Справа №33ц--
1-й  інстанції Мороз І.М.
Апеляційний суд Донецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2007
року                                                                                 м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Висоцької B.C.,
Осипчук О.В., Олєйникової Л.С.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі - КНДІСЕ),
Міністерства юстиції України про неналежне виконання договору на проведення
судової експертизи, визнання частково недійсними інструкції Міністерства
України, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2005 року,

встановила:

У вересні 2004
рокуОСОБА_1 звернулася до відповідачів з зазначеним позовом, посилаючись на те,
що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2003 року була
призначена авто технічна експертиза, проведення якої суд доручив КНДСЕ. Вона
оплатила вартість експертизи, тому вважає, що між нею та інститутом було
укладено договір послуг. КНДІСЕ не виконав належним чином свої зобов'язання за
договором, оскільки доручив проведення експертизи особі, яка не має права на її
проведення - позаштатному експерту Галасі П.В.Оскільки останній не працює в
держаній спеціалізований експертній установі, як підприємець, він не міг
здійснювати експертизу та отримати відповідну кваліфікацію судового експерта.
Зроблений висновок від 3.06.2004 року скріплений неналежною печаткою.

Позивач просила
визнати неналежним виконання договору на проведення експертизи та визнати
незаконною дію та бездіяльність Міністерства юстиції України, оскільки воно
видало інструкцію про призначення та проведення експертиз, в якій визначило
можливість проведення судових експертиз позаштатними працівниками установ
Міністерства юстиції України, що призводить до проведення експертиз неналежними
особами та не вжило заходів щодо анулювання свідоцтв експертів у цих осіб.

Одночасно
позивачка просила стягнути з кожного з відповідачів на відшкодування моральної
шкоди по 680 грн.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2005 року, залишеним ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 30.05.2005 р.,
в задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 подала
касаційну скаргу на зазначені рішення, посилаючись на невірну оцінку зібраним
доказам, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, в
зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та
ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення відсутні, виходячи
з наступного.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що експерт
Галась П.В. при проведення експертизи діяв в межах своєї компетенції. Порушень
Закону „Про судову експертизу", Інструкції про призначення та проведення
судових експертиз з боку експерта Галась П.В. та КНДІСЕ не встановлено.

Апеляційний суд
обґрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.
2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що рішення суду ухвалено з додержанням судами
норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1
ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва   від 30
травня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.