Справа 22-7524/2007            Головуючий першої інстанції Мірошкін
32                           Доповідач Денисенко Л.Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

15
жовтня 2007 року               Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

Головуючого
Денисенко Л.Л. суддів Стельмах Н.С. Молчанов
С.І. при секретарі  Шилкової Ю.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу по апеляції
ОСОБА_1, ОСОБА_2.

на рішення
Єнакіївського міського суду

від 20
квітня  2007 р.

по справі за
позовом Комунального підприємства 16-й мікрорайон до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
визнання такими, що втратили право на жилу площу.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Єнакіївського міського суду від 20 квітня 2007 року позовні вимоги задоволено,
визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право на жилу площу в квартирі
АДРЕСА_1.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду, постановити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що рішенням
виконкому будинок де вони проживали визнано непридатним для проживання, тому
ОСОБА_2 змушена була проживати у своєї матері, а ОСОБА_1 з 1998 року працював в
Російській Федерації і був відсутній з поважної причини.

В судовому
засіданні ОСОБА_2, ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримували апеляційну
скаргу, представник КП 16-й мікрорайон просила рішення суду залишити без зміни.

Вирішуючи справу
суд виходив з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не проживають в квартирі АДРЕСА_1 з
2001 року без поважної причини, не проявляли заінтересованість до квартири і
тому втратили право на жилу площу.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення відповідачив, представника ОСОБА_3,
представника позивача Зелену М.І., дослідивши матеріали справи

апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з таких
підстав.

Відповідно вимог
п.3, 4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи, або порушено чи неправильно застосовано норми
матеріального або процесуального права.

Згідно ст. 71 ЖК
України якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору
- судом.

Матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали в квартирі АДРЕСА_1 по
договору найма жилого
приміщення.

З 2001 року по
2006 рік відповідач ОСОБА_1 працював в Російській Федерації, що підтвержено
довідкою, згідно п.2 ч.3 ст.ЖК України протягом усього часу роботи за кордон
зберігається право на жилу площу за місцем проживання. Позов заявлено у вересні
2004 року, коли ОСОБА_1 працював за кордоном і за ним зберігалось право на жилу
площу. У 2005 році ОСОБА_1 коли приїхав із за кордону сплатив забогованість за
квартиру, позивач отримав плату, тим самим визнав право ОСОБА_1 на право на
жилу площу в квартир, та незважаючи на те, що в цей час був спір у суді.
Рішенням суду від 3 грудня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були визнані такими, що
втратили право на жилу площу, ухвалою апеляційного суду Донецької області від 6
березня 2007 року рішення суду від 3 грудня 2004 року скасовано і справу
направлено на новий розгляд. Тому висновок суду про те, що ОСОБА_1 був
відсутній в квартирі довгий час без поважної причини не відповідає обставинам
справи і вимогам матеріального права. Відповідач ОСОБА_1 не проживав в квартирі
більш шести місяців з поважної причини і не втратив право на жилу площу.

Відповідачка
ОСОБА_2 вказувала на те, що з 1997 року вона доглядала свою матір, яка була
хвора, мате померла у 1998 році. Будинок АДРЕСА_1 непридатний для проживання і
тому вона змушена була проживати в будинку матері, а у 2005 році вона
виписалась з квартири після визнання її такою, що втратила право на жилу площу.
Доводи ОСОБА_2 підтвержуються рішенням виконкому Єнакіївської міської ради від
17 серпня 2005 року № 378, яким визнано незадовільним стан житлового будинку
АДРЕСА_1, і внесено питання до міської ради про виділ коштів на реконструкцію
будинку, і це свідчить про те, що в будинку неможливо було проживати, що є
поважною причиною. Тому висновок суду про те, що ОСОБА_2 була відсутня довгий
час в квартирі без поважної причини і втратила право на жилу площу не
відповідає матеріалам справи. Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 не проживала в
квартирі більш шести місяців з поважної причини і не втратила право на жилу
площу.

Оскільки по
справі представлено необхідні докази, обставини справи перевірено і тому
можливо скасувати рішення суду і постановити нове рішення суду про відмову КП
16-й мікрорайон у задоволенні позову про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 таким, що
втратили право на жилу площу.

Керуючись ст.71
ЖК України ст.ст.307, 309 п.3, 4, ст.316 ЦПК України, апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Єнакієвського
міського суду від 20 квітня 2007 року скасувати.

Відмовити
Комунальному підприємтсву 16-й мікрорайон у задоволенні позову до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про визнання такими, що втратили право на жилу площу в квартирі
АДРЕСА_1.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційну інстанцію протягом двох місяців після набрання законної
сили безпосередньо до Верховного Суду України.