КОПІЯ       Справа №2-3180/07/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
липня   2007 року.                Київський районний суд м.  Харкова у складі:

головуючого-
судді                                                                   СенатороваВ.М.

при
секретарі -                                                                          Верман
A.M.

представника
позивача -                                                         ОСОБА_2

представника
відповідача -                                                     Третьякової
М. А.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні у м.
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до РВК Київської ради м.  Харкова,
3-я особа - ОСОБА_3   про визнання
права власності на самочинне будівництво,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовною заявою,  у
якій просить визнати за неї право власності на самовільно реконструйовану
частину житлового будинку літ. «А-1» і житлову прибудову літ. «А2 - 2» ,  «а4» загальною площею 215 кв. м. ,  житловою площею 90, 6 кв. м. ,  а саме: коридор 2-8 площею 21.3 кв. м.  ведучий на другий поверх; підсобне приміщення
2-7 площею 15, 8 кв. м. ,  житлову
кімнату 2-6 площею 15, 0 кв. м. ; кухню 2-11 площею 11, 6 кв. м. ,  підсобне приміщення 2-Ю площею 18, 0 кв. м. ;
коридори 2-1 площею 4, 0 кв. м. ,  2-2
площею 1, 9 кв. м. ; туалет 2-3 площею 1, 5 кв. м. ,  ванну кімнату площею 4, 1 кв. м. ; приміщення
другого поверху: приміщення 2-12 сходи площею 5, 9 кв. м. ; санвузол 2-14
площею 5, 5 кв. м. ; житлові кімнати 2-13 площею 37, 1 кв. м. ,  2-15 площею 11, 5 кв. м. ,  2-16 площею 15, 1 кв. м. ,  а також приміщення III веранда
площею 6, 7 кв. м. ,  підсобне приміщення
VI площею 15, 6 кв. м.
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

При
цьому позивачка вказала,  що вона є
власником 53/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями згідно
договору купівлі-продажу від 18.10.1988 року,
посвідченого державним нотаріусом восьмої Харківської державної
нотаріальної контори,  реєстр №1-6302.
Зазначений договір закупівлі-продажу мною 10.01.1989 року зареєстрований у КП
«Харківське міське БТИ»,  реєстр № 31042.
На час придбання позивачкою зазначеної частини будинку на земельній ділянці
розміром 477 кв. м.  був розташований
житловий будинок літ. «А-1» дерев'яний,
обкладений цеглою,  житловою
площею 62, 8 кв. м.  з житловою
прибудовою літ. «Д1-1» Також на земельній ділянці знаходилися надвірні будівлі:
сараї літ. «Е»,  літ. «З»,  убиральня літ. «У»,  літ. «І»,
огорожі №1-2,  3-4; замощення №1.
При укладанні договору купівлі-продажу позивачці в користування перейшли наступні
приміщення в житловому будинку: приміщення 1 сіни розміром 3, 8 кв. м. ;
приміщення 2-1 кухня розміром 5, 8 кв. м. ; приміщення 2-2 житлова кімната
площею 9, 9 кв.м. 4,  приміщення 2-3
житлова кімната площею 8, 7 кв. м. ,
приміщення 2-4 житлова кімната площею 11, 9 кв. м.  Також перейшли в користування надвірні
будівлі: сарай літ. «З»,  убиральня літ.
«У»,  згідно довідки ХМБТІ від 29.09.1988
року №31041,  поверхового плану ХМБТІ від
21.05.1088 року,  угоди посвідченої
Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 23.09.1988 року по реєстрі
№3-2657,  зареєстрованого ХМБТІ
27.09.1988 року №31042.

Після
придбання 53/100 частини зазначеного житлового будинку позивачка для проживання
своєї родини,  за рахунок своїх коштів та
власною працею зробила перепланування належної їй частини будинку і побудувала
нові приміщення в будинку,  у тому числі
зробила будівництво другого поверху. У період 1991-1994 років було зроблене
переустаткування першого поверху будинку,
а саме: житлова кімната 2-4 площею 11, 9 кв. м.  була залишена без змін,  житлова кімната 2-3 площею 8, 7 кв. м.  добудована і переустаткована в коридор площею
21.3 кв. м.  ведучий на другий поверх;
житлова кімната 2-2 площею 9, 9 кв. м.  і
кухня 2-1 площею 5, 8 кв. м.  була
переустаткована в підсобне приміщення площею 15, 8 кв. м.  Також були добудовані нові

приміщення: житлова кімната 2-6 площею 15, 0 кв. м, ; кухня 2-11 площею 11,
6 кв. м. ,  підсобне приміщення 2-10
площею 18, 0 кв. м. ; коридори 2-1 площею 4, 0 кв. м. ,  2-2 площею 1, 9 кв. м. ; туалет 2-3 площею 1,
5 кв. м. ,  ванна кімната площею 4, 1 кв.
м.  Крім цього був побудований другий
поверх: приміщення 2-12 сходи площею 5, 9 кв. м. ; санвузол 2-14 площею 5, 5
кв. м. ; житлові кімнати 2-13 площею 37, 1 кв. м. ,  2-15 площею 11, 5 кв. м. ,  2-16 площею 15, 1 кв. м. ,  а також приміщення III
веранда площею 6, 7 кв. м. ,
підсобне приміщення IV площею 15, 6 кв. м.
Після закінчення будівництва частина будинку позивачки є
двоповерховий,  без підвалу житловий
будинок,  складної форми,  з розмірами у плані 13, 0 х 8, 95 (11, 3) м.
,  загальною площею будинку 215, 4 кв. м.
,  у тому числі житлова - 90, 6 кв. м.
,  підсобна - 124, 8 кв. м. ,  висотою первісної частини будівлі 3, 7 м.
,  прибудованої частини - 6, 5 м. ,  у якому позивачка та її родина постійно
проживає і користується будинком,
однак,  права власності на цей час
не оформлено. Український державний проектний інститут «УКРГОРСТРОЙПРОЕКТ»
надав висновок про технічний стан будівельних конструкцій самовільно
реконструйованої самовільно реконструйованої частини житлового будинку літ.
«А-1» і житлової прибудови літ. «А -2» на території домоволодіння по АДРЕСА_1 в
якому зазначено,  що фахівці інституту
вважають технічний стан житлового будинку і житлові прибудови нормальним та
придатним до подальшої експлуатації.

Крім
цього співвласник житлового будинкуАДРЕСА_1 ОСОБА_3.  дав свій дозвіл,  оформлений у письмовій заяві на збереження
самовільно побудованих будівель на межі його будинку.

Представник
позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник
відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечував.

3-я
особа ОСОБА_3  у судове засідання не
з"явився,  згідно наданої заяви не
заперечує проти визнання права власності на самочинне будівництво за ОСОБА_1

Суд,  вислухавши думку сторін,  перевірив матеріали справи,  вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних   підстав.

Згідно  ст.
130 п.4 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового
рішення у разі визнання позову проводиться в порядку,  встановленому
ст.  ст.  174 і 175 ЦПК України.

У судовому
засіданні встановлені наступні юридично значимі факти.

Відповідно
договору купівля -продажу від 18.10.1988 року ОСОБА_1. є власником 53/100
частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель в
АДРЕСА_1.,  будинок „літ. А"
дерев"яний,  обкладений цеглою,  жилою площею 62, 8 кв. м.  з надвірними будівлями: сараї
„літ.Е",  „З",  вбиральні „літ. „В"„И",  бесідки „ літ. К",  огорожі № 1-2,  3-4,
замощення № 1,  розташованого на
земельній дільниці розміром 477 кв. м.

/ а. с 7 /.

Згідно Технічного висновку „ Про технічний стан житлового будинку по
АДРЕСА_1 у 1994 році побудований 2 - поверховий житловий об'єкт „ А2-2"
площею

93, 6 кв. м.  та господарська
прибудова „а4",  площею 20, 0 кв. м.
,  та частина житлових приміщень

2-7 /9, 9 кв.м. / і 2-8 / 8, 7 кв.м. / перебудовані в службові
приміщення,  житловий будинок з

надвірними будівлями придатний для подальшої експлуатації                   / а. с.  9-19 /

Скарг відносно самовільного будівництва та обмеження прав інших громадян не

надходило,  згідно наданої до суду
заяви співвласник будинку ОСОБА_2  не
заперечує проти

того щоб ОСОБА_1. узаконила самочинне будівництво                          / а. с.
33 /.

Згідно санітарно-епідеміологічної станції Київського району м.  Харкова за

результатами державної санітарно - епідеміологічної експертизи об'єкт
відповідає вимогам

діючого санітарного законодавства України                                                 /
а.с. 32 /.

Начальник
Київського РВ м.  Харкова ГУ МНС України в
Харківській області не заперечує проти експлуатації прибудови „А - 2" та
переобладнаних приміщень 2-7,  2-8

/а. с.  31/.

Таким
чином,  житловий будинок з прибудовами
знаходиться на земельній ділянці,  яка
була надана позивачці у користування. Будівництво здійснено у відповідності з
чинними будівельними та технічними нормами,
що говорить про можливість подальшого збереження та експлуатації об'єкта
згідно призначення.

Згідно
ч.3.,  ч.5.  ст.
376 ЦК України
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою,  яка здійснила
самочинне будівництво і якщо це не порушує права інших осіб.

Судом не встановлено,  що при
будівництві самовільно зведених будівель були порушено діюче законодавство
та права інших громадян. На підставі викладеного,  суд задовольняє позовні вимоги в повному
обсязі.

Вартість
житлової прибудови літ. „А2-2" складає 57170 грн. 00 коп.,  а житлової прибудови літ. „а4 - 12746 грн. 00
коп.. а усього 63916 грн. 00 коп. Державне мито повинно вкладати 639 грн. 16
коп. / один відсоток від загальної суми /. Позивачка при подані заяви сплатила
держмито у розмірі 51 грн. 00 коп. Таким чином суд стягує з позивачки додатково
держмито у розмірі 588 грн 65 коп. / 639 грн. 16 коп. - 51 грн. 00 коп. = 588
грн.65 коп./. Крім цього суд стягує з позивачки 30 грн. 00 коп.3а інформаційно
- технічне забезпечення.

Керуючись  ст.
ст.   ст.  ст.  8,  10,
212,  213,  214,
215,  218 ГПК України,   ст.
ст.  15,  376 ГК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до РВК Київської ради м.
Харкова. З -ї особи ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинне
будівництво задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самовільно реконструйовану частину житлового
будинку літ. «А-1» і житлову прибудову літ. «А2-2»,  « а4 » загальною площею 215 кв. м. ,  житловою площею 90, 6 кв. м. ,  а саме: коридор 2-8 площею 21.3 кв. м.  ведучий на другий поверх; підсобне приміщення
2-7 площею 15, 8 кв. м. ,  житлову
кімнату 2-6 площею 15, 0 кв. м. ; кухню 2-11 площею 11, 6 кв. м. ,  підсобне приміщення 2-Ю площею 18, 0 кв. м. ;
коридори 2-1 площею 4, 0 кв. м. ,  2-2
площею 1, 9 кв. м. ; туалет 2-3 площею 1, 5 кв. м. ,  ванну кімнату площею 4, 1 кв. м. ,  приміщення другого поверху: приміщення 2-12
сходи площею 5, 9 кв. м. ; санвузол 2-14 площею 5, 5 кв. м. ; житлові кімнати
2-13 площею 37, 1 кв. м. ,  2-15 площею
11, 5 кв. м. ,  2-16 площею 15, 1 кв. м.
,  а також приміщення III
веранда площею 6, 7 кв. м. ,
підсобне приміщення IV площею 15, 6 кв. м. .,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути
ОСОБА_1 державне мито у розмірі 588 грн. 65 коп. на користь держави та 30
грн.00 коп.3а інформаційне - технічне забезпечення.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10 - денний строк заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4.,  ч.7.,   ст.
295 ЦПК України.