Справа № 22-ц-5756/2007р.                  Головуючий 1-ї інстанції: Чередник
провадження в справах       Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня   2007 року. Судова колегія судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -
судді: Макарова Г.О.,   суддів: -
Хорошевського О. М.
,   Ко коші В. В.,   при секретарі - Чабан А.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою виконуючого обов'язки
начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського
управління юстиції на ухвалу Київського районного суду м.  Харкова від 8 листопада 2007 року по справі
за скаргою ОСОБА_1,   діючої в інтересах
ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Київського відділу державної виконавчої
служби Харківського міського управління юстиціїОСОБА_3

встановила:

У
вересня 2007 року ОСОБА_1  діюча в інтересах ОСОБА_2
звернулася до суду із вказаною скаргою.

В
обґрунтування скарги зазначала,   що на
примусовому виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби
Харківського міського управління юстиції перебував виконавчий лист Київського
районного суду м.  Харкова від 14 лютого
2007 року № 2 - 495/06/14,   згідно якого
боржник ОСОБА_4 зобов'язана очистити від ґрунту під'їзд до
домоволодінняАДРЕСА_1

25
квітня 2007 року та 26 червня 2007 року державним виконавцем ОСОБА_5 було
складено невідповідні дійсності акти про відсутність ґрунту на під'їзді до
зазначеного домоволодіння,   а постановою
від 3 липня 2007 року № 771/1 закінчено виконавче провадження у зв'язку з
виконанням рішення суду.

Постановою
начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського
управління юстиції ОСОБА_3 від 3 травня

2

2007 року
їй    безпідставно відмовлено у
задоволенні    заяви про відвід
державного виконавця ОСОБА_5

Подані
нею скарги начальнику Київського відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління юстиції щодо скасування актів державного
виконавця від 25 квітня 2007 року та 26 червня 2007 року і постанови державного
виконавця про закінчення виконавчого провадження від 3 липня 2007 року,   були залишені без реагування.

Посилаючись
на вказані обставини,   ОСОБА_1. просила суд
зобов'язати начальника Київського відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3
скасувати акти державного виконавця від 25 квітня 2007 року і 26 червня
2007 року; постанову про відмову у задоволенні заяви про відвід державного виконавця
ОСОБА_5 від 3 травня 2005 року; постанову про закінчення виконавчого
провадження від 3 липня 2007 року; відновити виконавче провадження за
виконавчим листом та виконати рішення суду.

Представник
начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського
управління юстиції ОСОБА_5,   скаргу не
визнала,   посилаючись на її
безпідставність.

Ухвалою
Київського районного суду м.  Харкова від
8 листопада 2007 року скаргу задоволено частково.

Зобов'язано
начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського
управління юстиції ОСОБА_3  скасувати постанову державного виконавця від 3 липня 2007
року про закінчення виконавчого провадження та відновити виконавче провадження
№ 771/7.

Стягнуто
з Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського
управління юстиції на користь держави судові витрати у розмірі 7 грн. 50 коп.

У задоволенні
іншої частини скарги відмовлено.

В
апеляційній скарзі виконуючий обов'язки начальника Київського відділу державної
виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,   посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального
права,   просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні скарги.

Заслухавши
суддю-доповідача,   дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені у скарзі доводи,   колегія суддів дійшла висновку,   що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Згідно  ст.
383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи,   які залучаються до проведення виконавчих
дій,   мають право звернутися до суду із
скаргою,   якщо вважають,   що рішенням,   дією або бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового
рішення,   ухваленого відповідно до цього
Кодексу,   порушено їх права чи свободи.

Задовольняючи
частково скаргу ОСОБА_1,   суд першої
інстанції виходив з того,   що при
затвердженні постанови державного виконавця від З липня 2007 року про
закінчення виконавчого провадження №771/7,
начальник Київського відділу державної виконавчої служби Харківського

3

міського
управління юстиції не переконався,   які
саме дії боржника свідчили про виконання рішення суду та не пересвідчився у
наявності законних підстав у державного виконавця щодо винесення вказаної
постанови.

Висновок
суду в цій частині є обґрунтованим та відповідає обставинам справи.

З
матеріалів справи вбачається,   що на
примусовому виконанні в державного виконавця Київського відділу державної
виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5,   перебував виконавчий лист Київського
районного суду м.  Харкова від 14 лютого
2007 року № 2-495/06/14,   відповідно до
якого ОСОБА_4 зобов'язана судом очистити від ґрунту під'їзд до
домоволодінняАДРЕСА_1

Постановою
державного виконавця від 22 березня 2007 року відкрито виконавче провадження та
боржнику надано строк до 27 березня 2007 року для добровільного виконання
рішення суду.

25
квітня 2007 року та 26 червня 2007 року державним виконавцем складені акти про
відсутності ґрунту на під'їзді до зазначеного домоволодіння.

Постановою
державного виконавця № 771/7 від 3 липня 2007 року закінчено виконавче
провадження у зв'язку з повним виконанням рішення суду.

Вказана

Постанова
затверджена виконуючим обов'язки начальника Київського відділу державної
виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 3 липня 2007 року.

Однак,   факт невиконання боржником ОСОБА_4.
обов'язку щодо очищення від ґрунту під'їзду до домоволодінн АДРЕСА_1   стверджували в суді першої інстанції свідки
ОСОБА_6,   ОСОБА_7,   ОСОБА_8,
ОСОБА_9

Досліджене
судом виконавче провадження № 771/7 не містить доказів того,   що ОСОБА_4 добровільно чи у примусовому
порядку виконали будь-які дії щодо очищення під'їзду від ґрунту до
домоволодіння.

За таких
обставин,   суд правильно дійшов
висновку,   що закриття виконавчого
провадження є передчасним та обґрунтовано зобов'язав начальника Київського
відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції
скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження
та відновити провадження.

В той же
час,   суд першої інстанції безпідставно
відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо скасування начальником Київського
відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції
актів державного виконавця від 25 квітня 2007 року та 26 червня 2007 року.

Згідно
ч. 2  ст.
8 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про
виконавче провадження» керівник органу державної виконавчої служби при
здійсненні контролю за діями державного виконавця під час виконання
рішення,   якщо вони суперечать вимогам
Закону,   вправі своєю постановою скасувати
постанову,   акт,   інший процесуальний документ,   винесений у виконавчому      провадженні      державним      виконавцем,        який
йому

4

підпорядкований,   зобов'язати державного виконавця провести
дії в порядку,   передбаченому цим
законом.

Оскільки
акти державного виконавця від 25 квітня 2007 року та 26 червня 2007 року щодо
відсутності - ґрунту на під'їзді до домоволодіння АДРЕСА_1не відповідають
дійсності,   вони підлягають скасуванню
керівником органу державної виконавчої служби.

Відповідно
до п. 2  ст.  312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції,   апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання,   якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному
вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави для
її застосування.

З огляду
на викладене,   судова колегія визнає за
необхідне змінити ухвалу суду першої інстанції та зобов'язати начальника
Київського відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління
юстиції скасувати акти державного виконавця ОСОБА_5 від 25 квітня 2007-року та
26 липня 2007 року по примусовому виконанню виконавчого листа Київського
районного суду м.  Харкова від 14 лютого
2007 року № 2 -495/06/14.

Доводи
апеляційної скарги про те,   що
представником ОСОБА_2 -ОСОБА_1пропущено
строк для звернення до суду з заявою,
не може бути прийнято судовою колегією до уваги,   оскільки вони не відповідають дійсності та
спростовуються матеріалами справи.

Керуючись  ст.
ст.  303,   304,
п. 3 ч. 2  ст.  307,
п. 2  ст.  312,
ст.  313,   п. 5 ч. 1
ст.  314,    ст.
315,   317,   319 ЦПК України,   судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу виконуючого обов'язки начальника Київського відділу державної виконавчої
служби Харківського міського управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу
Київського районного суду м.  Харкова від
8 листопада 2007 року змінити.

Зобов'язати
начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського
управління юстиції скасувати акти державного виконавця ОСОБА_5 від 25 квітня
2007 року та 26 липня 2007 року по примусовому виконанню виконавчого листа
Київського районного суду м.  Харкова від
14 лютого 2007 року № 2 - 495/06/14.

В іншій частині
ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.