АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-2024 2007 р.                                             Головуючий
приватну                                              Гончар
власність                                                                            Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28"
листопада 2007 р. Колегія судців судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                    Захарової А.Ф.

суддів                               Храпко В.Д.,  Демченко
В.А.

при секретарі                   Пономаренко
Ю.І.

з участю
адвоката           ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 13 вересня 2007 р. по справі за позовом Прокурора
Придніпровського району м.  Черкаси в
інтересах ОСОБА_3 до
ОСОБА_4,  ОСОБА_2,  - третя особа -
Друга Черкаська державна нотаріальна контора,
- про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та
вселення та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  - третя особа ОСОБА_4,  - про визнання права власності на 18/100
частин домоволодіння.

Вивчивши
матеріали справи,  вислухавши ОСОБА_2,  адвоката ОСОБА_1 та ОСОБА_4,  які підтримали доводи апеляційної
скарги,  та ОСОБА_3,  який на них заперечував,
судова палата,  -

встановила:

В січні
2007 року прокурор Придніпровського району м.
Черкаси звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4,  ОСОБА_2,  - з залученням в якості третьої особи Другої
Черкаської державної нотаріальної контори,
- з позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та
вселення.

Вказував,  що у 2000 році до Придніпровського райсуду м.  Черкаси звернувся ОСОБА_2,  син ОСОБА_3 ,  - з заявою про визнання останнього померлим.

Рішенням
Придніпровського райсуду
м.  Черкаси від 24 травня 2000 р. ОСОБА_3 оголошено було
померлим.

22.01.2001
року Другою Черкаською держнотконторою було посвідчено свідоцтво про право на
спадщину за законом,  згідно якого
спадкоємцем майна ОСОБА_3,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
є його син ОСОБА_2. Спадкове майно складається із 13/100 частин
житлового будинку з належною частиною надвірних споруд,  що знаходяться в

2

АДРЕСА_1.
Дане свідоцтво зареєстроване в реєстрі за№
199.

За зверненням
прокуратури Придніпровського району
м.  Черкаси ухвалою
Придніпровського райсуду
м.  Черкаси від 07
вересня 2006 року скасовано рішення Придніпровського райсуду від 24 травня
2000 року про визнання ОСОБА_3
померлим.  ОСОБА_3 є інвалідом II
групи,  в зв'язку з чим відповідно
до  ст.
36-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурор району і представляє його
інтереси. На підставі наведеного,  просив
визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом,  видане 22.01.2001 року Другою Черкаською
Держнотконторою,  зареєстроване в реєстрі
№ 199,  згідно якого спадкоємцем ОСОБА_3 є його син
ОСОБА_2 на спадкове майно - 13/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_3 право власності на 13/100 частин зазначеного будинку і вселити його
в цю частину будинку.

В лютому
2007 року ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання за
ним права власності на 18/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Вказував,  що на сьогодні частина будинку,  яку він тримав у спадщину,  збільшилась за рахунок його коштів.

В 1994 році спірний будинок перебував у аварійному стані і тому він,  позивач за зустрічним позовом,  провів капітальний ремонт тут,  здійснив газифікацію,  монтаж системи водяного опалення,  добудував кухню,  коридор,
збудував гараж,  сарай та виконав
інші роботи.

Так як
всі ці поліпшення відокремити неможливо,
то на підставі ч. 5  ст.  357 ЦК
України вважає можливим сплатити грошові кошти ОСОБА_3 за його 13/100
будинку,  вартістю на 1994 рік,  що визначити проведеною
судово-будівельно-технічною експертизою.

Ухвалою
Придніпровського райсуду
м.  Черкаси від 13
вересня 2007 року в проведенні такої експертизи відмовлено.

Рішенням
Придніпровського райсуду
м.  Черкаси від 13
вересня 2007 року позов прокурора Придніпровського району м.  Черкаси задоволено.

Визнано
свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3,  видане 22 січня 2001 року Другою Черкаською
державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2 на 13/100 частин будинку з
належною частиною надвірних споруд АДРЕСА_1,
зареєстроване в реєстрі за № 199 недійсним.  Вселено ОСОБА_3 в цю
частину будинку.

ОСОБА_2
в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_3 про
визнання права власності на 18/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_2 просить його скасувати як постановлене
з порушенням норм процесуального і матеріального права,  направивши справу на новий розгляд.

Обговоривши
матеріали справи,  судова палата
вважає,  що апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Задовольняючи
в повному обсязі позовні вимоги прокурора Придніпровського району м.  Черкаси,
пред'явлені в інтересах ОСОБА_3,  - щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину
за законом,  видане 22 січня 2001 року на
ім'я ОСОБА_2 на
13/100 частин будинковолодіння АДРЕСА_1,
на які відкрилась спадщина після визнання ОСОБА_3 померлим в судовому порядку ,  вселення позивача у вказану частину
будинку,  та відмовляючи ОСОБА_2 в
задоволенні зустрічного його позову до ОСОБА_3 про
визнання права власності на 18/100 частин вказаного будинковолодіння,  суд виходив з того,  що ОСОБА_3 в даний час являється власником
13/100 частин зазначеного будинку,  куди
підлягає вселенню,  в зв'язку з чим
відповідач не має права на жодну частину будинковолодіння.

з

Проте з цим не
можна погодитися.

З
матеріалів справи встановлено,  що
ухвалою Придніпровського райсуду
м.  Черкаси від
07.09.2006 року було скасовано рішення цього ж райсуду від 24.05.2000 року про визнання ОСОБА_3 померлим,  в зв'язку з чим останній має бути поновлений
в правах.

Відповідно
до цього підлягає визнанню недійсним свідоцтво про право на спадщину за
законом,  видане 22 січня 2001 року
Другою Черкаською державною нот конторою на ім'я сина позивача і єдиного його спадкоємця
- ОСОБА_2 - на
13/100 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 ( ар. спр. 4).

Однак,  визнаючи за ОСОБА_3 право на
13/100 частин зазначеного будинковолодіння,
суд не врахував та належним чином не з'ясував доводи відповідачів ,  і в першу чергу ОСОБА_2 про те,  що вступивши у володіння 13/100 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1,  він вимушений
був розпочати капітальний ремонт,
оскільки ця частина будинку знаходилась в аварійному стані,  провів добудови,  побудував системи водопостачання,  газопостачання,  переробив дах,  замінив сантехніку,  у зв'язку з чим за його рахунок спадкова
частина майна суттєво збільшилася,
оскільки вкладено більше 30 тис грн.. його коштів. На підтвердження
останнього відповідачем надано копії квитанцій,
накладних,  товарних чеків на суму
майже 30 тис.  грн. (ар. спр. 143-160).

З
матеріалів справи вбачається,  що
рішенням Придніпровського райсуду м.
Черкаси від 20 червня 2002 року по справі за позовом ОСОБА_4 до решти
співвласників зазначеного будинковолодіння про зміну ідеальних часток в зв'язку
з проведеними добудовами і прибудовами частка ОСОБА_4 визначена в обсязі 19/100
частин; ОСОБА_2 -
18/100 частин ; ОСОБА_5 - 21/50 частки; ОСОБА_6 - 21/100 частки. Звідси,  якщо повернути до співвласників спірного
будинку позивача,  то все одно ОСОБА_2 є
також співвласником будинку в обсязі : 18/100 - 13/100 = 5/100 частин
будинку,  - за формальними даними,  не враховуючи його фактичного вкладу у
відновлення і відбудову «спадщини»,  яку
отримав у 2001 році.

Під час
судового засідання у забезпечення його зустрічного позову ОСОБА_2 просив
призначити судову будівельно-технічну експертизу для встановлення вартості
частини домоволодіння,  яке складає
фактично долю позивача ОСОБА_3
до 1994 року,  коли останній поїхав
на заробітки і не проживав в будинку.

Однак
суд відмовив у задоволенні такого клопотання відповідача,  практично позбавивши його можливості доводити
в суді свої позовні вимоги,  чим суттєво
за викладених вище обставин порушив права ОСОБА_2

Суд,  на думку судової палати,  мав визначитись в обсязі часток в спірному
будинковолодіння,  на які фактично,  в залежності від вкладених коштів і праці
мають право власності як позивач так і відповідач,  а також в залежності від цього,  - і решта співвласників,  що необхідно,
в свою чергу для того,  щоб
визначитись в яку саме частину будинковолодіння АДРЕСА_1,  в які приміщення реально може бути вселений
позивач ОСОБА_3 Вселивши останнього у 13/100 частин спірного будинковолодіння,  суд в цій частині постановив рішення,  яке практично не можна виконати за наведених
вище обставин,  а також безпідставно
відмовив в задоволенні зустрічного позову відповідача в повному обсязі.

Наведене
вказує на те,  що суд неповно дослідив
обставин справи,  не залучив до участі в
якості відповідачів всіх необхідних осіб,
а саме решту співвласників спірного будинку,  права яких зачіпаються визначенням долей
сторін по справі,  в зв'язку з чим
прийшов до необгрунтованих висновків,  що
не спілкуються з нормами матеріального права,
-  ст.  357 ЦК України,  відповідно до яких поліпшення спільного
майна,  яке можна відокремити,  є власністю того з співвласників,  який їх зробив,  якщо інше не встановлено домовленістю
співвласників.

Таким
чином,  суд постановив необгрунтоване
рішення,  вирішивши питання про права та
обов'язки   осіб,  які не брали участі у справі та не
розглянувши фактично всі заявлені

4

вимоги
по справі. Тому таке рішення підлягає до скасування з направленням справи на
новий розгляд.

Під час
останнього слід врахувати наведене,
більш повно і всебічно дослідити обставини справи,  доводи та заперечення сторін,  спір яких вирішити належним чином відповідно
до встановленого і норм діючого законодавства.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  311, 314 ЦПК України,  судова палата,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2
задоволити.

Рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 13 вересня 2007 року скасувати ,  направивши справу на новий розгляд до того ж
суду в іншому складі суддів.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі
двохмісячного строку.