Справа №2-290
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня
2007 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді                                 - Бабич а О.П.

при
секретарі                                          -
Познаховській Л.Б.

з участю
позивача                                 -
ОСОБА_1

представників
відповідача                    - Станкевич Л.О. генерального
директора ТОВ

«Бобринець-Нафтоагросервіс»
Олійник Т.А.,  Турчанова О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Бобринець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Бобринець-Нафтоагросервіс» міста Бобринець Кіровоградської
області про розірвання договору про зберігання нафтопродуктів та
повернення    або стягнення їх
вартості,  -

встановив:

ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю
«Бобринець-Нафтоагросервіс» (далі ТОВ) міста Бобринець Кіровоградської області
про розірвання договору про відповідальне зберігання дизельного палива ,  укладеного 13 лютого 2007 року між нею та ТОВ
,  яке знаходиться по АДРЕСА_1,  та просить зобов'язати вказане товариство
повернути їй 2900 літрів дизельного палива ,
а в разі неможливості повернення - стягнути його вартість в розмірі 9135
гривень,  а також судові витрати ,  понесені нею при зверненні до суду в
загальній сумі 121 грн. 35 коп.
При цьому вказує як підставу для розірвання зазначеного правочину неналежність
виконання зобов'язань відповідачем по збереженню та видачі переданого на
збереження майна,  оскільки на її
вимоги,  які вона почала ставити з травня
2007 року про відпуск пального ,
відповідач відмовляв у цьому ,
посилаючись на відсутність такого.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позов .

Представник
відповідача Станкевич Л.О.
визнала позов в повному обсязі ,
підтвердивши факт взяття на збереження від позивачки зазначеного в
позові та договорі дизельного пального. Представники Олійник Т.А. та Турчанов
В.О. не заперечили позов ,  але
зазначили,  що у них в бухгалтерських
документах відсутні відомості про взяття на збереження від позивачки
зазначеного пального.

Суд,  вислухавши сторони,  свідків ОСОБА_2
- головного бухгалтера ТОВ та ОСОБА_3
- головного інженера ТОВ,  які
підтвердили факт проплати,  а також здачі на збереження дизельного пального від
позивачки ,  дослідивши надані письмові
докази ,  приходить до висновку ,  що позов підлягає задоволенню зі слідуючих
підстав.

Відповідно
представленого договору про відповідальне зберігання від 13 .02.2007 року між
сторонами був укладений договір про зберігання дизельного пального в об'ємі
3300 літрів ,  з яких за 1900 літрів було
проплачено 5985
грн. відповідно квитанції № 1 від 13 лютого 2007 року та 1400 літрів талонами
,  наявність передачі яких на збереження
та реалізацію з ТОВ підтвердив свідок ОСОБА_3
і дані свідчення не були поставленні під сумнів відповідачами.

Таким чином між позивачкою
та відповідачем у відповідності до  ст. 936 ЦК України був
укладений договір про зберігання,  за
яким ТОВ (зберігач) зобов'язалося зберігати дизельне паливо,  яке йому було передано (поклажодавцем) і
повернути йому у схоронності .

В
підтвердження наявності між сторонами зазначеного правочину в судовому
засіданні було встановлено,  що позивачка
у березні 2007 року частково отримала із пального,  що зберігалося в ТОВ 400 літрів ,  про що заявила сама позивачка і підтвердили
головний бухгалтер підприємства та його генеральний директор.

Як
зазначила позивачка та визнали представники відповідача,  вимоги про повернення дизельного палива
відповідно до договору виконанні не були з причини відсутності такого на
підприємстві.

Згідно  ст. 949 ЦК
України та п.2.1. вказаного договору зберігач зобов'язаний вжити всіх
заходів,  встановлених договором,  законом для забезпечення схоронності речі. І
якщо зберігання здійснюється безоплатно,
зберігач зобов'язаний піклуватися про річ ,  як про свою власну ,  та повернути її в такому самому виді та такої
самої якості.

Оскільки
строк зберігання дизельного палива у договорі не встановлено,  зберігач у відповідності до  ст.
938 ЦК України
зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її
повернення   .

Сторони
погодили факт надходження до ТОВ вимоги позивача в травні 2007 року про видачу
збереженого пального ,  яка залишилася
без задоволення у зв'язку з його відсутністю.

За таких
обставин позовні вимоги є правомірними і такими,  що підлягають задоволенню.

Згідно  ст.  88
ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові
витрати в сумі 121 грн. 35 коп.,
понесених нею при зверненні до суду.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 209,  212-215,  88 ЦПК України,   ст.
ст. 936,  949,  938,
942 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Договір
про відповідальне зберігання дизельного палива ,  укладений 13 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та
товариства з обмеженою відповідальністю «Бобринець-Нафтоагросервіс» міста
Бобринець Кіровоградської області - розірвати.

Зобов'язати
ТОВ «Бобринець-Нафтоагросервіс» повернути ОСОБА_1 2900 літрів дизельного
палива,  а в разі неможливості повернення
- стягнути з названого ТОВ його вартість в розмірі 9135 гривень.

Стягнути
з ТОВ «Бобринець-Нафтоагросервіс» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі
91 грн. 35 коп судового збору та 30 гривень витрат з оплати
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу ,  пов'язаного з розглядом цивільної справи.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України