Справа № 2-1455/07р.
РІШЕННЯ іменем   України

ЗО липня   2007 року
Антрацитівський міськрайонний суд Луганської області у складі:

Головуючого
судді:                        Гончарової Л.О..

при
секретарі:                                Злогодухової О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в  м. Антрацита

Цивільну справу    за позовом ОСОБА_1  до Державного підприємства «

Антрацит« про стягнення недоплаченої
одноразової допомоги.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення
недоплаченої одноразової допомоги з Державного
підприємства « Антрацит у розмірі 88.198 грн. 50 коп.

В обгрунтуванні своїх позовних вимог позивач вказав, що працював у
відособленому підрозділі шахта «Комсомольська» Державного підприємства
«Антрацит» у якості машиніста підземних установок
підземного зі шкідливими та небезпечними умовами праці.

08 вересня 1993 року він пройшов огляд в Луганській
профпатологічній медико-соціальній експертній
комісії, згідно висновку якої йому встановлено 40% втрати працездатності по
профзахворюванню - пилевий бронхіт з 27 серпня 1993 року по 01 вересня 1995
року.

Після огляду у МСЕК всі документи, необхідні для
призначення сум у відшкодування шкоди
здоров'ю, він зразу ж подав адміністрації ВП шахта «Комсомольська» ДП
«Антрацит».

Наказом по підприємству відповідача №650 від 15 вересня
1993 року йому була призначена одноразова
допомога у відшкодування шкоди здоров'ю у сумі - 4.863.736 крб..

Відповідно до наказу по підприємству № 218 від 24 березня
1994 року « про перерахунок суми
одноразової допомоги», сума одноразової допомоги, була перерахована і збільшена
до суми-31.381.248 крб..

Однак, цю призначену суму одноразової допомоги було
виплачено в липні 1994 року у сумі 3.118.196к крб., а залишок у сумі 28.263.052
грн. без її подальшого коригування, позивачу було сплачено тільки у березні 2005 року , що в гривнях составила
- 282 грн.63 коп., про що він дізнався з повідомлення відповідача в січні 2007 року.

Позивач вважає дії адміністрації ВП шахта «Комсомольська» ДП «Антрацит» по несвоєчасній сплаті одноразової допомоги є
незаконними і такими, що порушують його конституційні права. Так при нарахуванні одноразової допомоги
використовувався середньомісячний
заробіток за червень 1993 року по професії МПУ по підприємству у розмірі 121593.41 крб.. Позивач вважає, що потрібно було
брати його особистий заробіток на підприємстві
за 3 місяці, які передували ушкодженню здоров'я , відкоригованого на
коефіцієнти підвищення тарифних
ставок на підприємстві у відповідності з вимогами пункту 43 Правил відшкодування
шкоди.

Середній заробіток за 3 місяці
(травень-липень 1993 року) складає - 347258 крб. Тоді б   при
виданні наказу від 15.09.1993 року сума одноразової допомоги повинна була скласти суму - 13.890.320 крб., а на 24.03.1994
року ця сума одноразової допомоги складала б суму: 41.670.960 крб. А не суму -31.381.248 крб.(313,81 грн.).

Призначену суми одноразової
допомоги у відповідності з пунктами 28, 43 Правил відшкодування шкоди.., пункту
12.27 Угоди по тарифам... повинна збільшуватися(коригуватися)
на коефіцієнти підвищення тарифних ставок по шахті.

З урахуванням цього позивачу повинна на теперішній час
сплачена бути одноразова допомога у сумі: 88512
грн.31 коп. із розрахунку :

41.670.960 крб.хЗ(з 1.12.93 р.)х2(з 1.07.94
р.)х2(з1.10.94 р.)х2.54(з 1.02.95 р.)х1.247 (з 11.03.95 р.)х1.5(з L09.95
р.)х2.38 ( з 1.04.96 р.)х1.1458(з
1.04.99 р.)х1.2867(з 1.04.2000р.)х 1.3676 (з

1.02.2001
р.)х1.1624 (з 1.01.2002 p.)xl.2576
(з 1.05.2004 р.)х1.1111(з 1.08.2004
р.)х1.2437 (з 1.10.2004 p.)xl.153(1.02.2006 р.)= 88512 грн.31 коп.

З урахуванням
раніше сплаченої суми одноразової допомоги -313.81 грн. сума одноразової допомоги, яка підлягає стягненню на його користь,
складає:.88512.31 грн. - 313.81 грн. = 88198 грн. 50 коп., яку просить стягнути. Просить поновити
встановлений законом строк звернення до суду із позовною
заявою, як пропущений з поважних причин, у зв"язку з чим заявлений позов.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 ( по
довіренності ) підтримав свої позовні вимоги повністю, посилаючись на
вищевказані обставини, а також додатково
пояснив, що тільки в січні 2007 року ОСОБА_1 стало відомо, що йому неправильно нарахували середньомісячний заробіток, з якого
нараховували одноразову допомогу. Наказа про нарахування одноразової допомоги Бовт рук на
руки не отримував і не міг знати з якого середньомісячного заробітку розраховували допомогу. Вважає строк звернення
до суду із позовною заявою пропущеним з
поважних причин, просить його поновити. Повернути судові витрати на юридичну допомогу у суд у сумі 100 грн.

Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що дійсно
позивачу шахта неправильно нарахували
середньомісячний заробіток, який згідно п. 12.27 " Угоди по тарифам "
повинен братись за бажанням
потерпілого з його особистого зароботка на підприємстві за З місяці, або 12 м., які передували ушкодженню
здоров'я., відкоригованого на коефіцієнти у випадку зростання на цей період
мінімального розміру заробітної плати. Це стосується і вимог , ст. 43 Правил відшкодування шкоди за
несвоєчасну виплату сум відшкодування шкоди.

Признали, що
особистий середньомісячний заробіток повинен складати 119 636.55 крб. Сума
одноразової допомоги на 15.09.1993 року повинна складати 4.785 462,40 крб., і з
урахуванням коефіцієнтів 2,89 з 1.09.1993р. і
3,0 з 1.12.1993р одноразова допомога повинна складати 41.489.955крб 54 коп.. а позивачу нарахували 3.607.040 крб. Потім незаконно
шахта променіла коефіцієнт 8,7 = до сплати згідно
наказу № 218 от 24.03.1994 року - 31.381 248 крб., тобто йому недорахували - 10.108.707 крб. В
перерахунку на гривню -101 грн. 09 коп. Але позивач не просить коррегірувати
несвоєчасно виплачену суму у відповідності до ст..43 Правил відшкодування шкоди на зріст цін на потребітельські товари та послуги у
відповідності до ст..34 Закону " Про оплату
праці" від 24.03.1995 року, тому просить відмовити позивачу..

Суд, заслухавши пояснення представника позивача,
представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав :

Відповідно до
Правил відшкодування шкоди власник підприємства несе матеріальну відповідальність за шкоду ,заподіяну працівникові
каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків (пункт 1
Правил...).

Доказом вини власника можуть бути: медичний висновок про
професійне захворювання ( пункт 2 Правил....).

Відшкодування шкоди заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я
укладається з: (в тому числі) виплати в
установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам сім'ї та утриманцям померлого) (пункт 4 Правил...).

Виплата суми відшкодування шкоди провадиться власником, з
вини якого настало ушкодження
здоров'я внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання.(пункт 30 Правил...).

Одноразова допомога виплачується потерпілому у місячний
термін з дня визначення МСЕК стійкої втрати
професійної працездатності (пункт 39 Правил...).

Відповідно до пункту 22 Правил відшкодування шкоди,
пункту 12.17 Доповнень та змін до Угоди
по тарифам, трудовим І соціальним гарантіям між Мінвуглепромом та галузевими
профспілками   вугільної   промисловості   від
12.02.92   року   з
подальшими доповненнями
та змінами ,   ст..
11 Закону України «Про охорону
праці» власник виплачує потерпілому
одноразову допомогу з розрахунку його середньомісячного заробітку за
кожний

відсоток втрати ним професійної працездатності. При цьому, згідно пункту
12.27 Угоди..., для нарахування
одноразової допомоги береться за бажанням потерпілого середній заробіток для нарахування розміру відшкодування шкоди за 12 або 3
календарних місяця, які передували ушкодженню
здоров'я з відповідними коригуванням в разі підвищення за цей період мінімальної зарплати у порядку визначеному законодавством..

Таким чином, відповідач в порушення п. 12.27 " Угоди
по тарифам " не призначив позивачу
одноразову допомогу з розрахунку його особистого заробітку на підприємстві за З
місяці, які передували ушкодженню здоров'ю , відкоригованого на коефіцієнти
підвищення за цей період мінімальної зарплати.

Заробіток за травень 1993 року складає згідно довідки
відповідача від 29.12.06 року складає
- 57130.54 крб, за червень 1993 року - 120259.25 крб. і за липень 1993 року -
153525.96 крб., які підлягають коригуванню на
коефіцієнти росту : на 1.49 з 1.06.93 року та на 2.898 з 1.09.93 року.

Заробіток за травень 1993 року
складає- 57130.54 крб.х 1.49=85124,45 крб..

Заробіток за червень 1993 року
складає - 120259.25 крб. Не змінився.

Заробіток за липень 1993 року складає - 153525.96 крб. Не
змінився. Середній заробіток за три місяці
(травень-липень 1993 року) складає - 119 636.55 крб. Сума одноразової допомоги на 15.09.1993 року повинна складати
4.785 462,40 крб., і з урахуванням коефіцієнтів
2,89 з 1.09.1993р. і 3,0 з 1.12.1993р одноразова допомога повинна складати 41.489.955крб 54 коп.. а позивачу нарахували 3.607.040 крб. до якої незаконно
шахта променіла коефіцієнт 8,7 = до сплати
згідно наказу № 218 от 24.03.1994 року - 31.381 248 крб., тобто йому недорахували - 10.108.707 крб , яка
була стабільною до 3.10.1997 року .Фактично позивачу сплатили в липні 1994 року 3.118.196 крб. Залишок повинен
складати 41.489.955крб -3.118.196 крб.= 38. 371.759 крб.яка оставалася до
3.10.1997 року. В перерахунку на 1.09.1996
року залишок складав у гривні-383 грн. 72 коп. Але цей неотриманий
залишок позивач не просить коррегірувати на зріст цін на потребітельські товари
та послуги у відповідності до ст..34 Закону " Про оплату праці" від
24.03.1995 року.

У ході судового розгляду представник
позивача не бажав дати додатковий розрахунок своєчасно не   отриманої   одноразової
допомоги,   не   представив
коефіцієнти      звеличення   цін
на потребітельськи товари, тому суд не
може вийти за межи позовної заяви на свій розсуд. В березні 2005 року сплачено - 282 грн. 63 коп. недоплата
склала : 383грн.72 К.-282 грн. 63к.= 101грн.09 к., яку потрібно стягнути з відповідача.

Суд вважає, що позивач незаконно посилався на те, щоб
своєчасно невиплачена сума одноразової допомоги повинна
збільшуватися(коригуватися) на коефіцієнти підвищення тарифних ставок по шахті ,так як це не передбачено п.43
Правил відшкодування шкоди.., на який посилається
позивач..

Суд вважає строк звернення позивачем до суду із позовною
заявою більше 3-місяців пропущеним з поважних причин, тому що тільки в січні
2007 року ОСОБА_1 стало відомо,
що йому неправильно нарахували середньомісячний заробіток, з якого нараховували
одноразову допомогу. Наказа
про нарахування одноразової допомоги
Бовтрук на руки не отримував і
не міг знати з якого середньомісячного заробітку розраховували допомогу. Представник відповідача не може доказати суду, що
Бовтрук своєчасно отримував наказ. Тому поновити строки
позовної давнини.

Також
повернути судові витрати на юридичну допомогу у відсотках задоволеного позову у
сумі 0,1 грн.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,88, 212-215, ЦПК України
,ст.34 Закону України « Про охорону праці
«/в редакції 1995 року /, «Правилами відшкодування власником підприємства або уповноваженим ним органом збитку, заподіяного
працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням їм трудових обов'язків» , затверджених постановою КМУ від 23.06.1993 року № 472 / із доповненнями, внесеними
у 08.02.1994 р./, та "Угодою
по тарифам, трудовим і соціальним гарантіям..." суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1   поновити строки позовної давнини.

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства « Антрацит« про стягнення недоплаченої одноразової допомоги -задовольнити частково.

Стягнути з ДП « Антрацит « на
користь ОСОБА_1 недоплачену одноразову допомогу у розмірі 101 грн./ сто одна грн../ 09 коп.,а також судові витрати
на юридичну допомогу у розмірі 0,1. В решті
позову ОСОБА_1 - відмовити за необгрунтованністю..

Апеляційна скарга на рішення суду подається в перебігу
двадцяти днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження до Апеляційного суду Луганської області через
Антрацитівський  міськрайонний суд міста
Антрацит Луганської області.