Справа №2-570/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 липня 2007 року                                                                   Обухівський
районний суд

Київської
області в складі:

головуючого
-судді Ковальова Ю.О.

при секретарі'
Девко Ю.В.

за участю
адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 та
Комунального підприємства "Обухіврайтепломережа" про відшкодування
шкоди, завданої залиттям квартири,

встановив:

У жовтні 2006
року ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом до ОСОБА_2З підстав винності цього
відповідача у залитті його квартири, початково вимагав стягнення з нього 12124
грн. майнової шкоди разом з певними додатковими витратами і 2876 грн. моральної
шкоди та повернення за рахунок того ж відповідача всіх судових витрат.

В суді ОСОБА_1
уточнив первісні позовні розміри майнового відшкодування, вимагаючи стягнення
вартості товарознавчо встановленого відновлювального ремонту житла і домашнього
майна, а також повернення сплачених ним судових витрат в загальній сумі 180
грн. Відшкодування моральної шкоди підтримав у тому ж розмірі. Просив
задовольнити позов.

ОСОБА_2 а також
представник іншого, відповідача-Комунального підприємства
"Обухіврайтепломережа", залученого до справи судом, позову не
визнали, кожен заперечуючи вину в заподіянні оспорюваної шкоди.

Заслухавши
учасників процесу і дослідивши матеріали справи .суд вважає позов таким. що
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно  ст.
ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, п.п.2, 9 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" та п.п.2, 3, 9
постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди" в
чинних редакціях за умов неправомірності дій та наявності між ними і шкодою
причинно-наслідкового зв"язку винна у спричиненні матеріальної і моральної
шкоди особа зобов"язана повністю її відшкодувати, якщо не доведе своєї
невинності.

У зв"язку з
цим судом з"ясовано, що 22 січня 2006 року сталося затоплення належної
ОСОБА_1 АДРЕСА_1внаслідок проникнення води з розташованої поверхом вище
квартири №11 того ж будинку, яка належить ОСОБА_2

Цей
неоспорюваний сторонами факт підтверджений і наявними в матеріалах справи
комісійними актами обстеження квартири позивача від 24 січня 2006 року №7, від
2 лютого 2006 року №02/02 та від 3 лютого 2006 року б/н.

При цьому, судом
встановлено, що заоплення талось тю причині розмерзання у квартирі відповідача
батареї опалення з наступним розривом підвідної труби, що теж ніким не
оспорювалось, а також по причині тривалого залишення відчиненою кватирки
кухонного вікна житла відповідача в умовах значно низької температури повітря
та аварійного відключення теплопостачання.

Ці обставини,
поряд з поясненнями позивача, підтверджуються копією іншого комісійного акт)
від 23 січня 2006 року та підставно неспростовані відповідачем ОСОБА_2

Заперечення ж
останнього в суді спростовуються всіма вищезазначеними доказами по справі в їх
сукупності, а також є неспроможними по суті з огляду і на ті фактичні обставини
справи. що розмерзання інших джерел опалення у його ж житлі та в інших
квартирах того ж під"зду будинку тоді не сталось.

-2-

Крім того.сам
відповідач ОСОБА_2 визнав і ті факти, які мають безпосереднє значення для
відповідних висновків суду по суті спору, що балкон його квартири заскленим не
був,  а балконні двері з кухні та кухонне
вікно над батареєю опалення, яка розмерзлась, ним на зиму не утеплювались.

Його ж
припущення можливого технічного дефекту самої труби, яка розірвалась,
бездоказові.

За таких
обставин наявні всі необхідні і достатні законодавчі та фактичні підстави для
покладення позовної відповідальності саме та лише на винного відповідача
ОСОБА_2,  який легковажно поставився до
можливих наслідків незабезпечення тепла в оселі у свою відсутність, в
результаті чого такі наслідки фактично і настали.

При цьому, він
же підставно не довів нічого зворотнього.

Відповідно до
положень  ст.  ст. 10, 11, 60 ЦПК України відповідач повинен
доказово довести всі ті обставини, на які він посилається, як на підстави своїх
заперечень проти позову.

Виходячи з
наведеного, а також аварійного характеру тимчасового припинення теплопостачання
вина іншого співвідповідача відсутня і тому підстав для покладення такої ж
позовної відповідальності в солідарному порядку і на нього немає.

При визначенні
обсягів позовних відшкодувань суд виходить з того, що розмір майнової шкоди
визначений документально, тобто відповідними висновками спеціаліста з доданими
до них калькуляціями та ніким не оспорювався і тому відшкодуванню підлягає
пряма дійсна майнова шкода в сумі вартості відновлювального ремонту житла
позивача та пошкодженого домашнього майна, яка, без врахування податку на
додану вартість, загалом становить 8553 грн., а моральним відшкодуванням.
співрозмірним всім негативним наслідкам залиття квартири морального характеру,
включаючи сам цей факт та пов"язані з ним додаткові зусилля для
відновлення попереднього становища, суд знаходить суму в 1800 грн.

Одночасному стягненню
з відповідача ОСОБА_2 підлягають і документально підтверджені відповідними
даними по справі судові витрати позивача, однак в законодавчо визначеному
розмірі державного мита, яке при наявній ціні позову мало бути сплачене в
загальній сумі 129 грн.74 коп., атакож 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового розгляду справи і всього 159 грн.74 коп.

За відповідним
клопотанням позивача одночасному вжиттю підлягають відповідні заходи
забезпечення присуджених відшкодувань.

На підставі наведеного,
керуючись  ст.  ст. 3, 10, 11, 27, 31, 60, 151, 152, 212-215,
223, 292-294 ЦПК України,  ст.  ст. 11-16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_18553 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 1800
грн. на відшкодування моральної шкоди та 159 грн. 74 коп. в повернення судових
витрат, а всього стягнути 10512 грн.74 коп.

Накласти арешт
на майно ОСОБА_2 в присудженому обсязі стягнення.

У задоволенні
позову до Комунального підприємства "Обухіврайтепломережа" відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка може подаватись на протязі 10 днів після його
проголошення. Інакше рішення набирає законної сили по закінченню 10-денного
строку.