АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-2277 2007 р.                                            Головуючий
про втрату права                                             Хорошун
користування          жилим                                               Доповідач
в апеляційній інстанції
приміщенням                                                                    Храпко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12"
грудня 2007 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                     Храпка В.Д.

суддів                                Карпенко О.В.,  Бурлака В.О.

при
секретарі                    Авласовій М.
Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Канівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2007 р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про втрату права користування жилим приміщенням

встановила:

ОСОБА_1 пред'явив позов
до ОСОБА_2 про втрату права користування жилим приміщенням.  Зазначав,
що він є власником квартири АДРЕСА_1. Із відповідачкою знаходились в
шлюбі з листопада 1995 р. по грудень 2006 р. Після розірвання шлюбу
відповідачка в квартирі не проживає,
оплату за комунальні послуги не проводить,  а тому просив визнати її втратившою право
користування жилим приміщенням.

Рішенням
Канівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2007 р. в задоволенні
позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати,  як
постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги,  судова колегія
приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах
:

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглядаючи
спір,  судова колегія вважає,  що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справ ,  надані
сторонами докази,  правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Із
матеріалів справи випливає,  що позивач
пред'явив позов про втрату права на житло як на підставі  ст.  71
ЖК Української РСР,  так і на
підставі  ст.  107 ЖК. Ні в суді першої

інстанції,  ні в апеляційній інстанції позивач і його
представник не могли конкретно пояснити підстав позову.

Пленум
Верховного Суду України в п. 11 постанови від 12 квітня 1985 р. № 2 «Про деякі
питання,  що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив,  що суд може визнати особу такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням,  лише з однієї вказаної
позивачем підстави,  передбаченої  ст.  71
або  ст.
107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.

В суді
позивач пояснив,  що з часу розірвання
шлюбу він відповідачку не допускав в квартиру і допускати не буде.

За таких
обставин суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову в
задоволенні позову.

Посилання
в апеляційній скарзі на те,  що суд
вийшов за межі позовних вимог безпідставні.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели чи могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.  ст.
307,  308,  314,
315,  ЦПК України,  судова колегія,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Канівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2007 р.
відхилити,  а рішення залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців до суду касаційної інстанції.