврахування
вини позивачки у настанні страхового випадку.

Крім того,  вважає,
що Фонд є неналежним відповідачем в даній справі.

З цих та
інших підстав просив скасувати рішення суду та постановити нове рішення,  яким в позові відмовити

Судом
першої інстанції було встановлено,
щоОСОБА_1  з 23 серпня 1980 року
по 21 жовтня 2005 року працював вогнетривником 5-го розряду в цеху № 15 ВАТ
«Сумський завод «Насосенргомаш»,  що
підтверджується копією трудової книжки (а.с.
3).

Згідно
повідомлення ДП ХНДІ ГПі ПЗ від 25.08.2004 року № 1112 про професійне
захворювання,  позивач за час роботи
отримав захворювання у вигляді силикозу 1-ї
ст.  S/S. 1/1
повільний розвиток,  хронічного
обструктивного бронхіту у фазі нестійкої ремісії,  енфіземи легенів 1-2  ст. ,
ЛН другої  ст.  ( а.с. 5)

Відповідно
до акту розслідування професійного захворювання від 19.09.2005 року за № 6
форми П-4,  причиною профзахворювання
позивача є недосконалість технологічного процесу,  неефективність засобів індивідуального
захисту (а.с.  4).

Відповідно
до висновку МСЕК від 23.11.2005 року № 000278 ОСОБА_1  вперше встановлено 40 % втрати професійної
працездатності ( а.с.  10).

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін в справі,  вивчивши
матеріали справи,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню,  виходячи з наступного.

Судом
вірно дана оцінка зібраним у справі доказам,
в тому числі і висновку Сумського обласного центру медико-соціальної
експертизи (а.с. 26-27) щодо відсутності медичних ознак заподіяння позивачу
моральної шкоди,  оскільки відсутність
медичних показників не свідчить про відсутність самої моральної шкоди,  а позивач надав суду докази,  які свідчать про його фізичні та душевні
страждання та додаткові труднощі по організації свого життя у зв'язку з
отриманим захворюванням .

Суд
прийшов до правильного висновку,  що
позивачу внаслідок професійного захворювання спричинені не тільки фізичні,  а й моральні страждання,  в зв'язку з чим він має право на
відшкодування моральної шкоди на підставі
ст.   ст.
21,  28 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності».

Посилання
апелянта на те,  що рішення грунтується
на нормах матеріального права,  дія яких
зупинена ,  не є такими,  що заслуговують на увагу,  оскільки у позивача право на відшкодування
моральної шкоди виникло 23.11.2005 року,
коли йому вперше було встановлено 40 % втрати професійної
працездатності,  а закон,  що набрав чинності з 1 січня 2007 року не
може застосовуватись до правовідносин,
які виникли раніше.

Тому суд
першої інстанції правильно застосував закон /
ст.  21 закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності»/,
який діяв на момент виникнення правовідносин.

Не є
слушними доводи апелянта з приводу того,
що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання в даній справі є неналежним відповідачем,  оскільки згідно діючого законодавства
обов'язок по відшкодуванню шкоди,  в тому
числі і моральної,  покладено на Фонд
соцстраху вання.

Відповідно
до п.3 Прикінцевих положень Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання»,  відшкодування шкоди,  медична ,
професійна та соціальна реабілітація проводяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків.

Посилання
Фонду на відсутність підстав для задоволення позову щодо стягнення моральної
шкоди є безпідставними,  оскільки
заподіяння моральної шкоди позивачеві є очевидним і підтверджується висновком
МСЕК про втрату позивачем 40 % професійної працездатності.

Суд при визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди в повній мірі врахував ту обставину,  що позивач довгий час працював на Сумському
заводі «Насосенергомаш» в шкідливих для його здоров'я умовах і отримав
професійне захворювання   і вини
його   в отриманні захворювання немає.

Враховуючи
викладене,  колегія суддів вважає,  що розмір відшкодування відповідає принципам
розумності та справедливості при даних обставинах справи,  а тому не вбачає підстав для зміни чи
скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313,  314,
315 ЦП К України,  колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Сумського міського відділення Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворюваннях України відхилити,  а рішення Ковпаківського районного суду
м.  Суми від 02 жовтня 2005 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду України .