Справа-22ц-5321-2007 p.
Головуючий у 1 інстанції: Бухтіярова І.О.
Доповідач : Кіянова С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2007
року   Судова палата у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області

в складі :
головуючого - судді                Новодворської
О.І.

суддів                                                       Кіянової
С.В., СукмановоїН.В.

при секретарі                                           Писаревій
Ю.Г.

за участю
представника позивача      ОСОБА_6

представника
відповідача                      ОСОБА_2

відповідача                                               ОСОБА_3

та представника
відповідача                  ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою представника відповідача ОСОБА_1 -ОСОБА_2на рішення Ворошиловського
районного суду м.Донецька від 25 квітня 2007 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1
про встановлення факту прийняття спадщини та визнання правомірності володіння
та розпорядження квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності, усунення
перешкод в користуванні майном, відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про
визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Ворошиловського районного суду м.Донецька від 25 квітня 2007 року задоволено
позовОСОБА_5 до ОСОБА_1про встановлення факту прийняття спадщини та визнання
правомірності володіння та розпорядження квартирою і відмовлено у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1доОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності на квартиру, усунення перешкод в користуванні майном,
відшкодування матеріальної і моральної шкоди, а також за позовом
ОСОБА_1доОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про
визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

В апеляційній
скарзі представник відповідача (позивача) ОСОБА_1- ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове по суті позовних вимог, оскільки судом першої
інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, не
враховано, що ОСОБА_5не
надала суду доказів прийняття спадщини після смерті спадкодавця, тоді як
Переймак фактично був єдиним власником квартири після смерті матері - ОСОБА_8.,
сплатив комунальні послуги, в 2002 році після смерті матері приїздив до
м.Донецька і залишався у спірній квартирі, однак, ніяких змін не спостерігав,
він вніс виправлення у данні про смерть матері, сплатив комунальні послуги і
оскільки в нього був заповіт повернувся до міста свого проживання до Росії.
Але, ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер і оформленням документів стала займатися його
дружина відповідачка по справі, якій в 2005 році стало відомо про іншого спадкоємця,
до квартири вона не змогла потрапити, не враховано, що позивачці було відомо
про наявність інших спадкоємців в особіОСОБА_9

В судовому
засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1(позивача за
зустрічним позовом) - ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її
задовольнити.

Представник
позивачаОСОБА_5- ОСОБА_6., відповідачОСОБА_3та його представник
ОСОБА_4заперечували проти доводів апеляційної скарги і просили рішення суду
залишити без змін.

Інші особи, які
беруть участь у справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не з"явилися.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1-ОСОБА_2слід
відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Розглядаючи
справу суд першої інстанції, правильно встановив правовідносини, що склалися
між сторонами і закон, який їх регулює.

При розгляді
справи, суд першої інстанції встановив, що позивачка ОСОБА_5є донькою
ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, його матиОСОБА_12, померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
Після смерті ОСОБА_12- бабусі позивачки відкрилася спадщина у вигляді квартири
в АДРЕСА_1 і вона як спадкоємець після смерті бабусі відповідно до ст.529 ЦК
України (1963 року) прийняла вказане спадкове майно, оскільки в липні 2001 року
була у квартирі бабусі, узяла на пам"ять особисті речи бабусі і навела
порядок, тобто фактично вступила у володіння спадщиною, тому в частині
встановлення факту прийняття спадщини вимоги позивачки ґрунтуються на законі.
04.10.1994 року Переймак Наталія склала заповіт на им"я сина ОСОБА_9, але
він у встановлений законом термін не прийняв спадщину, в липні-серпні 2002 року
знаходився в м.Донецьку в квартирі матері, але ніяких дій про встановлення
додаткового строку для прийняття спадщини чи таке інше не зробив. ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_9 помер не встигнувши прийняти спадщину, комунальні послуги за утримання
спірної квартири він сплатив після спливу строку на прийняття спадщини, тому
зустрічний позов ОСОБА_1доОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини
безпідставний, крім того, відповідачкою ОСОБА_9 не надано доказів спричинення
їй шкоди з виниОСОБА_5, а також створення їй перешкод у користуванні квартирою.
Рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 1.07.2005 року було
встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_5
і визнано за нею право власності на квартиру, рішення набрало законної сили
1.08.2005 року і 1.09.2005 року вона продала вказану квартируОСОБА_3 однак,
ухвалою суду від 5.07.2005 року вказане рішення суду було скасовано за ново
виявленими обставинами. ОСОБА_1знаючи про те, що право власності на квартиру
визнано за ОСОБА_5 звернулася
до суду лише 29.07.2005 року з позовом про встановлення додаткового строку для
прийняття спадщини і визнання права власності на квартиру, не притягуючи до
участі у справі ОСОБА_5,
Рішенням від 5.08.2005 року позов Переймак було

задоволено, але
про вказане рішення не було відомо ОСОБА_5. і вона зробила відчуження квартири,
тобто на момент продажу квартири ОСОБА_5нею
володіла правомірно і розпорядилася нею, тому підстав для визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним немає.

При таких
обставинах, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права, обґрунтоване і підстав для його
скасування немає.

Так, відповідно
до ч.2 ст. 529 ЦК України
(в редакції 1963 року) внуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями по закону,
якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, який був би
спадкоємцем, вони спадкують відповідно до тих часток, яки б належали при
спадкуванні за законом їх померлому батьку.

Таким чином,
позивачка ОСОБА_5. є спадкоємцем першої черги по закону, оскільки на час
відкриття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_8. її батько вже помер.

4.10.1994 року
ОСОБА_8. склала заповіт на все належне їй майно на користь свого сина ОСОБА_9
(а.с.38), але після смерті матері - спадкодавця ОСОБА_8., яка сталася 19 травня
2001 року, ОСОБА_9 приїхав в м.Донецьк і перебував у квартирі матері в
липні-серпні 2002 року, у вказаний час він сплатив комунальні послуги за
квартиру, вніс виправлення до актового запису про смерть матері і таке інше.

Але, відповідно
до ч.1 та ч.2 ст.549 ЦК України
(в редакції 1963 року) визнається, що спадкодавець прийняв спадщину : 1) якщо
він фактично вступив у керування чи володіння спадковим майном, 2) якщо він
подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Вказані дії повинні відбутися протягом 6 місяців з дня
відкриття спадщини.

Відповідно до
ч.2 ст.553 ЦК України ( в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець
відмовився від спадщини, якщо він не скоїв ні однієї дії, яки б свідчили про
прийняття спадщини (ст.549 Кодекса).

При таких обставинах, оскільки ОСОБА_9, будь-які дії відносно
спадкового майна проводив після спливу строку на прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв спадщину.

Дружина
померлого ОСОБА_9не входе до кола спадкоємців за законом в даному випадку.

При таких обставинах,
позивачка мала право на відчуження спірної квартири, яка належала їй на
підставі свідоцтва про право власності на вказане майно як спадкоємцю за
законом і доводи відповідача ОСОБА_1про те, що договір купівлі - продажу
вказаної квартири в м.Донецьку вул..Красноармійська 8418 від 1.09.2005 року,
укладений між позивачкою ОСОБА_5
та ОСОБА_3 слід визнати недійсним не ґрунтуються на законі..

Таким чином,
судом першої інстанції зроблено правильні висновки відносно встановлення факту
прийняття спадщини ОСОБА_5
та визнання правомірним володіння та розпорядження спірною квартирою, яка
перейшла їй у власність на підставі права на спадщину за законом, а також щодо
відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1доОСОБА_5 про встановлення
факту прийняття спадщини, визнання права власності на квартиру, усунення
перешкод в користуванні майном, відшкодування матеріальної і моральної шкоди і
за позовом ОСОБА_1доОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_7
про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Доводи
апеляційної скарги представника ОСОБА_1-ОСОБА_2були предметом розгляду суду
першої інстанції і вони не спростовують висновків суду.

Відповідно до
ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись
ст.ст.307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу представника відповідача ОСОБА_1 -ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Ворошиловського районного суду м.Донецька від 25 квітня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.