Справа №2-386/2007
Рішення

іменем України

1 жовтня      2007 року   Славутицький міський   суд
Київської області у складі: головуючої- судді Теремецької Н.Ф.,  при секретарі Воробей М. М. ,  з
участю:

позивачки
ОСОБА_2,

представника
позивачки- адвоката ОСОБА_1,  відповідача
ОСОБА_4,

представника
відповідача - адвоката ОСОБА_5,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за
позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,
яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,  до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та
майнової шкоди,  заподіяної злочином, -

УСТАНОВИВ:

В липні
2007 року до суду звернувся адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,  яка діє в інтересах свого неповнолітнього
сина ОСОБА_3 ,  з позовною заявою,  у якій просив стягнути з ОСОБА_4 1394 гривні
14 копійок на відшкодування завданої злочином майнової шкоди та 5000 гривень на
відшкодування завданої моральної шкоди.

У
судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали і
просили задовольнити повністю,
пославшись на те,  що відповідачем
було скоєно злочин щодо її неповнолітнього сина,  в результаті якого він отримав легкі тілесні
ушкодження,  що потягли короткочасний
розлад здоров'я,  знаходився тривалий час
на амбулаторному лікуванні. Внаслідок цього вона витратила гроші на придбання
медичних матеріалів та ліків,  а також її
син переніс моральні страждання внаслідок фізичного болю,  пов'язаного із нанесенням тілесних
ушкоджень,  через нанесені синці
соромився виходити на вулицю,  через тривале
амбулаторне лікування не відвідував школу.

Відповідач
позов визнав частково,  пояснивши,  що згоден відшкодувати завдану майнову шкоду
у повному обсязі,  та завдану моральну
шкоду в сумі 500 гривень.

Суд
дійшов висновку,  що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 18 листопада 2005
року,  приблизно о 17 годині 30
хвилин,  ОСОБА_4,  знаходячись в приміщенні роздягальні
спортивного залу СЗОШ 1 м.  Славутича
Київської області,  на ґрунті
неприязнених стосунків,  які виникли
через те,  що ОСОБА_3  неналежним чином подав йому руку для
товариського привітання після волейбольного матчу і висловився на його адресу
нецензурною лайкою з приводу національності,
умисно наніс ОСОБА_3  удар кулаком
в обличчя і удар головою в обличчя. Продовжуючи свої злочинні дії,  ОСОБА_4,
не дивлячись на те,  що
ОСОБА_3  намагався захищатись від
нанесених ударів,  закриваючи обличчя
руками,  наніс останньому удар кулаком в
обличчя,  удар ногою в грудну клітину і
удар кулаком в живіт. В результаті злочинних дій ОСОБА_4  ОСОБА_3
були спричинені тілесні

ушкодження у
вигляді забиття м'яких тканин лоба,
м'яких тканин лівої скроневої області,
садни на носі,  струсу головного
мозку,  які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 9 від 20.02.2007 року відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень,  що потягли
короткочасний розлад здоров'я понад 7 днів,
але не більше 3 тижнів.

Щодо
ОСОБА_4 було порушено за даним фактом кримінальну справу за ч.2  ст. 125 КК України,  провадження у якій постановою Славутицького
міського суду Київської області від 15 червня 2007 року закрито,  а ОСОБА_4-відповідача у справі,  звільнено від кримінальної відповідальності
за вчинення злочину,  передбаченого
ч.2  ст.
125 КК України,    внаслідок акту
амністії.

Таким
чином,  суд вважає встановленим,  що вина відповідача ОСОБА_4 доведена у
спричиненні неповнолітньому сину позивачки ОСОБА_3  легких тілесних ушкоджень,  що потягли короткочасний розлад здоров"я
понад 7 днів,  але не більше 3 тижнів.

Згідно  ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними діями особистим немайновим правам,  а також шкода,  завдана майну фізичної особи,  відшкодовується в повному обсязі особою,  яка її завдала.

Відповідно
до  ст. 1195 ЦК України фізична
особа,  яка завдала шкоду ушкодженням
здоров"я іншій фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати на придбання
ліків.

В
результаті неправомірних дій відповідача позивачці було завдано збитків,  які полягають у зроблених нею витратах на
придбання необхідних для лікування неповнолітнього сина медикаментів та
матеріалів медичного призначення на суму 751 гривні 70 копійок.

Необхідність
зазначених витрат та їх розмір підтверджується оглянутою в судовому засіданні
амбулаторною картою хворого ОСОБА_3 ,  консультативним
висновком Науково-практичного центру променевої діагностики АМН України,  копія якого долучена до матеріалів
справи,  в яких відображені конкретні
медичні препарати,  які за рекомендацією
лікарів йому були необхідні під час лікування,
товарними і фіскальними чеками (а.с.
10,  20-23).

Як
вбачається з матеріалів справи,
лікарем-невропатологом ДЗ СМЧ № 5 м. Славутича ОСОБА_3 ,  сину позивачки,  з приводу стану здоров"я після нанесених
тілесних ушкоджень ОСОБА_4 було видано направлення № 584 від 23.11.2005 року на
консультацію до   інституту нейрохірургії
ім. Академіка Ромаданова А.П.(а.с.  16).

За
проведення томографії в інституті нейрохірургії ім. Академіка Ромаданова А.П.
сплачено 135 гривень,  що підтверджено
квитанцією до прибуткового касового ордеру серії 02 БТ 764302 від 24 листопада
2005 року,  яка приєднана до матеріалів
справи(а.с.  14). На проїзд до інституту
витрачено 52 гривні,  що підтверджується
проїзними квитками,  долученими до
матеріалів справи(а.с.  23 ). Відповідно
до консультативного висновку цього медичного закладу у ОСОБА_3  є вегетативно-судинна дистанія,  астено-неврологічний синдром
резидуально-органічного характеру з періодичними цефалгіями і зниженням
пам"яті (а.с.  10 ).

Також за
проведення в науково-практичному центрі променевої діагностики АМН України для
виключення структурної патології мозку позивачкою було сплачено 400
гривень,  що підтверджується квитанцією
до прибуткового касового ордеру № 531 від 7 березня 2007 року,  яка приєднана до матеріалів справи та довідкою
цього закладу(а.с.  44-45 ). На проїзд до
цього закладу було затрачено 55, 44 гривні,
що підтверджується квитками на проїзд,
долученими до матеріалів справи (а.с. 23 ).

Крім
того,  неправомірними діями відповідача
неповнолітньому сину позивачки було завдано моральної шкоди через моральні
страждання,  які полягають у фізичному
болі,  пов"язаному з отриманням
тілесних ушкоджень,  порушенням
нормального перебігу життя.   Після
нанесення неповнолітньому сину позивачки тілесних ушкоджень ОСОБА_4

у нього на обличчі залишились
синці,  він із-за цього довгий час
соромився виходити на вулицю.

Зазначені
обставини підтверджуються поясненнями позивачки,  медичною картою амбулаторного хворого ОСОБА_3
,  довідками СМЧ №5 та інших лікувальних
закладів.

Як
вбачається з пояснень позивачки,  її син
біля одного місяця знаходився на амбулаторному лікуванні та на протязі цього
часу не відвідував школу. Після нанесених тілесних ушкоджень у ОСОБА_3  погіршився зір,  дуже сильно боліла голова,  знизилася пам'ять,  що негативно відобразилось на навчанні,  та потребувало значних зусиль для відновлення
стану здоров"я.

Згідно  ст.
ст.  1167,  1168 ЦК
України моральна шкода,  завдана
фізичній особі ушкодженням здоров"я,
підлягає відшкодуванню одноразово,
або здійсненням щомісячних платежів.

Суму
відшкодування моральної шкоди суд визначає,
виходячи із характеру і тривалості моральних страждань неповнолітнього
сина позивачки,  негативних наслідків,  які настали для здоров'я ОСОБА_3  внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4,  часу,
який ним був витрачений для поновлення стану здоров'я,  в розмірі 2500 гривень.

З
відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відповідно до  ст.
ст. 81,  88 ЦПК України.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  209,  213-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1394 гривень 14 копійок на відшкодування майнової
шкоди,  2500 гривень на відшкодування
моральної шкоди,  всього на загальну суму
3894 гривні 14 копійок.

Стягнути
з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 59 гривень 50 копійок
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 1
гривні 50 копійок.

Заява
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подана до суду протягом
десяти днів з дня проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана
до суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження з
подачею її копії до апеляційного суду Київської області або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.