Справа 2-3469
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада
2007 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого -
судді Журавель В. А.

при секретарі -
Подорожко В.В.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету Червонозаводської районної ради м. Харкова про
визнання права власності на самочинні будови

Встановив:

Позивачка
звернулася до суду, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку,
розташований АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 12.07.1990
року, посвідченого 1 ХДНК. У зв»язку із невеликою житловою площею позивачка
самочинно за власні кошти добудувала веранду 1У площею 9, 1 кв. м. літ. «а-3»,
житлову кімнату 1-6 площею 13, 6 кв.м . , коридор 1-7 площею 5, 3 кв. м.,
туалет 1-8 площею 4, 0 кв. м., кухню 1-9 площею 6, 5 кв. м. літ. «А1-1»,
приміщення 1-3 площею 10, 4 кв. м. переобладнано з кухні під житлове, а також
було збудовано гараж літ. «Л» площею 20, 4 кв. м., сарай літ «І» площею 14, 7
кв. м. За самочинне будівництво позивачку було притягнуто до адміністративної
відповідальності Відповідно до висновків Червонозаводського РВ ГУ МЧС України в
Харківській області, технічного

висновку ООО
«Інституту «Харківпроект», довідки Управління газового господарства самочинні
будови пригодні для подальшої експлуатації за своїм призначенням. Власники
будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 не заперечували проти збереження самочинних
будівель. На підставі чого виконком Червонозаводської районної ради м. Харкова
виніс рішення № 630 від 04.09.2007 року про можливість зберігання самочинних
будівель. Враховуючи, що згідно діючого законодавства право власності на
самочинні будівлі може бути визнано за особою, яка здійснила самочинне
будівництво, позивачка просила визнати за нею право власності на самочинно
збудовані прибудови до житлового будинку , а також гаражу літ. «Л», площею 20,
4 кв. м., сараю літ. «І» площею 14, 7 кв. м., АДРЕСА_1.

У судовому
засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, надала судові
аналогічні пояснення.

Представник
відповідача у попередньому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог
не заперечувала, оскільки виконком прийняв рішення про можливість збереження
самочинних будівель.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення у
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 12
липня 1990 року 1 ХДНК за р.№ 2-2532 / а. с.12-13/. На земельній ділянці, яка
відведена від будівництво будинку позивачка самочинно за власні кошти добудувала веранду 1У
площею 9, 1 кв. м. літ. «а-3», житлову кімнату 1-6 площею 13, 6 кв.м . ,
коридор 1-7 площею 5, 3 кв. м., туалет 1-8 площею 4, 0 кв. м., кухню 1-9 площею
6, 5 кв. м. літ. «А1-1», приміщення 1-3 площею 10, 4 кв. м. переобладнано з
кухні під житлове, а також було збудовано гараж літ. «Л» площею 20, 4

кв. м., сарай
літ «І» площею 14, 7 кв. м. Самочинне будівництво було виконано зі згоди
власників сусідніх будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 / а. с. 22-23/ . Відповідно
технічного висновку ТОВ «Інститут Харківпроект» можлива подальша експлуатація
самочинних будівель без додаткових конструктивних заходів / а. с. 12-15/.
Червонозаводський РВ ГУ МНС України в Харківській області, державна
санітарно-епідеоміологічна служба Червонозаводського району м. Харкова ,
районний архітектор, Управління газового господарства Комінтернівського і
Червонозаводського районів м Харкова не заперечують проти збереження самочинних
будівель / а. с. 16-19/. Як вбачається із рішення виконавчого комітету
Червонозаводської районної ради м. Харкова

№ 630 від
04.09.2007 року було визнано можливим збереження прибудов до житлового будинку
, а також будівель гаражу та сараю / а. с. 24-25/.

У відповідності
до ст. 376 ЦК України
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети , за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином,
визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права
, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст.
328, 331, 375, 376 ЦК України
, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані будівлі: веранди 1У площею 9, 1
кв. м. літ. «а-3», житлової кімнати 1-6 площею 13, 6 кв. м. , коридор 1-7
площею 5, 3 кв. м., вбиральні 1-8 площею 4, 0 кв. м., кухні 1-9 площею 6, 5 кв.
м. літ. «А1-1», будівлю гаражу літ. «Л» площею 20, 4 кв. м., сараю літ «І»
площею 14, 7 кв. м., збудованих АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд
протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження і після цього протягом 20 днів шляхом подання апеляційної скарги або
у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України .