Справа №2-3074/07
РІШЕННЯ

31 липня
2007р. Дніпровський районний суд м.Херсона у складі

головуючого
судді                                                                             Стамбули
М.І.

при
секретарі                                                                                     Ігнатенко
О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільні справи за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності на домоволодіння, керуючись
ст.ст.10, 60 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року, ОСОБА_3, що є батьком відповідачки (на той час відповідачки мала дівоче
прізвище - ОСОБА_2) був придбаний у ОСОБА_4 домоволодіння, що розташоване по
АДРЕСА_1. У той же час він там і прописався. Згідно відомостей домової книги з
30 грудня 1958 року там була прописана та проживала до свого від'їзду до Італії
відповідачка. Згідно рішення міськвиконкому №831 від 30 червня 1958 року, номер
спірного домоволодіння був змінений з 48 на 18-а. З моменту придбання
зазначеного домоволодіння, ОСОБА_3. із відповідачкою добропорядно, відкрито та
безперервно користувались зазначеним домоволодінням. ІНФОРМАЦІЯ_2 року батько
відповідачки ОСОБА_3 помер. За час проживання відповідачка двічі змінювала своє
прізвище у зв'язку із укладанням шлюбів, про що свідчать Свідоцтва про
укладання шлюбу із ОСОБА_5 15 листопада 1980 року та із ОСОБА_6 14 листопада 1986
року. На цей час прізвище відповідачки залишилось по останньому чоловікові.
Вважаю, що відповідач правомірно набула право власності на спірне домоволодіння
за набувальною давністю. Перед переїздом до Італії, відповідачка продала
позивачу спірне домоволодіння за 66748,00грн. Оскільки згідно відомостей ДБТІ,
що були у подальшому підтверджені листом ДБТІ №9561 від 23 березня 2007 року,
юридичні документи на спірне домоволодіння були відсутні, а відповідачка мала
негайну потребу виїхати до Італії, що унеможливлювало належну реєстрацію його
купівлі -продажу мені, останньою позивачу була видана вже з Італії спеціальна
довіреність на право розпоряджання та користування спірним домоволодінням.
Враховуючи викладене, просить визнати за ним право власності на домоволодіння,
що розташовано за адресою: АДРЕСА_1, та складається із літ.А, А-1, а, а-1, а-2,
а-3, Б, В, Г, Д.

У  судовому засіданні  позивач
повністю  підтримав  позовні
вимоги  на підставах, викладених у
позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2. про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином,
причину неявки до суду не повідомила.

Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом
встановлено, що на підставі Договору купівлі - продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
що був посвідчений головою квартального комітету у присутності свідків, та був
укладений між ОСОБА_3, що є батьком відповідачки, та ОСОБА_4, ОСОБА_3. придбав
домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1. Згідно рішення міськвиконкому №831
від 30 червня 1958 року, номер спірного домоволодіння був змінений з 48 на
18-а. Як свідчать відомості домової книги, 30 грудня 1958 року там була
прописана та проживала до свого від'їзду до Італії відповідачка. Згідно пояснень
позивача та досліджених у судовому засіданні документів, з моменту придбання
зазначеного домоволодіння, ОСОБА_3. із відповідачкою добропорядно, відкрито та
безперервно користувались зазначеним домоволодінням. За час проживання
відповідачка двічі змінювала своє прізвище у зв'язку із укладанням шлюбів, про
що свідчать Свідоцтва про укладання шлюбу із ОСОБА_5 15 листопада 1980 року та
із ОСОБА_6 14 листопада 1986 року.

Згідно
ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або
рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно
(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо особа
заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення
строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право
власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на
рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Право
власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні
папери набувається за рішенням суду. Таким чином суд приходить до висновку, що
відповідачка правомірно набула право власності на спірне домоволодіння за набувальною
давністю.

Згідно
пояснень позивача, а також дослідженої у судовому засіданні розписки від 12
березня 1007 року вбачається, що відповідачка отримала від позивача грошові
кошти у сумі 66748,00 грн. за спірне домоволодіня. Проте, згідно відомостей
ДБТІ, що були у подальшому підтверджені листом ДБТІ №9561 від 23 березня 2007
року, юридичні документи на спірне домоволодіння були відсутні, що
унеможливлювало належну реєстрацію купівлі - продажу спірного домоволодіння між
позивачем та відповідачем. Ні підтвердження свого наміру продати спірне
домоволодіння відповідачкою з Італії була вислана спеціальна довіреність на
право розпоряджання та користування спірним домоволодінням на ім'я позивача.

Згідно
ст.638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем та
відповідачем були виконані всі істотні умови договору купівлі - продажу
спірного домоволодіння.

Керуючись
ст.ст.344, 638 ЦК України;
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що розташовано за адресою:
АДРЕСА_1, та складається із літ.А, А-1, а, а-1,а-2, а-3,Б,В,Г,Д.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою
відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.