справа №2-1905/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня
2007 року                                      Бердянський
міськрайонний суд

Запорізької
області в складі: головуючого судді - Крамаренко А.І.

при секретарі -
Корнієнко Ні. за   участю:   позивача
-      ОСОБА_1,
представника
відповідача ОСОБА_2,  відповідачів
- ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  третіх осіб -ОСОБА_5,  ОСОБА_6

розглянув
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  треті особи - ОСОБА_5,  ОСОБА_6 про визнання осіб такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом,  в якому
просить визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими,
що втратили право користування житловим АДРЕСА_1.

В
обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила,
що в серпні 1976 року її син ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_3 Після
реєстрації шлюбу сім'я проживала в АДРЕСА_1,
який належить ОСОБА_1 таОСОБА_5

В
листопаді 1999 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвали шлюб і остання з
неповнолітніми дітьми проживала в АДРЕСА_1 до 2003 року.

З 2003
року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у зазначеному будинку не проживають,  виїхали в АДРЕСА_2.

Також
ОСОБА_1 зазначила,  що перешкод
відповідачам в користуванні будинком ні вона ,
ні треті особи у справі не чинять,
тому немає поважних причин відсутності відповідачів понад один рік у
спірному будинку.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні
вимоги,  просять позов задовольнити.

ОСОБА_3
та ОСОБА_4 позов не визнали. В огрунтування заперечень проти позову
зазначили,  що ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
чинять їм перешкоди в користуванні житловим АДРЕСА_1,  а саме: не пускають у двір,  провокують скандали,  викликають міліцію та інше.

ОСОБА_6
таОСОБА_5 просять позов задовольнити,
оскільки ОСОБА_3 не є членом їх сім'ї і відповідачі з 2003 року не
проживають в будинку.

Свідок
ОСОБА_7 пояснила,  що ОСОБА_3 не проживає
в будинку з 2002 року. Бачила як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після 2002 року приходили в
будинок.

Свідок
ОСОБА_8 пояснила,  що після одруження
ОСОБА_6 з ОСОБА_3 вони проживали у времянці в АДРЕСА_1. З часом дану времянку реконструювали у
будинок,  провели туди газ,  зробили опалення. З 2002 - 2003 року ОСОБА_3
з ОСОБА_4 виїхали на інше місце проживання. У минулому році чула скандал,  коли ОСОБА_3 вивозила із времянки котел та труби
опалення.

Свідок
ОСОБА_9 пояснила,  що вона з матір'ю -
ОСОБА_3,  батьком - ОСОБА_6 та
неповнолітніми братами проживала в АДРЕСА_1. ОСОБА_1 створила неможливі умови
для проживання відповідачів у будинку,
постійно їх ображала,  кричала на
них. В зв'язку із зловживанням батьком спиртними напоями,  кришу на времянці (будинку) частково не
зробили,  чим могли закрили дірки. В
зв'язку з чим можливо й проходить руйнування времянки (будинку).

Свідок
ОСОБА_10 пояснив,  що ОСОБА_1 чинить
перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користуванні житлом: не пускає на подвір'я,  погрожує сапою ,  камінням,
кличе сусідів на допомогу,
провокує скандали,  викликає
міліцію. Знає,  що опалювальний котел та
труби опалення з времянки
(будинку) були вивезені через те,  що
ОСОБА_1,  ОСОБА_6 таОСОБА_5 почали
розбирати все металеве та здавати на металобрухт.

Свідок
ОСОБА_11 пояснила,  що на час проведення
ОСОБА_3 реконструкції времянки
у будинок ОСОБА_1 проживала у селі. ОСОБА_6 таОСОБА_5 зловживали спиртними
напоями. На даний час вона особисто бачила та знає зі слів ОСОБА_10,  що ОСОБА_1 не пускає на подвір'я колишню
невістку та онуків.

Заслухавши
учасників судового засідання,  допитав
свідків,  дослідивши матеріали справи
,  суд вважає позов таким ,  що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Домоволодіння
по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 - 11/20 часток,
таОСОБА_5 - 9/20 часток.

За
змістом  ст.  4 Закону України "Про
власність",   ст.  150 ЖК України,   ст.
ст.  383,  391 ЦК України власник майна на власний
розсуд володіє,  користується та
розпоряджається належним йому майном і має права вимагати усунення будь-яких
перешкод в здійсненні його прав.

З
матеріалів справи видно,  що ОСОБА_3
перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 з 7 серпня 1976 року по 18 листопада 1999 року.
Від

шлюбу
мають трьох дітей: ОСОБА_12 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_13 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_3
з дітьми була зареєстрована в будинку,
як член сім'ї власників.

Після
розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 окремий договір найму житлового
приміщення між власниками будинку та ОСОБА_3 не укладався і остання з сином
ОСОБА_14проживала у будинку до 2003 року.

ч.
4  ст.
156 ЖК України встановлено,  що
припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє права
користування займаним приміщенням.

Відповідно
до  ст.
47 Конституції України  ст.  9 ЖК України ніхто не може бути виселений із
житлового приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку ,
передбачених законом.

ОСОБА_1
як підставу для визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням зазначила відсутність останніх понад встановлені строки за місцем
проживання та вибуття з речами на постійне місце проживання до іншого житлового
приміщення в м.  Бердянську.

Згідно
ч. 2  ст.
405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_3,  ОСОБА_4 іншого житла,  що належало б їм на праві власності не мають.

Відповідно
до довідки,  виданої вуличним комітетом
№2 м.  Бердянська 12 січня 2007 року в
АДРЕСА_1 зареєстровані:ОСОБА_5,  ОСОБА_1,  ОСОБА_6,
ОСОБА_3,  ОСОБА_15,  ОСОБА_16

Згідно
акту від 12 лютого 2007 року ОСББ "Арсенал" Буховець Т.Г . з квітня
2003 року проживала в АДРЕСА_2,  а з
жовтня 2005 року в квартирі №15 вказаного будинку.

Не
проживання відповідачів понад один рік в АДРЕСА_1 підтверджується : показаннями
свідків ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  актом від 10 грудня 2006 року,  складеним ОСОБА_1 та ОСОБА_7

Наявність
перешкод в користуванні відповідачами АДРЕСА_1 підтверджується : поясненнями
свідків ОСОБА_10,  ОСОБА_9,  ОСОБА_11,
постановами про відмову в порушені кримінальної справи у відношенні
ОСОБА_1 від 4 та 25 листопада 2003 року,
рішенням Бердянського міськрайонного суду від 1 червня 2005 року.

Відповідно
до ч.1  ст.  11 ЦПК України суд розглядає справу в межах
заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які

беруть
участь у справі. А відповідно до ч.3
ст.  10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,  крім випадків ,  встановлених ЦПК України.

Аналізуючи
докази ,  суд приймає до уваги письмові
докази,  надані позивачем та відповідачами,  пояснення сторін та свідків,  припинення шлюбних відносин між ОСОБА_3 та
ОСОБА_6,  наявність родинних відносин між
ОСОБА_6 та ОСОБА_4,  і вважає не
доведеним факт не проживання відповідачів понад встановлені строки без поважних
причин в АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
15,  60,  212 - 215 ЦПК України,   ст.
47 Конституції України,   ст.  405 ЦК України,   ст.
ст.  9 ,  156,
162 ЖК України,  суд

ВИРІШИВ:

В
задоволені позову ОСОБА_1 відмовити. Заяву про апеляційне оскарження рішення
суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.