Справа №22-ц-1348   2007
р.                                 Головуючий
у 1 інстанції Школа М. Г.
43                                                                Суддя-доповідач
УХВАЛА

Іменем  України

20 листопада 2007 року
колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого -
Рибалки В.Г.

Суддів   -
Хвостика С. Г.,  Семеній Л.І.

з участю
секретаря судового засідання - Чуприни В.І. та осіб,  які беруть участь у справі - представника ВАТ
«Сумиобленерго» Кендюшенка А.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 12 вересня 2007 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Кролевецького районного відділення
«Енергозбут»,  Відкритого акціонерного
товариства «Сумиобленерго» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, .

встановила:

Рішенням
Кролевецького районного суду Сумської області від 12 вересня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за необгрунтованістю.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення ,
а справу направити на новий розгляд. При цьому він посилається на
порушення судом норм матеріального права. Зокрема,  зазначає,
що він з наказом про звільнення ознайомлений не був,  його підпис є підробленим,  а дату звільнення він ні з ким не
узгоджував,  тому,  як вважає,
його незаконно позбавили можливості відпрацювати на підприємстві два
тижні,  перш ніж він звільнився.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення представника
відповідача про залишення рішення суду без зміни,  перевіривши рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заявлених у
суді першої інстанції,  колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги,  виходячи з наступного.

Як
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 працював інспектором Кролевецького районного відділення
«Енергозбут» за трудовим договором,
укладеним на невизначений строк,
і 8 квітня 1999 року він подав заяву про звільнення у зв'язку з виходом
на пенсію (а.с.  11).

Наказом
директора ВАТ «Сумиобленерго» №305-К від 8 квітня 1999 року ОСОБА_13вільнено за
власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію з 8 квітня 1999 року відповідно
до  ст. 38 КЗпП України (а.с.  14).

В день
звільнення ОСОБА_1 був ознаймлений з наказом №305-К,  про що свідчить вчинений ним підпис,  і в цей же день отримав трудову книжку.

Рішенням
Кролевецького районного суду від 22 червня 2000 року ОСОБА_1 відмовлено в
примусовому стягненні матеріальної допомоги з ВАТ «Сумиобленерго» у зв'язку з
учиненням дисциплінарних проступків та застосування до нього дисциплінарних
стягнень і заходів впливу,  передбачених
колективним договором.

Рішенням
Кролевецького районного суду від 21 жовтня 2003 року ОСОБА_1 відмовлено у
поновленні на роботі на посаді інспектора Кролевецького районного відділення
«Енергозбут» та виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу,  оскільки звільнення відповідало вимогам  ст. 38 КЗпП України.

Зазначені судові
рішення набрали законної сили.

За таких
обставин суд дійшов обгрунтованого висновку про те,  що хоча в заяві ОСОБА_1 про звільнення з
роботи за власним бажанням і не було зазначено строк звільнення,  однак домовленість про день звільнення між
сторонами була досягнута і позивач був звільнений у день подачі заяви про
звільнення,  тому 8 квітня 1999 року у
нього був останній робочий день,
враховуючи узгодженість дій сторін: позивач подав заяву на звільнення за
власним бажанням і в той же день був звільнений відповідачем за тієї ж
підстави,  отримав трудову книжку,  ознайомився з наказом і до роботи більше не
приступав.

Таким
чином,  приймаючи до уваги обстваини
того,  що заява позивача про звільнення з
роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу з
поважних причин,  як зазначено у заяві: у
зв'язку з виходом на пенсію,  тому
відповідач обгрунтовано розірвав трудовий договір з позивачем у домовлений між
ними строк.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що позивач з
наказом про звільнення ознайомлений не був і його підпис є підробленим,  не підтверджуються матеріалами справи і з
цього приводу позивач не надав переконивих доказів.

Інші доводи
апелянта висновків суду також не спростовують.

Крім
того,  звертає на себе увагу дата
звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом,
а саме: 3 травня 2007 року,  хоча
відповідно до  ст. 233 КЗпП України з
заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду працівник може
звернутись в тримісячний строк.

У
зв'язку з наведеним,  апеляційну скаргу
необхідно відхилити,  а рішення,  як законне й обґрунтоване,  - залишити без зміни.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1 п.1,  308,
314 ч.1 п.1,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Кролевецького районного суду Сумської області від 12 вересня 2007 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня її проголошення.