Справа № 22ц-1466/2007 р.
Головуючий в 1 інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 листопада
2007 року   колегія суддів судової палати
з цивільних справ Апеляційного суду міста Севастополя у складі:
головуючого        - Куцеконя І.П.

суддів  - Володіної Л.В.,  Колбіної Т.П.

при
секретарі       - Будак-Зоткіної О.Г.

за участю        - представника позивача - ОСОБА_1

- представника відповідача - ОСОБА_2 розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в місті
Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,  Управління майном Севастопольської міської
держадміністрації,  Ради опіки та
піклування Нахімовської райдержадміністрації м. Севастополя про визнання
недійсним свідоцтва про право власності на квартиру,  за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 17 вересня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2006 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до відповідачів і,
вточнивши свої вимоги,  просила
визнати недійсним . свідоцтво про право власності на житло,  розташоване за адресою АДРЕСА_1,  видане Управлінням майном Севастопольської
міської держадміністрації 25.08.2005 року за № 6/25 на ім'я ,  ОСОБА_4 Вимоги мотивовані тим,  що приватизація майна здійснена без
врахування неповнолітнього сина ОСОБА_5,
чім порушені його права.

Рішенням місцевого суду Нахімовського району м.
Севастополя від 17 вересня 2007 року позов ОСОБА_3 задоволений.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло у АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_4 видане 25.08.2 005 року Управлінням з питань майна комунальної
власності Севастопольської міської державної адміністрації.

Не погодившись з рішенням суду,  ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу,  просить рішення суду
скасувати,  як ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представника відповідача,  який підтримав апеляційну скаргу,  пояснення представника позивача,  яка згодна з рішенням суду,  дослідивши матеріали справи,  обговоривши доводи скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" передача займаних квартир (будинків)
здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх
повнолітніх членів сім'ї,  які постійно
мешкають у даній квартирі (будинку),  у
тому числі тимчасово відсутніх,  за якими
зберігається право на житло,  з обов'
язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Судом встановлено,  підтверджується матеріалами справи,  що ОСОБА_4
знаходився у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3,  від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1. Сім'я мешкала та мала
реєстрацію у період сумісного проживання за адресою АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

Рішенням Нахімовського районного суду м. Севастополя від 05.03.2004 року ОСОБА_3 визнана
такою,  що втратила право користування
житловим приміщенням за вказаною адресою (а.с.8). Виконуючи рішення суду,  малолітній син був помилково знятий з
реєстрації разом з матір'ю,  а
потім,  28.01.2006 року,  за скаргою ОСОБА_3,  реєстрація
ОСОБА_5 1996 р.
народження була поновлена (а.с.6-7).'

У березні 2005 року ОСОБА_4
звернувся до органу приватизації із заявою про передачу у приватну
власність 6/25 часток будинку за адресою АДРЕСА_1 (а, с.21-24),  25.08.2005 року,  ОСОБА_4
видано свідоцтво про право приватної власності на житло (а.с.85).

За таких обставин,  враховуючи
те,  що малолітній ОСОБА_5,  1996 р. народження,  помилково був знятий з реєстрації,  приватизація житла була здійснена без його
участі,  суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку,  що при
приватизації житла відповідачем були порушені права та інтереси дитини,  і,  у
відповідності з ч.1, 6 ст.203 ЦК
України,  визнав свідоцтво -про право
власності недійсним.

Доводи. апеляційної скарги,  що за
згодою сторін місце проживання сина ОСОБА_5 визначено з матір'ю,  а тому він обґрунтовано був знятий з
реєстрації разом із нею,  колегія суддів
не приймає до уваги,  оскільки така згода
мала місце коли сторони мешкали у однієї квартирі,  а подальшому у законному порядку місце
проживання дитини з однім із батьків визначене не було,  з реєстрації дитина була знята без згоди обох
батьків. Крім того,  в зв'язку з
тим,  що у ОСОБА_3 відсутнє власне
житло,  син був обґрунтоване
зареєстрований з батьком,  оскільки
реєстрації за іншою адресою малолітній Олександр немає.

Доводи скарги,  що справа не підлягає
розгляду,  у порядку цивільного
судочинства,  колегія судді вважає
такими,  що суперечать вимогам ст.15 ЦПК
України,  оскільки вимоги по справи
фактично зводяться до захисту порушеного права.

Враховуючи викладене,  колегія суддів
приходить до висновку,  що рішення суду
ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування немає.

Керуючись
ст.303-315 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4
відхилити. Рішення  місцевого суду  Нахімовського району м. Севастополя від 17
вересня 2007 року залишити,  без змін.

Ухвала вступає у законну силу з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Верховного суду України у двох місячний строк з моменту набрання законної
сили.