Справа № 22Ц 3361/2007                         Головуючий в 1
інстанції Володько І.С.
в 2 інстанції Коцюрба О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого:
Мережко М.В.

Суддів:             Коцюрби О.П., Голуб С.А.

При секретарі: Колесник Н.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської
області від 07 серпня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів, -

встановила:

Позивач звернувся
з названим позовом до суду, посилаючись на те, що 23 грудня 2005 року біля 16
годин 15 хвилин у місті Біла Церква навпроти будинку АДРЕСА_1 мало місце
зіткнення автомобілів ГАЗ 2705 д. н. НОМЕР_1 під його керуванням з автомобілем
ВАЗ 2105 д. н. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 Зіткнення сталось
внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху, зокрема п. 1 1.2, який
вимагає, що „нерейкові транспортні засоби повинні рухатись як найближче до
правого краю проїзної частини". Відповідно до висновку № 45
автотоварознавчого дослідження від 05 квітня 2006 року, матеріальний збиток
завданий пошкодженням автомобіля ГАЗ 2705 становить 3934.56 грн., витрати на
послуги експерта автотоварознавця становлять 249.90 грн., вартість направлених
телеграм - 4.68 грн., адвокатські послуги становлять 140 грн., а всього з вини
відповідача була завдана матеріальна шкода в сумі 4329.14 грн. Окрім вказаного,
пошкодженням автомобіля йому завдана моральна шкода розмір компенсації якої він
оцінює в 2000 грн., а тому просить суд стягнути на його користь завдані під час
ДТП збитки.

Рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2007 року
позов задоволено частково .

Не погоджуючись
з вказаним рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2007
скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог так як вважає його незаконним.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів цивільної справи, 23 грудня 2005 року о 16 годині 15 хвилин на
вул.  П.3апорожця у м. Біла Церква,
Київської області сталась дорожньо - транспортна пригода під час якої
зіткнулися транспортні засоби під керуванням водія ОСОБА_2 та водія ОСОБА_1 і
їхні автомобілі були пошкоджені.

Встановлено, що ДТП сталось на
проїжджій частині асфальтобетонної дороги шириною 4.06 м., в'їзду у двір
будинку АДРЕСА_1. Дорога без роздільної смуги, тому ширина проїжджої частини,
що припадала в напрямку руху кожного із водіїв становила 2.03 м. Передня
частина автомобіля ВАЗ - 2105 під час ДТП
знаходилась від бордюру дороги на відстані 1.21 м. Ширина автомобіля ВАЗ -
2105 становить 1.45 м. ОСОБА_1 під час ДТП
перетнув умовну роздільну смугу і зайняв для руху поїжджу частину дороги
шириною 2.66 м.

Відповідно
до п.11.1 Правил дорожнього руху в Україні кількість смуг на проїжджій частині
для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або
дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з
урахуванням ширини проїжджої части відповідного напрямку руху, габаритів
транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Згідно
п. 11.3 Правил дорожнього руху в Україні, на дорогах із двостороннім рухом, які
мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної
лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу
зустрічного руху можливий лише для обгону та об»їзду перешкоди або зупинки чи
стоянки біля лівого краю проїжджої частини в населених пунктах у дозволених
випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

В п.
13.3 Правил дорожнього руху в Україні вказано, що під час обгону, випередження,
обї»зду перешкоди чи зустрічного роз»їзду необхідно дотримувати безпечного
інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Постановою
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2006 року ОСОБА_2 був притягнутий
до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу.

21
березня 2006 року вказана постанова була скасована постановою голови
Апеляційного суду Київської області, а справа провадженням закрита в зв'язку із
закінченням терміну накладення адміністративного стягнення.

Постановою
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2006 року
ОСОБА_1 також був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124
КУпАП у вигляді штрафу в сумі 34 грн.

Постановою
голови Апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2006 року вказана постанова
була скасована і справа направлена на новий розгляд в той же суд. Постановою
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2006
року провадження по даній адміністративній справі закрито в зв'язку з
закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що є вірними висновки суду першої інстанції
щодо того, що порушення Правил дорожнього руху в Україні допущено з вини
ОСОБА_1 так як вина в його діях мала необережний характер, він не передбачив
можливості настання шкідливих наслідків для іншого учасника дорожнього руху,
хоча повинен був і міг їх передбачити.

Між
порушенням Правил дорожнього руху в Україні з боку ОСОБА_1 та пошкодженням
автомобіля ОСОБА_2 існує безпосередній причинний зв'язок , а тому колегія
вважає, що Білоцерківський міськрайонний суд Київської області на законних
підставах частково задовольнив позовні вимоги позивача.

Посилання
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на незаконність та необґрунтованість судового
рішення є помилковими, так як спростовуються доказами, які є в справі.

Перевіряючи
законність та обґрунтованість Білоцерківського міськрайонного суду Київської
області від 07 серпня 2007 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції, колегія не вбачає підстав для скасування
рішення суду та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313,
314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду
України.