Справа №22-к-13 05/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25 липня 2007
року                                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі суддів Антоненко Н.О., Панченка М.М., Дербенцевої Т.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької
області від 10 вересня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області
від 11 листопада 2004 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Старокраматорський
машинобудівельний завод» про стягнення
заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану
відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення та
відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

У липні 2004
року ОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог
зазначала, що з відповідачем вона знаходилася у трудових відносинах до 1 квітня
2004 року, після чого була звільнена за власним бажанням. На день звільнення в
неї мала місце заборгованість по заробітній
платі та невикористана відпустка. У порушення вимог трудового законодавства,
при звільненні з нею не були проведені повні розрахунки, тому просила стягнути
на її користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за
невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при
звільнення за період з 1 по 12 квітня 2004 року та відшкодувати їй моральну
шкоду у розмірі 3000 грн.

Рішенням
Краматорського міського суду Донецької області від 10 вересня 2004 року позов
задоволено частково: з відповідача на користь позивачки стягнуто середній
заробіток за затримку розрахунку при звільненні
у розмірі 118 грн. 02. коп.., в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11 листопада 2004 року
частково скасовано рішення суду І інстанції. У задоволенні позову про стягнення
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.
В іншій частині рішення залишено без змін.

2

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду І інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати та направити
справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 стаття 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або вважати доведеним обставини, що не були встановленні
в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено
з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені
статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 10 вересня 2004 року та ухвалу Апеляційного
суду Донецької області від 11 листопада 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.