Справа
№ 22ц -
1 інстанції Куція Є.М.
Доповідач Лісовий О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007
року          Апеляційний суд Донецької
області в складі:

Головуючого
АЛЕКСЄЄВА А.В.

Суддів: ЛІСОВОГО
О.О., ПОСТОЛОВОЇ В.Г.

При секретарі
МАСЛАКОВІЙ М.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Єнакіївського міського суду Донецької області   від 1 червня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ „Донбасдокументсервіс" про стягнення середнього заробітку
за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, зміну
причини та дати звільнення, стягнення моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Єнакіївського міського суду Донецької області
від 1 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
„Донбасдокументсервіс" про стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, зміну причини та дати
звільнення, стягнення моральної шкоди в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на те, що судом при постанові
рішення були порушені норми процесуального права та неправильно застосовані
норми матеріального права.

Приймаючи
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд 1 інстанції
виходив з того, що дійсно Зубко був прийнятий на роботу до ТОВ
„Донбасполіграфцентр" сервісним інженером 2.11.2004 року /наказ № 16-к/ і
1.04.2005 року був переведений у ТОВ „Донбасдокументсервіс" системним
адміністратором - сервісним інженером /наказ № 3-к від 1.04.2005 року/, а 14
липня 2005 року був звільнений за власним за ст. 38 КЗпП України /наказ № 6-к
від 14 липня 2005 року/, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_2

При звільненні
ОСОБА_2 судом не встановлено порушення трудового законодавства з боку
підприємства-відповідача відносно нього. Підприємство готове було виплатити
позивачу належну суму при звільненні, проте ОСОБА_1 відмовився отримати цю
суму, вчинив скандал на роботі, що підтверджено в судовому засіданні
поясненнями свідків, відмовився отримати трудову книжку, таким чином вина
підприємства в даному випадку відсутня.

Не встановлено
судом вини підприємства та підстав для виплати позивачу при звільненні
компенсації за невикористану додаткову відпустку „за особливі умови
праці", оскільки встановлено, що позивач не відноситься до категорії
працівників, робота, яких пов"язана з підвищеним нервово-емоційним і
інтелектуальним навантаженням, або виконується в особливих географічних умовах
підвищеного ризику для здоров"я.

Оскільки всі
належніОСОБА_2 при звільнені суми були виплачені відповідачем, сам позивач не
надав суду доказів про заподіяння йому моральної шкоди, тому і в цій частині
позову відмовлено.

Що стосується
наказу № 7-к від 8 червня 2005 року, яким дії позивача при відвіданні ним
лікарні 8.06.2005 року, кваліфіковані як прогул, і який оспорює позивач, то
дані про те, що позивач протягом всього дня був у лікарні - відсутні, згідно
діючого законодавства відсутність на робочому місці понад 3 години вже є
прогулом, тому підстави для його скасування відсутні.

Також є
помилковими вимоги прокуратури, згідно яких позивачу були перераховані відповідачем
65,55 грн. за невикористану щорічну додаткову відпустку, оскільки на момент
роботи та звільнення Зубка на підприємстві не був укладений колективний
договір, яким встановлюється конкретна тривалість додаткової відпустки за
особливий характер роботи.

Заслухавши
доповідь судді ОСОБА_3, представника відповідача, який просив рішення суду
залишити без зміни, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав:

У відповідності
з вимогами ст.308 ЦПК  України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої
інстанції всебічно та правильно дослідив зібрані докази по справі, дав їм
належну оцінку, тому рішення суду законне і обгрунтоване.

Посилання в
апеляційній скарзі на те, що суд порушив вимоги матеріального закону,
спростовується матеріалами цивільної справи та доказами, які суд поклав в
основу рішення.

Керуючись
вимогами ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  -   відхилити.

Рішення
Єнакіївського міського суду Донецької області
від 1 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
„Донбасдокументсервіс" про стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, зміну причини і дати
звільнення та стягнення моральної шкоди - залишити без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.