Справа № 22ц-5868/2007 р.                                Головуючий
у 1 інстанції Кутьї С. Д.
18                                                          Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2007 року
Апеляційний суд Донецької області в складі: головуючого Новосядлої В.М.  суддів: Папоян В.В.,  Постолової В.Г. при секретарі Алексєєвій Г.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26 лютого 2007
року за позовом відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний
банк" до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про
дострокове розірвання кредитного договору і стягнення заборгованості за
кредитом,  -

ВСТАНОВИВ:

Ворошиловським районним
судом м. Донецька 26 лютого 2007 року було винесено заочне рішення яким позовні
вимоги ВАТ „Державний ощадний банк" задоволено у повному обсязі.

З травня
2007 року відповідачем ОСОБА_1 надано заяву про скасування заочного рішення
та,  ухвалою суду від 14 травня 2007
року,  було відмовлено у задоволені заяви
відповідача.

Відповідачем
ОСОБА_1 було надано апеляційну скаргу у якої він просить скасувати заочне
рішення,  посилаючись на те,  що судом порушені норми процесуального та
матеріального права,  а саме: його не
було повідомлено про день та час слухання справи. Крім того,  вважає,
що судом невірно встановлена сума,
яка підлягає стягненню. Сума основного боргу складає 7577 грн.,  а не 10744 грн. як зазначено судом,  оскільки 19 квітня 2007 року ним було
погашено 2471 грн. та 13 березня 2007 року ще перераховано 696 грн. основного
боргу. Відповідно до квитанцій від 13 березня 2007 року та 19 квітня 2007
року,  ним було сплачено відсотки по
договору у сумі 28 грн. 26 коп. та 1303 грн. 38 коп. Посилається на те,  що додаткова угода,  якою змінено розмір відсотків з 22 до 24 не
підписана боржником ОСОБА_2
та поручителями,  тому вважає,  що нарахування відсотків у такому
розмірі,  безпідставно,  але судом цей довід не прийнято до уваги.

У
судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав,  пояснив,
що судова повістка про виклик його до суду першої інстанції на 26 лютого
2007 року була отримана його батьком,
але йому своєчасно не передана. Просив рішення суду скасувати та справу
повернути на новий судовий розгляд.

У судове
засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_3 не
з'явилася,  про день та час слухання
справи повідомлена належним чином.

У судове
засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_2
не з'явився,  про день та час
слухання справи повідомлено належним чином.

У
судовому засіданні апеляційного суду представник позивача проти апеляційної
скарги заперечував,  вважаючи,  що рішення суду є законним і обгрунтованим і
посилався

на те,  що
вказана у позові сума заборгованості по відсоткам за договором,  розраховувалась виходячи з 22 %.

Апеляційний
суд,  заслухавши доповідача,  сторони,
дослідивши матеріали справи,
вважає,  що апеляційний скарга
підлягає відхиленню,  рішення суду
підлягає залишенню без змін,  з таких
підстав.

З
матеріалів справи убачається,  що 18
травня 2004 року філіалом Калінінського відділення № 8143 міста Донецька ВАТ
„Державний ощадний банк України " (далі Банк) з ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 2920,  відповідно до
якого,  він одержав кредит для придбання
меблів в сумі 14836 грн. 66 коп. строком на 5 років під 22 % річних за
користування кредитом,  з терміном
кінцевого погашення 18 травня 2009 року. Але,
одержувачем систематично не виконуються зобов'язання,  щодо щомісячної сплати встановлених договором
сум.  З метою забезпечення зобов'язань за
вказаним кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 були укладені
договори поруки № 2920/1 від 18 травня 2004 року та 2920/2 від 18 травня 2004
року,  відповідно.

Судом
першої інстанції правильно встановлено правовідносини,  яки виникли м. іж сторонами. Статтею 1054 ЦК України
передбачено,  що позичальник,  за кредитним договором зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до  ст.
553,  554 ЦК України
поручителі несуть солідарну відповідальність в повному обсязі за своєчасне і повне
виконання боржником зобов'язань. Судом встановлено,  що ОСОБА_2
визначені зобов'язання належним чином не виконуються,  тому позовні вимоги обгрунтовані і підлягають
задоволенню

Доводи
апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1
про те,  що судом допущено порушення
норм процесуального права і справу розглянуто у його відсутність,  а про день і час розгляду справи не
повідомлено,  спростовуються матеріалами
справ,  а саме поштовим повідомленням
(а.с. 69).

Відповідно
до  ст.
303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції. Доводи
апеляційної скарги про те,  що судом
невірно встановлена сума яка підлягає стягненню,  не заслуговують на увагу,  оскільки зазначені апелянтом суми сплачені
після ухвалення рішення по справі.

За таких
обставин доводи апеляційної скарги,  не
дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та
процесуального права,  тому відсутні
підстави для його скасування.

Відповідно
до вимог  ст.  308 ЦПК України,  апеляційна скарга позивача підлягає
відхиленню як необгрунтована,  а рішення
суду підлягає залишенню без змін як ухвалене з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.1,
308 ч.1,  314 ч.1 п.1,  315 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька 26 лютого 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.