Справа №22-ц-5753/ 2007 року
усунення перешкод у здійс-
1 інстанції-МуратоваС.О.
користування приміщенням
Доповідач - Бородін М.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 року судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді:    - Бородіна М.М.,

суддів: - Гальянової І.Г.,

- Ларенка В.І.,

при секретарі: - Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про усунення пере­шкод у здійсненні права користування приміщенням,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 5 червня 2007 року звернулась у суд з позовом до
ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування примі­щенням.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 вказувала,  що 17 жовтня 2005 року,  на підставі рішення виконавчого комітету
Харківської міської ра­ди «Про передачу в оренду нежитлових приміщень» від 5
жовтня 2005 року за НОМЕР_1,  вона уклала
договір оренди НОМЕР_2 нежилих приміщень з терито­ріальною громадою м. Харкова
в особі Харківської міської ради,  від
імені якої виступило Управління комунального майна та приватизації Головного
управління економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Згідно договору оренди ОСОБА_2 передані в платне
користування з 17 жовтня 2005 року до 17 жовтня 2030 року нежитлові приміщення
у напів­підвальній частині № 39-45,  44а
Літ. А-5 загальною площею 125,  7 кв.
м.,  що розташовані за АДРЕСА_1 та
знаходяться на балансі КВЖРЕП № 1 Київського району.

Після оформлення усіх необхідних документів ОСОБА_2 намагала­ся потрапити
до орендованих приміщень,  однак
відповідачем ОСОБА_1 був замінений замок на дверях і до приміщення він її не
впустив. Жод­них документів щодо правомірності утримання приміщення і створення
їй перешкод у користуванні ним - відповідач ОСОБА_1 не пред'явив. У по­дальшому
вона декілька разів намагалась потрапити до приміщень,  за які сплачує орендну плату,  але ОСОБА_1 фізично їй перешкоджав.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд
заборонити відпові­дачу вчиняти дії,  що
перешкоджають користуванню приміщеннями,
переда­ними їй за договором оренди та зобов'язати його зняти замок з
дверей.

Відповідач
ОСОБА_1 проти позовних вимог заперечував,
посилаю­чись на те,  що 16 серпня
2005 року було зареєстроване об'єднання співвлас­ників багатоквартирного
будинку «Товариство Пушкінський в'їзд 6» (далі -ОСББ «Товариство Пушкінський
в'їзд 6»),  а тому,  у ОСОБА_2 немає жо­дних підстав для
перебування у приміщеннях. Після того,
як він 18 серпня 2005 року забрав документи,  в управлінні комунального майна та приватиза­ції
він залишив копії свідоцтв про державну реєстрацію товариства та в усній формі
просив не укладати договорів оренди щодо вказаного приміщення. При цьому,  він керувався рішенням Конституційного суду
України від 3 кві­тня 2004 року,  згідно
якого договори оренди в підвальних приміщеннях жит­лових будинків мають
укладатися зі згоди мешканців жилих будинків,
оскі­льки вони є співвласниками цих приміщень.

Рішенням
Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені: суд першої інстанції заборо­нив ОСОБА_1 вчиняти дії,  що перешкоджають ОСОБА_2 користува­тися
нежитловими приміщеннями у напівпідвальній частині № 39-45,  44а Літ. А-5 загальною площею 125,  7 кв. м.,
що розташовані за АДРЕСА_1 та зобов'язано відповідача зняти замок зі
спірних приміщень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Київського
район­ного суду м. Харкова від 17 жовтня 2007 року скасувати та ухвалити
нове,  яким відмовити ОСОБА_2 у
задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказував,  що судом першої інстанції не було прийнято до
уваги,  що він,  згідно з прото­колом зборів правління ОСББ
«Товариство Пушкінський в'їзд 6» від ЗО сер­пня 2005 року,  є головою правління вказаного об'єднання. На
його думку,  питання щодо перебування
орендарів у приміщеннях належить до компетен­ції ОСББ «Товариство Пушкінський
в'їзд 6» як юридичної особи. Районним судом також не з'ясовано,  хто ж є належним відповідачем у справі.

Суд першої інстанції не врахував положення рішення Конституційного суду
України від 2 березня 2004 року,  згідно
якого допоміжні приміщення ( підвали,
сараї,  горища та ін.) передаються
безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир
(кімнат у квартирах) ба­гатоквартирних будинків. Підтвердження права власності
на допоміжні при­міщення не потребує здійснення додаткових дій,  зокрема,
створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку,  вступу до нього. Вла­сники неприватизованих
квартир багатоквартирного будинку є співвласни­ками допоміжних приміщень
нарівні з власниками приватизованих квартир.

Згідно повідомлення КЖЕП -2 від 07.02.06р.,
у коридорі,  поєднаному з
приміщеннями 1, 2, 7, 8 підвального приміщення,
знаходяться запірний вен­тиль холодного водопостачання,  опалення,
водомірний вузол,  ревізія колек-

тора
системи каналізації. Ця частина коридору відноситься до допоміжних
приміщень,  що призначені для
забезпечення обслуговування та експлуатації житлового будинку.

Також ОСОБА_1 вказує,
що суд першої інстанції не звернув уваги на те,  що з дня реєстрації об'єднання,  тобто,
з 16 серпня 2005 року,  територі­альна
громада м. Харкова не мала права розпоряджатися спірними примі­щеннями.
Районний суд,  задовольнивши позов
ОСОБА_2,  не прийняв до уваги наявність у
господарському суді позову ОСББ «Товариство Пушкінсь-кий в'їзд 6» до Управління
комунального майна та приватизації Харківської міської ради про визнання
недійсними розпоряджень про передачу спірних приміщень у власність
територіальної громади.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб,  які з'явились у
судове засідання,  дослідивши матеріали
цивільної справи,  вва­жає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Під час
судового розгляду справи ОСОБА_1 стверджував,
що пи­тання перебування орендарів у приміщеннях,  які належать ОСББ «Товарист­во Пушкінський
в'їзд 6»,  не входять до його особистої
компетенції,  а нале­жать до компетенції
ОСББ «Товариство Пушкінський в'їзд 6» як юридичної особи. Відповідні пояснення
він давав у судовому засіданні 17 жовтня 2007 року (а. с. 70),  також це підтверджується залученими ОСОБА_1
до ма­теріалів справи документами у попередньому судовому засіданні (а. с.
36,  37,
38-41, 42-43) та поясненнями в апеляційній скарзі (а. с. 85-87).

Як
свідчать матеріали справи,  дійсно,  16 серпня 2005 року,  виконавчим комітетом Харківської міської ради
було проведено реєстрацію юридичної особи - Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Товариство Пушкінський в'їзд 6» (а. с. 90). Згідно
протоколу зборів правління ОСББ «Товариство Пушкінський в'їзд 6» від 30 серпня
2005 року головою правлін­ня було обрано ОСОБА_1 (а. с. 96).

Зазначені доводи ОСОБА_1 у ході судового розгляду
спростовані не були. Не надані такі докази і позивачем. Поряд з цим,  згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України,  кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

За викладених обставин ухвалене рішення суду першої
інстанції підля­гає скасуванню,  а у
задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв'язку з їх недоведеністю.

Судова
колегія,  керуючись ст. ст. 303,  307,
309,  314,  319 ЦПК України,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
- задовольнити. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня
2007 ро­ку - скасувати та ухвалити нове.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування
нежитловими приміщеннями у напівпідвальній частині № 39-45,  44а Літ. А-5 загальною площею 125,  7 кв. м.,
що розташовані за АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.