Справа № 2-845/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2007 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Горбань Н.І.

при секретарі Вороні О.В., Цуранову А.Ю. з участю адвоката ОСОБА_1. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про вселення та визначення порядку користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006р. позивачка пред'явила позов до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 де зареєстрована відповідачка.

Зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 До 2001р. вона перебувала в шлюбі з громадянином ОСОБА_5, від якого вони мають трьох дітей: ОСОБА_6 1992р. народження, ОСОБА_7, 1993р. народження, ОСОБА_8, 1995р. народження, а також чотирьох дітей за фактом удочеріння: ОСОБА_9, 1986р. народження, ОСОБА_4, 1987р. народження, ОСОБА_10, 1991р. народження, ОСОБА_11 1993р. народження. В 1997р. всі члени сім'ї були прописані в придбаних квартирах заАДРЕСА_1

На даний час в квартирі АДРЕСА_1зареєстровані її син ОСОБА_6 1992р. народження, відповідачка ОСОБА_3 її сестра ОСОБА_4 з сином ОСОБА_12

її колишній чоловік ОСОБА_5 30.12.1999р. був засуджений Київським міським судом за ст. ст. 117 ч. 4, 118 ч. 2, 121 КК України до 13 років позбавлення волі.

Через декілька років після засудження ОСОБА_5відповідачка фактично втратила зв'язки з родиною, в 2005р. епізодично з'являється в квартирі, а з 2006р. не проживає в квартирі, що підтверджується актами ЖЕКу від 19.05.2006р., 14.07.2006р. та 11.08.2006р. Згідно акту, складеного 20.06.2006р. депутатом Коростишівської міськ Ради Житомирської області,

відповідачка проживає в АДРЕСА_2 Вона створила власну сім'ю, поміняла місце проживання, але не бажає скасовувати реєстрацію в квартирі, що належить їй на праві власності. Це змушує її оплачувати додаткові кошти за комунальні послуги. Так як відповідачка не є членом її сім'ї, між ними відсутні будь-які договори про користування квартирою, то вважає, що вона втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов. Пояснив, що відповідачка в 2005р. переїхала до м. Коростишева, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 406 ЦК України з цього часу вона втрачає право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1

Зустрічний позов не визнав, посилаючись на те, що він є безпідставний. До того ж відсутні належні умови для проживання в спірній квартирі. В задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Представник відповідачки, її чоловік ОСОБА_13 позов не визнав. Пояснив, що позивачка вигнала відповідачку з квартири, де залишилися її речі, перешкоджала їй в користуванні цією квартирою, не давала ключів від квартири. Відповідачці та її сестрі ОСОБА_4. в 2005р. довелося вимушено залишити спірну квартиру і їх туди більше не пустили. Неприязні стосунки з позивачкою виникли після засудження ОСОБА_5до позбавлення волі.

В зв'язку з одруженням відповідачка переїхала в м. Коростишів в травні 2006р., потім в липні 2006р. вони повернулися до м. Києва через відсутність роботи. Відповідачка зверталася до ЖЕКу та міліції з приводу чинення їй перешкод в користуванні квартирою.

У лютому 2007р. представник відповідачки пред'явив зустрічний позов про вселення та визначення порядку користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1

У травні 2007р. позовні вимоги по зустрічному позову було уточнено і остаточно просить суд вселити відповідачку в квартиру АДРЕСА_1 виділити їй та ОСОБА_4. з малолітнім сином ОСОБА_12 2005р. народження, в користування кімнату, площею 18, 2 кв. м, ОСОБА_6, 1992р. народження, кімнату, площею 12, 6 кв. м; кухню, вОСОБА_8, туалет та коридор залишити в спільному користуванні. Просить задовольнити зустрічний позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, вважає, що основний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно рішення Московського районного суду м. Києва від' 20.12.2000р. заОСОБА_2

визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1(а. с. № № 7-9).

У вказаній квартирі зареєстровано чотири особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6, 1992р. народження, ОСОБА_4 та її син ОСОБА_12 (а. с. № 6).

Відповідно до актів від 19.05.2006р., 14.07.2006р. та 11.08.2006р., складеними працівниками КП "ЖЕО-103", відповідачка ОСОБА_3. в квартирі зареєстрована, але не проживає (а. с. 24-26).

З актів Коростишівської міськради від 20.06.2006р. та 1.06.2007р. вбачається, що ОСОБА_3. з червня 2005р. по травень 2006р. проживала вАДРЕСА_2 з травня 2006р. по даний час з постійною щомісячною періодичністю проживає за цією ж адресою (а. с. № № 23, 89).

16.06.2006р. відповідачка надавала заяву ЖЕО-103 про неможливість проживання з позивачкою, просила не виселяти її з квартири та не робити ніяких квартирних операцій (а. с. № 50).

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 у зв'язку з одруженням у травні 2006р. перестала проживати у спірній квартирі та переїхала до місця проживання свого чоловіка АДРЕСА_2Позивачка не визначала відповідачці, яке саме приміщення квартири АДРЕСА_1вона може займати. Відповідачка з моменту свого одруження переслала бути членом сім'ї власника житла, між ними не укладалися ніякі угоди з приводу користування спірною квартирою та збереження за нею такого права у разі її відсутності. З наведених підстав відповідачку слід визнати втратившою право на користування квартирою АДРЕСА_1

Спірна квартира АДРЕСА_1згідно поповерхового плану складається з двох ізольованих кімнат, площею 12, 6 кв. м та 18, 2 кв.м. (а. с. № 49).

Розмір жилої площі, яка припадає на кожного із зареєстрованих у спірній квартирі становить 7, 7 кв. м. (30, 8 кв. м : 4 = 7, 7 кв. м).

Позивачка бажає виділити в користування собі та ОСОБА_4. з малолітнім сином кімнату, площею 18, 2 кв. м, що зменшує розмір площі на кожного з них на 1, 64 кв. м, а ОСОБА_6. - кімнату, площею 12, 6 кв. м, що перевищує його частку на 4, 9 кв. м.

Таким чином, виділення позивачці та третій особі з малолітньою дитиною в користування кімнати, площею, 18, 2 кв. м, враховуючи, що між

ними не встановлено конкретного порядку користування житлом, приведе до порушення права інших мешканців квартири.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги відповідачки про вселення та визначення порядку користування жилим приміщенням є необгрунтовані, не відповідають чинному законодавству, тому в задоволенні зустрічного позову, слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. ст. 64, 156 ЖК України, ст. ст. 405 ч. 2, 406 ч. 2 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 втратившою право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про вселення та. визначення порядку користування жилим приміщенням - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.