Справа № 22-ц-1406                                         Головуючий
Суддя-доповідач
УХВАЛА

20 листопада 2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого
- Криворотенка В.І.,

суддів -
Сибільової Л.О.,  Семеній Л.І.,

з участю
секретаря судового засідання - Чуприни В.І. та осіб,  які беруть участь у справі - позивачки
ОСОБА_1 ,  її представника ОСОБА_2,  представника відповідача Територіальної
державної інспекції праці у Сумській області ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Ковпаківського районного суду
м.  Суми від 28 вересня 2007 року про
відмову у відкритті провадження у справі за позовом суб"єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Територіальної державної інспекції праці
у Сумській області про скасування акту перевірки,  зміни до нього та приписів,

встановила:

Зазначеною
ухвалою судді відмовлено ОСОБА_1  у
відкритті провадження у справі.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,  посилаючись
на порушення судом норм процесуального права,
невірне встановлення обставин справи,
просить ухвалу скасувати та передати питання на новий розгляд суду
першої інстанції. Зазначає,  що даний
спір не відноситься до господарських спорів,
не є у переліку справ,  що
підвідомчі господарським судам,
визначений ухвалою господарського суду як такий,  що виник з трудових відносин,  які не є предметом регулювання Господарським
кодексом України.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
апелянта та її представника,  які
підтримали скаргу з викладених в ній мотивів,
представника відповідача,  яка
вважає,  що цей спір повинен розглядати
суд загальної юрисдикції в порядку,
визначеному КАС України,  дослідивши
матеріали справи,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга піддягає
частковому задоволенню.

ОСОБА_1  як суб'єкт підприємницької діяльності
звернулась до суду з цивільним позовом до Територіальної державної інспекції
праці у Сумській області про скасування акту перевірки № 18-01-208/603 від
12.06.2007 року,  змін до нього та
припису № 18-01-208/303-462 від 13.06.2007 року.

Свої
вимоги мотивувала тим,  що вона є
арбітражним керуючим,  за ухвалою
господарського суду Сумської області від 23 листопада 2005 року є ліквідатором
ТОВ АФ «Великочернеччинська». Відносно неї спочатку як фізичної особи -
підприємця,  потім - як посадової особи
товариства,  працівником Територіальної державної
інспекції праці у Сумській області ОСОБА_4 були складені акт перевірки,  зміни до нього та припис,  в яких іде мова про порушення нею
законодавства про оплату праці -несвоєчасну виплату заробітної плати звільненим
працівникам зазначеного товариства,  що
привело до появи заборгованості.
Вважає складення відносно неї зазначених

документів
безпідставним,  оскільки є
підприємцем,  не є посадовою особою
товариства і роботодавцем,    вимог
законодавства про оплату праці не порушувала.

Посилалась
також на те,  що з адміністративним
позовом аналогічного змісту вона зверталась до господарського суду Сумської
області,  який закрив провадження в
справі,  посилаючись на те,  що даний спір виникає з трудових правовідносин.

Відмовляючи
у відкритті провадження в справі,  суд
першої інстанції послався на  ст.  15 ЦПК України та  ст.  12
ГПК України,  згідно яких даний спір не
підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства,  та на те,
що громадяни,  які здійснюють
підприємницьку діяльність (без створення юридичної особи) і набули статусу
суб"єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою
підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав,  вважаючи що даний спір повинен вирішуватись в
порядку господарського судочинства.

Проте з
таким висновком суду повністю погодитись не можна,  оскільки він суперечить матеріалам справи та
нормам процесуального права.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1
,  хоча і є суб'єктом підприємницької
діяльності з видом діяльності арбітражних керуючих,  вона є ліквідатором товариства,  а тому,
згідно  ст.  25 ч.1 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»,  з дня свого призначення ліквідатором виконує
повноваження керівника (органів управління) банкрута. Саме в такому статусі
відносно неї було складено акт перевірки,
зміни до нього та припис.

З огляду
на зазначене позов ОСОБА_1  не підлягає
розгляду в порядку цивільного судочинства,
і в цій частині ухвала судді узгоджується з вимогами процесуального
права.

В той же
час колегія суддів вважає,  що даний спір
є публічно-правовим,  підлягає розгляду
судом загальної юрисдикції в порядку,
визначеному КАС України,  і
посилання судді на те,  що в даному
випадку має місце господарський спір,  не
грунтується на вимогах закону.

Згідно
п.2  ст. 312 ЦПК України,  розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції,  апеляційний суд змінює або
скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання,  якщо воно було вирішене судом першої
інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні
було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її
застосування.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
312 -315 ЦПК України,  колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити
ухвалу судді Ковпаківського районного суду м.
Суми від 28 вересня 2007 року про відмову у відкритті провадження в
даній справі.

Відмовити
у відкритті провадження в справі в порядку цивільного судочинства за позовом
ОСОБА_1 до Територіальної інспекції праці у Сумській області про визнання акту
перевірки,  змін до нього та
припису,  та роз'яснити,  що справа підлягає розгляду судом загальної
юрисдикції в порядку,  визначеному КАС
України.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.