- 14 (4)                                                                      Савіна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року травня 23 дня колегія
суддів Судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого:                             - Неклеси В.І.

Суддів:        - Братіщевої
Л.А.,  Митрофанової Л.В.

При
секретарі:                            - Бондарь Ю.А.

За
участю: представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Закритого
акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» на рішення
Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2006 року у справі за
позовом Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги зв'язку та санкції за
дострокове розірвання договорів та по зустрічному позову ОСОБА_2 до Закритого
акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» про визнання договорів
про надання послуг мобільного зв'язку та відшкодування моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

28.08.06р.
Закрите акціонерне товариство «Український мобільний зв'язок» (надалі - ЗAT
«УМЗ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за послуги зв'язку та санкції за дострокове розірвання договорів і просило
стягнути з відповідача заборгованість за послуги зв'язку в сумі 512,
56грн.,  санкцію за дострокове розірвання
договорів в сумі 4128, 15грн. В обґрунтуванні своїх позивних вимог позивач
вказав,  що надавав відповідачу послуги з
обслуговування мобільного зв'язку. Станом на 01.07.2005р. заборгованість
відповідача склала 512, 56грн. Крім того,
згідно п.1.1 додаткової угоди і відповідно до п.1.2 додаткової угоди
відповідачу була нарахована договірна санкція в сумі 4128, 15грн. за відмову
від зобов'язань за основними договорами та додатковими угодами протягом 548
календарних днів.

14.11.06р. ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ЗАТ

«УМЗ» про визнання договорів про надання послуг
мобільного зв'язку та відшкодування

моральної шкоди і просив суд визнати договори про надання
послуг мобільного зв'язку

НОМЕР_1,                                                              НОМЕР_2                                               та

НОМЕР_2
від 09.08.2004р. та додаткові угоди НОМЕР_4,
НОМЕР_5 та НОМЕР_6 недійсними,
стягнути з відповідача 120000грн. на відшкодування моральної шкоди. В
обґрунтуванні своїх позовних вимог вказав,
що даними договорами був передбачений тарифний пакет «Гарячий» і
вартість хвилини розмови за дзвінки на номери в межах України та номери інших
операторів України в межах цього пакету повинна була складати 1грн. ЗАТ «УМЗ»
змусив позивача укласти додаткові угоди,
якими передбачено,

2

що
протягом 548 календарних
днів,  починаючи з дати підписання,  він не мав права відмовитися від основних
договорів та додаткових угод. Додатковою угодою було передбачено у випадку
відмови від надання послуг голосової телефонії договірна санкція у розмірі 3,
65грн. за кожен день,  що залишився до
закінчення терміну цієї додаткової угоди починаючи з дня відмови.

Рішенням
Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.12.06р. позовні
вимоги ЗАТ «УМЗ» задоволено частково. Стягнуто на користь ЗАТ «УМЗ» з ОСОБА_2
борг за послуги зв'язку 512, 56грн.,
судові витрати в сумі 51грн.,  та
витрати на інформаційно-технічне забехпеченння розгляду справи в сумі 30грн. В
решті вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ЗАТ «УМЗ» задоволено
частково.

Визнано п.1.2 додаткових угод від 09.08.2004р. до
договорів №№

НОМЕР_2,                                                   НОМЕР_2                                                          та

НОМЕР_2 недійсним.  В решті вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ЗАТ «УМЗ» просить скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення про задоволення їх позовних вимог в повному обсязі,  посилаючись на те,  що судом порушені норми матеріального і
процесуального права. А саме,  суд
неправильно застосував  ст. 18 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
судом не було здійснено оцінки доказів для винесення об'єктивного
рішення; відповідачем не доведені обставини,
на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Перевіривши
законність та обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог колегія суддів,
вважає,  що апеляційна скарга
підлягає - частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи
ЗАТ «УМЗ» в позові до ОСОБА_2 про стягнення з нього штрафних санкцій в розмірі
4128, 15грн. за дострокове розірвання договорів та задовольняючи частково
позовні вимоги ОСОБА_2,  визнав
недійсними п.1.2 додаткових угод від 09.08.2004р. до договорів про надання ЗАТ
«УМЗ» ОСОБА_2 послуг мобільного зв'язку,
суд з посиланням на  ст. 18 Закону
України «Про захист прав споживачів» виходив із того,  що встановлена в п.1.2 додаткових угод до
основних договорів санкція є несправедливою,
нерозумною і непропорційно великою розміру,  порівняно із сумою не виконаних грошових
зобов'язань відповідача щодо оплати послуг позивача. Однак погодитися з таким
висновком районного суду не можна,
оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судова колегія вважає,
що вказані порушення призвели до неправильного

вирішення справи в частині визнання недійсним п.1.2
додаткових угод від 09.08.2004р. до

договорів про надання ЗАТ «УМЗ» ОСОБА_2 послуг мобільного
зв'язку

НОМЕР_2,
НОМЕР_2,
№

НОМЕР_2 та відмови
задоволенні вимог ЗАТ «УМЗ» про стягнення з ОСОБА_2 штрафних санкцій в розмірі
4128, 15грн. за дострокове розірвання договорів.

По справі    встановлено та сторонами не
оскаржується,  що згідно з угодами
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_7 та додатковими угодами до них,  а саме відповідно НОМЕР_4,  №НОМЕР_5,
НОМЕР_11 від 09.08.2004р. позивач надав відповідачу послуги з
обслуговування мобільних телефонів НОМЕР_8, НОМЕР_9,  НОМЕР_10.

Станом
на 01.02.2005р. заборгованість відповідача по оплаті послуг зв'язку склала 72,
51грн.

3

У
зв'язку з виникненням заборгованості за послуги зв'язку,  надання послуг відповідачу було тимчасово
обмежено з 26.01.2005р. до 01.07.2005р.,
але на підставі п.2.4.2 договорів за підтримку номерів в комп'ютерній
системі з лютого по червень 2005р. ОСОБА_2 була нарахована абонплата в розмірі
103, 01грн. за місяць і станом на 01.07.2005р. заборгованість склала 512, 56грн.

За таких
обставин суд першої інстанції ухвалив правильне рішення про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 512, 56грн.

Але,  як вважає колегія суддів,  суд безпідставно визнав не дійсними п.1.2
трьох додаткових угод від 09.08.2004р.

Згідно
ч.1  ст. 626 ЦК України
«Договором є домовленість двох або більше сторін,  спрямована на встановлення,  зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків».

Як
вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_2
ознайомився з текстом договорів та додаткових угод,  погодився зі всіма умовами,  в тому числі і п.1.2 додаткових угод,  підписав договори та додаткові угоди
(а.с.  4 - 12) і згідно з п.1 ч.2  ст. 11 ЦК України між сторонами виникли
цивільні права та обов'язки,  а зміст
договорів та додаткових угод визначають умови,  щодо яких сторони дійшли згоди і які
приймаються як обов'язкові (в тому числі п. 1.2 додаткових угод).

Посилання
суду при визнанні не дійсним п.1.2 додаткових угод на те,  що згідно
ст. 18 Закону
України «Про захист прав споживачів» встановлених в п.1.2 додаткових угод до
основних договорів санкція є несправедливою,
нерозумною і не пропорційно великою розміру порівняно із сумою
невиконаних грошових зобов'язань відповідно щодо оплати послуг позивачем
безпідставна,  виходячи із
вищенаведеного. Крім цього,  вказуючи
суму боргу за зв'язок 512, 56грн. як вартість продукції,  суд не врахував витрати ЗАТ «УМЗ» при наданні
додаткових пільг в порівняні зі стандартними умовами,  та надання послуг мобільного зв'язку
відповідачу по трьох його телефонах,
інвестицій,  які виражені в
наданні знижок при придбанні трьох мобільних телефонів.

Таким
чином,  як вважає колегія суддів,  суд першої інстанції необґрунтовано визнав
недійсним п.1.2 додаткових угод та відмовив в стягненні штрафних санкцій.

Як
встановлено по справі,  відповідач при
укладенні з позивачем договорів на надання послуг зв'язку отримав знижку при
покупці трьох мобільних телефонів за умови,
що протягом 548 календарних
днів він виконуватиме умови укладених договорів і додаткових угод до них.

За
п.п.2.4.2 Договорів абонент зобов'язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані
послуги та плату за утримання номеру в мережі мобільного зв'язку,  в тому числі і у випадку,  коли надання послуг призупинено за несплату
попередніх рахунків або за заявою абонента.

Згідно
п.1.2 Додаткових угод до договорів,  при
достроковому припиненні основного договору за ініціативи абонента до закінчення
терміну його дії,  а також за ініціативою
ЗАТ «УМЗ» у разі невиконання абонентом прийнятих на себе зобов'язань згідно з
основною угодою,  включаючи несплату
щомісячних рахунків на надані послуги зв'язку,
абонент сплачує штраф у розмірі 3, 65грн. за кожний день,  що залишився до закінчення терміну дії
додаткової угоди.

На думку
колегії суддів,  припинення надання
послуг сталося з вини відповідача,  який
не сплатив заборгованість в повному обсязі,
не сплатив рахунки з лютого по червень 2005р. коли його номера
підтримувались в загальній системі ЗАТ «УМЗ».

Оскільки
дії договорів припинено за 171
день до спливу терміну їх дії,  штраф
передбачений п.1.2. додаткових угод складає 4128, 15грн. і підлягає стягненню з
відповідача.

Враховуючи
викладене,  колегія суддів вважає,  що рішення суду першої інстанції слід
скасувати в частині визнання недійсним п.1.2. додаткових угод від 09.08.2004р.
до договорів про надання ЗАТ «УМЗ» ОСОБА_2 послуг мобільного зв'язку №НОМЕР_4,  №НОМЕР_5 та №НОМЕР_6 та відмови в
задоволенні вимог ЗАТ «УМЗ» про

4

стягнення
з ОСОБА_2 штрафних санкцій в розмірі 4128, 15грн. і ухвалити по справі в цій
частині нове рішення в порядку п.3 ч.1
ст. 309 ЦПК України про стягнення з відповідача на користь ЗАТ «УМЗ»
штрафу в сумі 4128, 15грн.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 309 ч.1 п.3,  314,
316 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» - задовольнити
частково.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської
області від 06 грудня

2006 року
скасувати в частині визнання п.1.2
додаткових угод від 09
серпня 2004 року про

надання ЗАТ «Український мобільний зв'язок» ОСОБА_2

послуг      мобільного             зв'язку              НОМЕР_2,                                                    НОМЕР_3,  НОМЕР_2 недійсним та в частині відмови в
позові ЗАТ «Український мобільний зв'язок» про стягнення з ОСОБА_2 штрафних
санкцій в розмірі 4128, 15грн. за дострокове розірвання договорів та
постановити в цій частині нове рішення.

Позовні
вимоги ЗАТ «Український мобільний зв'язок» про стягнення з ОСОБА_2штрафних
санкцій в розмірі 4128, 15грн. задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь
ЗАТ «Український мобільний зв'язок» штрафні санкції в розмірі 4128, 15грн.

В
задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ЗАТ «Український мобільний
зв'язок» в частині визнання недійсним п.1.2. додаткових угод від 09.08.2004р.
відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржено у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.