Справа №2-4678/07
районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Дрішлюка А.І.,
при секретарі - Іскрич В.В.,
відкритому    судовому  засіданні
розглянувши    цивільну    справу
за позовом    ОСОБА_1 до    військової частини   А 3100
про стягнення грошової компенсації
за продовольчий пайок, -
ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною
заявою до військової частини А 3100 про стягнення грошової компенсації за
грн., посилаючись на наступні обставини.
Позивач проходить військову службу у військовій частині А 3100. На думку
позивача, всупереч встановленим законодавством вимог відповідач, починаючи з
28.05.2001 р. не отримував компенсацію за ненаданий йому продовольчий пайок,
який він повинен був отримувати як військовослужбовець. Усього, згідно
розрахунку, військова частина А 3100 повинна виплатити позивачу 17 085 гривень
33 копійки в якості грошової компенсації за неотриманий продовольчий пайок.
Тому позивач просить стягнути з військової частини А 3100 на його користь
компенсацію за продовольчий пайок за період з 28.05.2001 року по 01 квітня 2007
також судові витрати.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій позов визнав, та просив справу за позовом ОСОБА_1 слухати за його
Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки відповідача, який належним чином був
повідомлений про день, годину та місце слухання справи та про причини неявки
суд не повідомив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає
позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно довідки військової частини А 3100 від 02.04.2007 року № 24, старший
солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині А 3100 (а.с.
4). Як вбачається з довідки військової частини А 3100 від 02.04.2007р., ОСОБА_1
з 28 травня 2001 року по 01 квітня 2007 року продовольчим пайком, що повинен
видаватися згідно наказу Міністра оборони України від 02 грудня 1993 року № 283
та постановою Кабінету Міністрів України від 12 березня 1996 року № 316, не
забезпечувався (а.с.5). Відповідно з розрахунком компенсації за продовольче
забезпечення з 28.05.2001 року по 01.04.2007 року, заборгованість відповідача
перед позивачем щодо сплати компенсації за продовольче забезпечення складає
компенсації продовольчого пайка представником відповідача не оспорювалися.
Продовольче забезпечення особового складу Збройних Сил України гарантується
ч.2 ст. 16 Закону України „Про Збройні Сили України" в редакції Закону від
05.10,2000 року та ч.2 ст.9 Закону України „Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей". Закон України „Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000 року призупиняє дію тільки
ч.2 ст.9 Закону України „Про соціальний та правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей", але не призупинив дії прийнятого пізніше Закону
України „Про Збройні Сили України", в ст. 16 якого гарантоване продовольче
забезпечення військовослужбовцям. Згідно з п. 1 розділу 5 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 16 набрала чинності з
Приймаючи рішення суд також враховує сенс та зміст рішення Конституційного
Суду України у справі за конституційними поданнями 55 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень
статей 58, 60 Закону України "Про Державний бюджет України на 2001
рік" та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень пунктів 2, 3, 4, 5, 8, 9 частини першої статті 58
Закону України "Про Державний бюджет України на 2001 рік" і підпункту
1 пункту 1 Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів" (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій) від 20 березня 2002
року (справа № 1-15-2002). Крім того, відсутність коштів у бюджеті й відповідно
неможливості їхнього виділення на проведення виплат передбачених законом не
може виправдати бездіяльність держави, про що зазначив Європейський суд із прав
людини (справа «Войтенко проти України») в рішенні від 29 червня 2004 року.
Таким чином, суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог,
приймаючи до уваги аналіз зазначених нормативно-правових актів України,
представлених доказів і враховуючи факт невиплати позивачу компенсації за не
отриманий продовольчий пайок, та право позивача на право отримання вказаної
компенсації, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в
повному обсязі, тобто позивач має право на стягнення з військової частини А 3100
вказаної компенсації за продовольчий пайок шляхом зобов'язання відповідача
сплатити на користь позивача компенсацію за продовольчий пайок за період з
28.05.2001 року по 01 квітня 2007 року у розмірі 17 085 гривень 33 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 2, 9
Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" від 20.12.1991р. № 2011-ХІІ, ст. 16 Закону України „Про
Збройні Сили України", суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини А 3100 про стягнення грошової
компенсації за продовольчий пайок задовольнити.
Стягнути з військової частини А 3100, на користь ОСОБА_1 компенсацію за
(сімнадцять тисяч вісімдесят п'ять) гривень 33 копійки.
Стягнути з військової частини А 3100 на користь держави витрати по сплаті
державного мита в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 85 копійок.
Стягнути з військової частини А 3100 витрати по сплаті збору на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в розмірі 30 (тридцять) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.