РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року місяця грудня дня 12 колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,  судді                                            Іващенко
В.В.

Суддів                                                                  Летягіної
О.В.

Балахонова Б.Л.

При
секретарі                                                       Галіч
Ю.Є.

розглянувши   у
відкритому  судовому  засіданні
в  місті   Сімферополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна,  третя особа: голова Євпаторійського міського
суду Білєй В.П.,  - про відшкодування шкоди,  за апеляційною скаргою Державного
казначейства України,  на рішення
Євпаторійського міського суду АР Крим від 21
листопада 2002 року,

встановила:

у червні
2002 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна,  третя особа: голова Євпаторійського міського
суду Білєй В.П.,  - про відшкодування шкоди.

Позов
мотивовано тим,  що рішенням
Євпаторійського міського суду від 21.01.2002
року на його користь з державного,
бюджету України було стягнуто 8833
гривень 28 копійок.
Посилаючись на те,  що до державної
виконавчої служби не було направлено виконавчого листа про стягнення на його
користь 8833 гривень 28 копійок і рішення суду від 25.12.2001 року залишилося
невиконаним,  просив суд відшкодувати
збитки. пов'язані зі знецінюванням грошової суми в розмірі 237 гривень 44 копійки.

Рішенням
Євпаторійського міського суду АР Крим від 21
листопада 2002 року
позов задоволено.

На
користь ОСОБА_1 з держави Україна стягнуто 273 гривні 44
коп. шляхом списання Національним банком України за приписом виконавчої
служби України з загального рахунку доходів державного бюджету.

В
апеляційній скарзі Державне казначейство України вважає рішення суду
таким,  що постановлено з порушенням
вимог матеріального права,  просить його
скасувати та постановити нове рішення про відмову позивачеві у позові.

Апелянт
вказує на те,  що статтею 25 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2002
рік" встановлено порядок відшкодування у 2002 році із
Державного бюджету шкоди,  завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання. попереднього (досудового)
слідства,  прокуратури,  а також судів. Що стосується збитків,  пов'язаних з інфляційним процесом,  то Законом України „Про Державний бюджет
України на 2002 рік"
не передбачені загальнодержавні видатки на відшкодування збитків,  пов'язаних з інфляційним процесом.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши
доповідача,  представника Державного
казначейства України,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга є
обґрунтованою і підлягає задоволенню з таких підстав.

Справа № 22-ц-7507/2007р.  Головуючій в 1 інстанції: Платонов
М.А.

Доповідач:
Іващенко В.В.

2

Задовольняючи
позов,  суд виходив із того,  що оскільки рішення Євпаторійського міського
суду від 25.12.2001р. про стягнення з державного бюджету на користь ОСОБА_1 8839 грн. 38 коп. не було
своєчасно виконане,  останній поніс
збитки у вигляді втрати частини зазначеної суми в зв'язку з інфляційними
процесами,  які підлягають стягненню з
Державного бюджету України.

Проте
таких висновків суд дійшов с
порушенням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів
справи вбачається,  що рішення суду не
було своєчасно виконане в зв'язку з несвоєчасною передачею виконавчого листа до
відділу державної виконавчої служби.

-Як
вказує позивач у позовної заяві,  таке
сталося з вини судді Євпаторійського міського суду.

Однак,  позивачем заявлено позов тільки до держави
Україна на підставі  ст.
ст.  203,  214 ЦК України (у редакції)

Стаття 203 ЦК України ( у редакції
1963р.) вказує,  що збитки є
витрати,  яких кредитор зазнав: втрата
або пошкодження майна,  а також не
отримані прибутки,  які він міг
отримати,  якщо зобов'язання було б
виконане боржником.

Позивач не надав
суду будь-яких доказів про спричинення йому будь-яких збитків.

Відповідно
до статті 214 ЦК України ( у редакції
1963р.) боржник,  який прострочив виконання
грошового зобов'язання,  на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення,  а
також три проценти річних з простроченої суми,
якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Як
вбачається з матеріалів справи,  між
сторонами відсутні будь-які договірні відносини,  тому відсутні підстави для задоволення позову
ОСОБА_1  3 підстав. передбачених  ст.
ст.  203,
214 ЦК України (
у редакції 1963р.).

Крім
того,  рішення суду не відповідає
вимогам  ст.   ст.
202-1,  203 ЦПК України (у
редакції 1963р.): воно не містить посилань на встановлені судом факти і
обставини і відповідні їм правовідносини,
наявність порушених прав і свобод,
назви статті,  її частини,  абзацу,
пункту,  підпункту закону,  за якими вирішено справу тощо.

За таких
обставин рішення суду не можна визнати законним та обґрунтованим.  Ухвалене з порушенням вимог матеріального і
процесуального права,  воно підлягає
скасуванню з підстав п.4 ч.1  ст.  309
ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову Кірсанову В.П. у
позові.

Враховуючи
наведене і керуючись  ст.   ст.  303,
304,  309 ч.1 п.4,  314,  316 Цивільного процесуального Кодексу
України,  колегія суддів,

вирішила:

апеляційну
скаргу Державного казначейства України задовольнити.

Рішення
Євпаторійського міського суду АР Крим від 21
листопада 2002 року
скасувати,  ухвалити нове рішення,  яким позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі
Державного казначейства України про відшкодування шкоди залишити без
задоволення.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Справа № 22-ц-7507/2007р.   Головуючій в 1 інстанції: Платонов
M.A

Доповідач:
Іващенко В.В.