Справа №22ц - 1987                                                                              Головуючий
5                                                                                             Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
вересня місяця 04 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:    Бауль Н.М. ,  суддів:
Гаркуші В.О.,  Майданіка В.В.

при
секретарі  Дягілевій В.О.

роглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона
від 24 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на житловий будинок та земельну ділянку,  реальний поділ житлового будинку та
визначення порядку користування земельною ділянкою,  -

ВСТАНОВИЛА:

11 грудня 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 При цьому
вказав,  що вказаний будинок він та його
колишня дружина купили в період шлюбу,  в
той же період відповідачка отримала державний акт на землю,  на якій розташований будинок.

Рішенням суду
від 24 травня 2007 року позов задоволено частково,  за позивачем визнано право власності на 1/2
частину вказаного житлового будинку і 1/2 частину вказаної земельної ділянки. В
задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись
з рішенням суду,  ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу,  в якій просить
рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про поділ будинку і
земельної ділянки скасувати і ухвалити нове рішення про поділ вказаного
нерухомого майна в натурі між співвласниками,
виділивши йому 1/2 частину вказаного нерухомого майна згідно з варіантом
експертизи від 04.04.2007 року. При цьому послався на порушення судом норм
матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши
доповідача,  учасників процесу,  що з"явились,  перевіривши законність та обгрунтованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів
справи вбачається,  що сторони перебували
у зареєстрованому шлюбі з січня 1986 року по травень 2006 року. ОСОБА_1 -
отримав 23.05.2006 року свідоцтво про розірвання шлюбу від 23.05.2006 року
(а.с. 11).

Під час шлюбу
сторони за договором купівлі-продажу від 09.02.1996 року придбали житловий
будинок АДРЕСА_1 (а.с. 6-7). Вказаний будинок оформлений на відповідачку. Крім
того,  на підставі Державного акту на
право власності на земельну ділянку від

2

04.10.2006 року
відповідачці належить земельна ділянка площею 0, 0290га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд за адресоюАДРЕСА_1 (а.с. 12).

Відповідно
до  ст.
ст. 22,  28 та 29 КпПК України
1969 року майно,  нажите подружжям за час
шлюбу,  є його спільною сумісною
власністю; кожен з подружжя має рівні права володіння,  користування і розпорядження цим майном; в
разі поділу вказаного майна,  їх частки
визнаються рівними; якщо між подружжям не досугнуто згоди про спосіб поділу спільного
майна,  це питання вирішується судом.

Аналогічним
чином дане питання врегульовано  ст.  ст. 69-71 СК України.

Таким
чином,  виходячи з вказаних норм
закону,  колегія суддів погоджується з
рішенням суду першої інстанції відносно задоволення позову в частині визнання
за позивачем права власності на відповідну частину житлового будинку та
земельної ділянки.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні
позовних вимог щодо визначення порядку користування земельною ділянкою,  то колегія суддів також погоджується з
рішенням суду в цій частині,  оскільки
запропонований варіант поділу земельної ділянки згідно зі  ст. 89 ЗК України неприйнятний через
порушення в такому разі прав власника другої частини будинку,  оскільки він позбавляється права
обслуговування однієї із стін сіней літ. "а" прим.  IV площею 16,
0кв.м.

Доводи
апеляційної скарги у вказаній частині висновків суду не спростовують,  тому підлягають відхиленню,  а рішення суду у вказаній частині підлягає
залишенню без змін. При цьому колегія суддів враховує те,  що сторони відмовилися від проведення
повторної експертизи.

Що стосується
рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог
щодо реального поділу житлового будинку,
то колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у
вказаній частині позову,  суд виходив з
того,  що сторони в судовому засіданні не
дійшли згоди та не погодилися з варіантом поділу будинку,  запропонованим експертом,  який можливий за умови мирової угоди.

Проте з таким висновком
суду погодитися не  можна,  оскільки до нього суд дійшов при його
невідповідності обставинам справи,  не
з"ясувавши належним чином обставини справи та неправильно застосувавши
норми матеріального права,  що згідно з
п.п. 1,  3 та 4 ч.1  ст. 309 ЦПК України є підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Із протоколу
судового засідання вбачається,  що
позивач свій позов підтримав і згоден на будь-який варіант експертизи.

Але суд не
звернув на це увагу та,  необгрунтовано
зазначивши,  що сторони не погодились з
таким варіантом,  відмовив у задоволенні
частини позову.

Згідно з
висновком судової будівельно-технічної експертизи експерта ОСОБА_3  від 04.04.2007 року на розгляд суду
запропонований варіант реального поділу будинку.

Відповідно до
нього першому співвласнику виділяється у власність І частина:

- у житловому
будинку літ. "А" приміщення:

з

1-1(коридор)
площею 4, 4кв.м.  вартістю 1268грн.,  1-2(житлове) площею 11, 7кв.м.  вартістю 3370грн.,  1-3(житлове) площею 8, 8кв.м.  вартістю 2536грн.,  1-4(житлове) площею 8, 0кв.м.  вартістю 2305грн.

-         в сінях літ. "а":

прим.  І площею 5, 8кв.м.  вартістю 2004грн.,  прим.  II
площею 7, 4кв.м.  вартістю
2556грн.,  прим.  III площею 8,
5кв.м.  вартістю 2936грн.

·
підвал під літ. "а" вартістю 461грн.,

·
огорожа №2 вартістю 367грн.,

·
1/2 частина мосшіння вартістю 75грн.

дійсною
вартістю вказаної частини 17878грн.,  що
складає 58/100 частини від усього домоволодіння;

другому
співвласнику виділяється у власність II частина:

-         у житловому будинку літ.
"А" приміщення:

1-5(житлове)
площею 6, 4кв.м.  вартістю 1844грн.,  1-6(житлове) площею 12, 0кв.м.  вартістю 3458грн.,

-         в
сінях літ. "а" прим.  IV площею
16, 0кв.м.  вартістю 5527грн.,

літня кухня літ."Б"
вартістю 1867грн.,

ворота
№3 вартістю 306грн.,  туалет
літ."Г" вартістю 98грн.,

-         1/2 частина мосшіння
вартістю 74грн.

дійсною
вартістю вказаної частини 13174грн.,  що
складає 42/100 частини від усього домоволодіння.

За
вказаним варіантом поділу власникам обох частин необхідно переобладнати собі
опалення та освітлення і,  крім
того,  в сінях літ. ма" власнику
першої частини необхідно закласти дверний отвір із прим.  IV в приміщення III
(вартість переобладнання 464грн.),  а
власнику другої частини необхідно встановити дверний блок на місті віконного
блоку в прим.  1-6 для виходу у
двір,  з установкою дверного блоку б/у
(вартість переобладнання 464грн.).

Також за
вказаним варіантом поділу необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
компенсацію за перевищення долі у розмірі 2352грн.

Колегія
суддів не погоджується з-висновком експерта про неможливість реального поділу
вказаного житлового будинку через неможливість облаштування в кожній частині
окремих кухонь та ванних кімнат і житлових кімнат площею не менше 8кв.м. ,  оскільки з даної експертизи вбачається
можливість такого перепланування: кожній із сторін можливо виділити частину з
житловими кімнатами площею не менше 8кв.м. ; експертиза у вказаній частині немотивована,  містить у собі протиріччя, а саме,  вказуючи про неможливість поділу
будинку,  в той же час вказується про
необхідність переобладнання кожній із сторін собі опалення і електроосвітлення.

З
урахуванням наведеного,  у вказаній
частині позовні вимоги є обгрунтованими,
а тому,  з урахуванням прохання
позивача про виділення йому меншої частини будинку без присудження грошової
компенсації,  необхідно реально поділити
вказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами,  виділивши позивачеві і відповідачці
відповідно II та І частини.

При
таких обставинах колегія суддів вважає,
що рішення суду у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

4

Оскільки рішенням суду першої інстанції за кожною із сторін визнано право
власності на 1/2 частину будинку,  а
позовні вимоги позивача в частині реального поділу будинку підлягають
задоволенню з виділенням сторонам інших за розміром частин будинку,  то вказане рішення у зазначеній частині,  до якого суд дійшов,  не з"ясувавши належним чином обставини
справи,  на підставі п.1 ч.1  ст. 309 ЦПК України підлягає зміні і за
позивачем і відповідачкою необхідно визнати право власності на спірний житловий
будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами відповідно на 42/100 та
58/100 частини.

Керуючись  ст.  ст. 303,
307,  309 ЦПК України,   ст.
ст. 22,  28 та 29 КпШС України
1969 року,   ст.  ст. 69-71 СК України,   ст. 89 ЗК України,  колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 24
травня 2007 року в частині визнання за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 права власності за
кожним на 1/2 частину житлового будинку №1/21 з господарсько-побутовими
будівлями і спорудами,  розташованого в
АДРЕСА_1,  змінити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 42/100 частини житлового будинку №1/21 з
господарсько-побутовими будівлями і спорудами,
розташованого в АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 58/100 частини житлового будинку №1/21 з
господарсько-побутовими будівлями і спорудами,
розташованого в АДРЕСА_1.

Рішення
Комсомольського районного суду м. Херсона від 24 травня 2007 року в частині
відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про реальний поділ житлового
будинку скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ житлового будинку задовольнити.

Виділити
ОСОБА_1 реально згідно з висновком

СУДОВОЇ    БУДІВЕЛЬНО-ТЕХНІЧНОІ    ЕКСПЕРТИЗИ    експерта
від

04.04.2007
року II частину житлового будинку №1/21 з господарсько-побутовими
будівлями і спорудами,  розташованого в
АДРЕСА_1,  дійсною вартістю
13174грн.,  що становить 42/100 частини:

-        у житловому будинку літ.
"А" приміщення:

1-5(житлове)
площею 6, 4кв.м.  вартістю 1844грн.,  1-6(житлове) площею 12, 0кв.м.  вартістю 3458грн.,

-        в сінях літ. "а"
прим.  IV площею
16, 0кв.м.  вартістю 5527грн.,

літня кухня літ."Б" вартістю 1867грн.,

ворота
№3 вартістю 306грн.,  туалет
літ."Г" вартістю 98грн.,

-        1/2 частина мостіння вартістю
74грн.

Виділити
ОСОБА_1 реально згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи
експерта ОСОБА_3  від 04.04.2007 року І
частину житлового будинку №1/21 з господарсько-побутовими будівлями і
спорудами,  розташованого в
АДРЕСА_1,  дійсною вартістю
17878грн.,  що становить 58/100 частини:

5

-        у житловому будинку літ.
"А" приміщення:

1-1(коридор)
площею 4, 4кв.м.  вартістю 1268грн.,  1-2(житлове) площею 11, 7кв.м.  вартістю 3370грн.,  1-3(житлове) площею 8, 8кв.м.  вартістю 2536грн.,  1-4(житлове) площею 8, 0кв.м.  вартістю 2305грн.

-        в сінях літ. "а":

прим.  І площею 5, 8кв.м.  вартістю 2004грн.,  прим.  II
площею 7, 4кв.м.  вартістю
2556грн.,  прим.  III площею 8,
5кв.м.  вартістю 2936грн.

·
підвал під літ. "а"  вартістю 461грн.,

·
огорожа №2 вартістю 367грн.,

·
1/2 частина мосшіння вартістю 75грн.

За вказаним варіантом поділу власникам обох частин необхідно переобладнати
собі опалення та освітлення і,  крім
того,  в сінях літ. "а"
власнику першої частини необхідно закласти дверний отвір із прим.  IV в приміщення III
(вартість переобладнання 464грн.),  а
власнику другої частини необхідно встановити дверний блок на місті віконного
блоку в прим.  1-6 для виходу у двір,  з установкою дверного блоку б/у (вартість
переобладнання 464грн.) .

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за перевищення долі у розмірі 2352грн.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення і на нього може бути подана касаційна
скарга безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту
його проголошення.