справа №2-1045/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня   2007 року Артемівський міськрайонний
суд   Донецької області у складі:
головуючого судді  Воробйової І.В. при
секретарі   Чуйко Л.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого
воєнізованого гірничорятувального загону про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,  стягнення моральної
шкоди та визнання наказу в частині про його звільнення незаконним,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою до Першого воєнізованого
гірничорятувального загону про поновлення на роботі,  і в судовому засіданні,  уточнивши і доповнивши   свої позовні вимоги,  пояснив,
що з   22.09.1997 року по

2003
року працював у відповідача на підставі безстрокового
трудового договору в якості респіраторщика. З 02.01.2003 р. був переведений на
контрактну основу трудових правовідносин,
у зв'язку з чим між ним та Першим воєнізованим гірничорятувальним
загоном 02..01.2003 року було укладено контракт строком дії до

2004
року. 08.12.2003 р. строк дії контракту було продовжено
до 02.01.2005 p.;
угодою від 01.10.2004 року строк дії контракту від 02.01.2003 року було
продовжено з

2005
р. по 31.12.2006 р. Вказав,  що і сам контракт № 577 від 02.01.2003 p.,
і всі угоди до нього про продовження терміну дії
контракту,  укладав добровільно за своїм
бажанням,  про визнання таких угод
недійсними нікуди не звертався. 22.12.2006 р. він був ознайомлений з наказом
про звільнення і 31.12.2006 р. його звільнили на підставі п.2  ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням
строк дії контракту. Вважає,  що його
звільнили не обґрунтовано і незаконно,
оскільки,  роботодавець визначив
трудовий контракт в порушення  ст. 9;
ч.2  ст.
23 КЗпП України,  при відсутності
вказаних у ч.2  ст.  23 КЗпП України вимог,  а умови договорів про працю,  які погіршують становище працівників
порівняно з законодавством про працю,  є
недійсними; контракт переукладався ,  а
після закінчення строку дії контракту 02.01.2005 р. трудові відносини між
сторонами було продовжено і жодна із сторін не вимагала їх припинення. Також
вказав,  що продовження строку дії
контракту № 577 з 04.01.2005 року по 31.12.2006 р. на підставі угоди від
01.10.2004 р. слід вважати незаконним,
оскільки попередній строк дії контракту на підставі угоди про зміну умов
контракту від 08.12.2003 р. сплинув 02.01.2005 p.,  тобто,
після цього часу договір повинен вважатися укладеним на невизначений
строк.    Просив суд визнати наказ №
120-к від

2006
р. про його звільнення з роботи незаконним і поновити
його на роботі у Перший воєнізований гірничорятувальний загін в якості
респіраторщика,  стягнути на його користь
з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 11904 грн.
56 коп.,  а також стягнути з відповідача
на його користь у рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди в
зв'язку із незаконним звільненням   10000
грн.

Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив,  що вважає звільнення позивача обґрунтованим і
таким,  що відповідає вимогам
закону,  оскільки Перший воєнізований
гірничорятувальний загін ( далі по тексту
1

ВГРЗ) є професійною спеціалізованою організацією і на нього поширюється дія
Закону України " Про аварійно-рятувальну службу". Згідно із
вимогами  ст. 12 вищевказаного Закону
особовий склад професійних аварійно-рятувальних служб комплектується тільки на
контрактній основі. Типова форма контракту затверджена постановою Кабінету
Міністрів України . Контракт з позивачем № 577 від 02.01.2003 р. було укладено
на підставі чинного законодавства. Зміни до контракту про продовження строку
дії укладеного контракту вносилися тільки за згодою сторін,  між якими укладалися угоди про продовження
дії контракту на підставі п.15 контракту. Позивач такі зміни не оскаржував.
Вважає,  що не має підстав вважати,  що контракт № 577 від 02.01.2003 р. було
продовжено на невизначений строк. Просив суд в позові відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд встановив наступне.

Судом
встановлено,  що Перший воєнізований
гірничорятувальний загін є юридичною особою та спеціалізованим професійним
гірничорятувальним підрозділом Державної воєнізованої гірничорятувальної служби
у вугільної промисловості,  діючий згідно
із Законом України " Про аварійно рятувальні служби" ,  трудові відносини якого з працівниками
регулюється контрактом укладати які має право керівник 1ВГЗ (пункт 1.1-1.2,
3.1-3.2, 7.1, 8.1 Положення про 1ВГЗ).

Відповідно
до  ст. 12 ЗУ " Про аварійно-рятувальні служби" та п.2 "
Порядку комплектування та професійної підготовки основного особового складу
аварійно-рятувальних служб",
затвердженого Постановою КМУ від 12.10.2001 р. № 1334,  основний особовий склад служб комплектується
на контрактній основі,  що
передбачено,  також і п.п.6.1. Положення
про 1 ВГРЗ.

Наказом
відповідача від № 86/к від 22.09.1997 р. позивач був прийнятий на роботу до 1
ВГРЗ з 22.09.21997 року посаду респіраторщика.

Відповідно
до наказу № 2 від 02.01.2003 р. по 1 ВГРЗ робітники 1 ВГРЗ були переведені на
регулювання трудових відносин за контрактом за їх згодою з 02.01.2003 р.,  на що позивач дав свою згоду у письмовій
формі.

На
підставі вказаного наказу між позивачем та відповідачем було укладено контракт
від 02.01.2003 р. № 577 ,  в якому
зазначено: П.15 - зміни до контракту вносяться тільки за погодженням
сторін,  складеним в письмовій формі; піб
- дія контракту закінчується : а) у зв'язку з закінченням строку дії контракту;
та з інших підстав до закінчення строку його дії; П. 19 - за два місяці до
спливу строку дії контракту він може бути за згодою сторін продовжено або
укладено на новий термін; П. 20 - строк дії контракту з 02.01.2003 р. по
03.01.2004 р. Контракт вступає в силу з дня його підписання сторонами.

Судом,  також встановлено,  що 08.12.2003 р. між позивачем та
відповідачем було укладено угоду про зміну умов контракту від
02.01.2003р.,  згідно за якою п.20
контракту було викладено у новій редакції,
а саме,  встановлено строк дії
контракту з 02.01.2003 р. до 02.01.2005 р.
та в п.4 та 5 було зазначено,  що дана
угода є невід'ємною  частиною контракту №
577 від 02.01.2003 р.

01.10.2004
р. між позивачем та відповідачем було укладено угоду про продовження строку дії
контракту від 02.01.2003р. № 577 ,  за
якою строк дії контракту № 577 від 02.01.2003 р. становить з 04.01.2005 р. по
31.12.2006 p.,  дана угода є невід'ємною
частиною контракту № 577 від 0201.2003 р.

За
наказом відповідача від 18.01.2006 р. № 120/к позивача було звільнено з
займаної посади респіраторщика 6 взводу Першого воєнізованого гірничорятувального
загону 31 грудня 2006 р. згідно п.2
ст.  36 КЗпП України у зв'язку із
закінченням строку дії контракту № 577 від 02.01.2003 р..

Суд
вважає,  що таке звільнення є законним і
обґрунтованим,  в силу чого відсутні
підстави задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_1. Доводи та заперечення

позивача суд вважає безпідставними і не основаними на вимогах закону,  оскільки відповідно до Закону України «Про
аварійно-рятувальні служби»,  а саме  ст. 12 регламентується ге,  що особовий склад професійних аварійно-рятувальних
служб комплектується на контрактній основі. Форма контракту,  що укладається з рятувальниками
встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Трудовий
договір у формі контракту є строковим трудовим договором і укладається на
визначений строк.

Відповідно
до ч.3  ст. 21 КЗпП України особливою
формою трудового договору є контракт,  в
якому строк його дії,  права,  обов'язки і відповідальність сторін (в тому
числі матеріальна),  умови матеріального
забезпечення і організації праці працівника,
умови розірвання договору,  в тому
числі дострокового,  можуть
встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається
Законами України.

Згідно
до положень ч.2  ст. 23 КЗпП України
строковий трудовий договір укладається у випадках,  коли трудові відносини не можуть бути
встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної
роботи,  або умов її виконання,  або інтересів працівника та в інших випадках,  передбачених законодавчими актами.

Як
вбачається з  ст.  ст. 5,
8,  11,  12,
13, 19,  20,  23,
24,  25 зазначеного Закону та
Положення про 1ВГЗ,  з урахуванням
характеру роботи позивача,  умов її
виконання,  а також його інтересів як
рятувальника,  передбачених
законодавством,  його трудові відносини
не могли і не можуть бути встановлені на невизначений строк,  а тільки на строк дії контракту
укладеного   з ним відповідно до чинного
законодавства.

З угоди
від 08.12.2003 року про зміну умов контракту №577 від 02.01.2003 року,  укладеного за взаємною згодою позивача та
відповідача,  вбачається,  що зазначена угода не є переукладанням
строкового трудового договору,  оскільки
контракт не є лише строковим договором а є особливою формою трудового договору
і відповідно до тексту якого сторони повинні діяти виконуючи його умови,  а ця угода є по суті угодою про зміну умов
контракту який продовжував діяти з моменту його первинного укладання.

Як
вбачається з угоди від 01.10.2004 року вона теж є по суті угодою про зміну умов
контракту в порядку,  та на підставах
передбачених самим контрактом,  укладеною
в строки дії контракту,  а отже її не
можна розцінювати як переукладання контракту.

За
наказом відповідача № 120-к від 18.12.2006 року,  а саме п. 1.5.ОСОБА_1 -позивача,  звільнено 31.12.2006 року у зв'язку з
закінченням стоку дії контракту № 577 від 02.01.2003 року відповідно до
п.2  ст. 36 КЗпП України на підставі
контракту № 577 від 02.01.2003 року п. п. «а» п.16 якого передбачено: «Дія
контракту закінчується у зв'язку з закінченням строку дії контракту,  і дія якого закінчилась відповідно до угоди
від 01.10.2004 року 31 грудня 2006 року.

Доводи
позивача про те,  що дія контракту
переривалася з 02.01.2005 р. до 04.01.2005 р.,
також,  не можуть бути прийняті
судом до уваги,  оскільки,  угода про зміну умов контракту №577 від
02.01.2003 р. за якою строк дії контракту № 577 від 02.01.2003 р. продовжено до
31.12.2006 р. була прийнята сторонами 01.10.2004 p.,
тобто,  до
02.01.2005 p.,  період дії контракту до 31.12.2006 р. не оскаржувався
позивачем,  тому не можуть впливати на
правові підстави звільнення позивача по закінченню строку дії контракту.

Таким
чином,  в судовому засіданні було
встановлено,  що контракт між сторонами
було укладено відповідно до діючого законодавства,  за взаємною згодою сторін,  під час дії контракту до нього лише вносились
зміни,  які не переривали його дію,  позивач не наполягав на укладенні або
переукладенні існуючого контракту,
позивачем не ставилось питання про недійсність контракту та угод до
нього,  наказ про звільнення позивача від
18.12.2006 р. № 120/к був виданий відповідно до законодавства та укладеного між
сторонами контракту,  позивача було
звільнено по закінченню строку дії контракту 31.12.2006 р. відповідно до
законодавства про працю,  позивач не
звертався до відповідача про продовження дії контракту після 31.12.2006 p.,

тобто,  судом не встановлено
порушення прав позивача при звільненні його з роботи на підставі закінчення дії
строку контракту,  і тому підстав для
поновлення позивача на роботі,  визнання
наказу про звільнення недійсним та стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди не має. Відповідно до  ст.
ст.  81,  88 ЦПК України з позивача слід стягнути
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО грн.

Керуючись  ст.
ст.  21,  23,
24,  36,  232,  233
КЗпП України; Положенням про порядок укладання контрактів при прийнятті
(найманні) на роботу працівників,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 170 від 19.03.1994
року,  з наступними змінами і
доповненнями;  ст.  ст.  5,
6, 10,  81,  88,
107, 208, 209,  213, 215 ЦПК
України суд,  -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 до Першого воєнізованого гірничорятувального загону про поновлення на
роботі,  стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,  стягнення
моральної шкоди та визнання наказу в частині про звільнення ОСОБА_1 № 120-к від
18.12.2006 р. незаконним -відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 30 (тридцяти) грн.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької
області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.