Справа
№22ц-6142/07
1 інстанції Масендич
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня   2007р.                                                                                               м.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого                                                         Круглікової
К.С.

суддів                                                         Соломахи
Л.І., Олєйникової Л.С.

при секретарі                                                      Стефановій
І.М.

за участю:

заявника                                                                                 ОСОБА_1

відповідача                                                                         ОСОБА_2

стягувачів                                                              ОСОБА_3.,
ОСОБА_4

представника
стягувачів-адвоката                      ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку справу за заявою ОСОБА_1 про
відстрочку виконання рішення, накладення арешту, зупинення продажу арештованого
автомобіля, зупинення стягнення боргу з апеляційними скаргами стягувачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Пролетарського районного суду м.Донецька від 01
березня 2007р. про відстрочку виконання виконавчих написів нотаріуса, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
Пролетарського районного суду м.Донецька від 01 березня 2007р. відстрочено
виконання виконавчого напису нотаріуса №3790 від 23 грудня 2005р. про стягнення
боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3. та виконавчого напису нотаріуса №1220 від
18 травня 2006р. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в частині
майна вказаного в актах опису та арешту майна від 15 листопада 2006р., від 13
липня 2006р. серія АА №369680, від 13 липня 2006р. серія АА №482991 державного
виконавця ДВС у Пролетарському районі м.Донецька до набрання законної сили
рішенням Пролетарського районного суду м.Донецька від 08 листопада 2004р. за
позовом ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_6, до ОСОБА_1 про розподіл спільного
майна.

В апеляційних
скаргах стягувачі ОСОБА_3. та ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просять ухвалу суду скасувати та закрити провадження по
справі. Зазначають, що суд, вирішуючи питання про відстрочку виконання
виконавчих написів нотаріуса, не залучив до участі у розгляді справи а ні їх
стягувачів, а ні нотаріуса, який видав виконавчі написи. Задовольняючи
клопотання заявника ОСОБА_1, суд виходив з вимог ст.373 ЦПК України, яка
регулює питання про відстрочку виконання лише судових рішень і не
розповсюджується на виконання виконавчих написів нотаріусів. Суд не мав права
зупиняти виконання виконавчих написів нотаріуса, до якого він жодного
відношення не має.

В апеляційній
інстанції стягувачі ОСОБА_3., ОСОБА_4. та їх представник ОСОБА_5. доводи апеляційних
скарг підтримали.

Відповідач
ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_8, просить апеляційні скарги розглянути на
розсуд суду.

ЗаявникОСОБА_1просить
в задоволенні апеляційних скарг відмовити.

Представник ДВС
у Пролетарському районі м.Донецька у судове засідання не з'явився, про день та
час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення стягувачів ОСОБА_3., ОСОБА_4 їх представника
ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_7, заявника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав:

З матеріалів
справи встановлено, що 20 лютого 2007р.ОСОБА_1звернувся до Пролетарського
районного суду м.Донецька з заявою, в якій в якості відповідача зазначив
ОСОБА_7 та в якості третьої особи - ДВС у Пролетарському районі м.Донецька.

Зазначав, що з
квітня 2004р. в провадженні Пролетарського районного суду м.Донецька
знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_7 яка діє в інтересах ОСОБА_8, до
нього про розподіл спільного майна. Ним заявлено зустрічний позов про спільні з
колишньою дружиною ОСОБА_8 майнові зобов'язання перед ОСОБА_3., ОСОБА_4. та
іншими. На теперішній час в ДВС Пролетарського району м.Донецька знаходяться на
виконанні виконавчі написи нотаріусів:
№3790 від 23 грудня 2005р. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3. в сумі 21650грн. за рахунок заставленого майна  квартири АДРЕСА_1, та №1220 від 18 травня
2006р. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 у сумі 63690грн. за
рахунок заставленого майна - автомобіля марки DAEWOO модель Lanos D3XS5FD,
реєстраційний номерНОМЕР_1. Все майно арештоване, а належний йому автомобіль DAEWOO
Lanos держномер НОМЕР_2 переданий на реалізацію.

Посилаючись на
те, що в разі реалізації належного йому автомобіля за ціною значно меншою ніж
ринкова, йому буде завдана матеріальна шкода, неприйняття заходів забезпечення
позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, просив
накласти арешт на майно ОСОБА_7 та до набрання рішенням суду законної сили зупинити
продаж описаного автомобіля та стягнення з нього сум боргу на підставі
виконавчих написів нотаріусів, відстрочити виконавче провадження до набрання
рішенням суду законної сили (а.с.1).

За зазначеною
заявою ОСОБА_1 Пролетарським районним судом м.Донецька була заведена справа №
6-32/07, тобто відповідно до п.3.8 „Інструкції з діловодства в місцевому
загальному суді" (затверджена наказом Державної судової адміністрації
України від    27 червня 2006р. №68, зареєстрована
в Міністерстві юстиції України 24      липня
2006р. за №860/12734) справа щодо розгляду питань у порядку виконання судових
рішень у цивільних справах.

Задовольняючи
вимоги боржника ОСОБА_1 про відстрочку виконання виконавчих написів нотаріуса,
суд першої інстанції керувався вимогами ст.373 ЦПК України та виходив з того,
що 08 листопада 2004р. Пролетарським районним судом м.Донецька прийнято рішення
по справі за позовом ОСОБА_7 яка діє в інтересах ОСОБА_8, до ОСОБА_1 про
розподіл майна, яке до теперішнього часу не набрало законної сили, і з якого
вбачається, що описане державним виконавцем майно було піддано примусовому
розподілу між сторонами, що утруднює виконання виконавчих

написів
нотаріуса.

Інші вимоги
ОСОБА_1, не зазначаючи які саме, суд визнав безпідставними, а тому в їх
задоволенні відмовив.

Проте з такими
висновками суду першої інстанції погодитися не можливо, до них суд дійшов
порушивши норми процесуального права.

Згідно заяви
ОСОБА_1 він просив не тільки призупинити продаж описаного майна - автомобіля DAEWOO
Lanos реєстраційний номерНОМЕР_1, стягнення боргу на підставі виконавчих написів,
відстрочивши на підставі ст.373 ЦПК України їх виконання до набрання законної
сили рішенням суду, але й посилаючись на ст. 151-153 ЦПК України просив
накласти арешт на майно ОСОБА_2, що суд не врахував та зареєстрував заяву
ОСОБА_1 як справу щодо розгляду питань у порядку виконання судових рішень у
цивільних справах.

Розглядаючи
заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції, не встановив предмет заяви: чи є вона в
цілому заявою про забезпечення позову та якого саме, яка повинна вирішуватися
відповідно до вимог ст.151-153 ЦПК України, або вимоги ОСОБА_1 про зупинення
стягнення за виконавчим документом є самостійними вимогами, пов'язаними з
виконанням рішень інших органів, які повинні вирішуватися відповідно до розділу
VI „Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових
рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) ЦПК України
та ст.33 Закону України „Про виконавче провадження".

Відповідно до
ст.152 ЦПК України позов забезпечується:

1).накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб;

6).зупиненням
стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у
судовому порядку.

Згідно ст.33
Закону України „Про виконавче провадження", на яку послався суд при
розгляді заяви, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за
заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також
про встановлення чи зміну способу і порядку виконання. По інших рішеннях
відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку
виконання, не допускаються.

Відповідно до
ст.373 ЦПК України, на яку послався суд при розгляді заяви, за наявності
обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його
сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ,
у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання,
зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити
виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Вирішуючи вимоги
ОСОБА_1 про відстрочку виконання виконавчих написів нотаріуса в порядку розділу
VI „Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових
рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)" ЦПК
України, а саме, посилаючись на ст.373 ЦПК України, ст.11, ст.33 Закону України
„Про виконавче провадження", суд в порушення вимог ст.373 ЦПК України розглянув
справу лише за участю боржника ОСОБА_1 та представника ДВС. ОСОБА_3. та
ОСОБА_4., які за виконавчими написами нотаріуса є стягувачами, у судове
засідання не тільки не викликалися, а взагалі не притягувалися до участі у
розгляді справи.

Якщо заява ОСОБА_1
в цілому є заявою про забезпечення позову, одним з видів якого є зупинення
стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у
судовому порядку, суду слід було встановити чи оскаржені боржником ОСОБА_1
виконавчі написи нотаріусу, виконання яких він просить відстрочити, та
розглянути заяву про забезпечення позову саме в справі про оскарження
виконавчого документу.

В апеляційній
інстанції заявникОСОБА_1пояснив, що виконавчі написи нотаріусу, виконання яких
судом відстрочено, ним шляхом подання позовної заяви не оскаржені.

Розглядаючи
заяву ОСОБА_1, суд взагалі не виходив з вимог ст. 151-153 ЦПК України та не
мотивував з яких причин заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту
на майно ОСОБА_7 розглядається окремо від основної справи, за якою
забезпечується позов, чи є підстави для забезпечення позову та якого саме, на
яке саме майно ОСОБА_7ОСОБА_1просив накласти арешт.

Зазначивши в
мотивувальній частині ухвали, що інші вимоги ОСОБА_1, тобто про накладення
арешту на майно, задоволенню не підлягають, суд першої інстанції в резолютивній
частині ухвали не зазначив висновок суду щодо накладення арешту на майно
ОСОБА_7

Відповідно до
ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд: п.3) скасовує ухвалу суду першої інстанції і передає питання
на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок,  встановлений для його вирішення.

Враховуючи
викладене, суд першої інстанції вирішив питання про забезпечення позову та
відстрочку виконання рішення з порушенням норм ст.151-153, ст.373 ЦПК України,
ст.33 Закону України „Про виконавче провадження", тому ухвала суду
підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої
інстанції..

При новому
розгляді заяви суду слід вточнити вимоги ОСОБА_1 та їх правові підстави, після
чого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись
ст.307, ст.312, ст.314, ст.315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області,
-

УХВАЛ И В:

Апеляційні
скарги стягувачів ОСОБА_3та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу
Пролетарського районного суду м.Донецька від 01 березня 2007р. скасувати,
передати питання на новий розгляд до Пролетарського районного суду м.Донецька.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.