Справа № 22-4424/2007p.                              Головуючий
в 1 інстанції Зайченко С.В.
Доповідач Стельмах Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
Стельмах Н.С, суддів Молчанова
С.І., Звягінцевої О.М., при секретарі Андрусь B.C., розглянув у
відкритому судовому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і

встановив:

в апеляційній
скарзі ОСОБА_2 оспорює обгрунтованість судового рішення, яким задоволено
вказаний позов, і ставить питання про його скасування, оскільки він не має
матеріальної можливості сплачувати аліменти.

В засіданні
апеляційного суду ОСОБА_1.
заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив про її відхилення та
залишення судового рішення без зміни.

Судом першої
інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

12 травня 2005
року ОСОБА_1.
звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача і зазначав, що він є його
батьком, який живе окремо від них.

Оскільки позивач
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, досяг повноліття, але з 1 вересня 2003 року
навчається на денному відділенні педагогічного інституту іноземних мов і
потребує матеріальної допомоги, то просив стягнути з відповідача на свою
користь аліменти в розмірі % частини всіх видів прибутку до закінчення
навчання.

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 23 лютого
2007 року позов задоволено частково, на користь ОСОБА_1. стягнуто з ОСОБА_2
аліменти на утримання в розмірі 1/6 частитни всіх видів прибутку щомісячно до
досягнення віку 23 років або припинення навчання.

Апеляційний суд
вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим,
ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із
роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1 постанови
„Про судове рішення" № 11 від 29 грудня 1976 року, рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із
загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим
вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановленні обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими
в судовому засіданні.

Відповідно до
вимог ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до
досягнення ними віку 23 років, які продовжують навчання і потребують
матеріальної допомоги за умови можливості її надання.

При розгляді
цієї справи судом встановлено, що позивач дійсно навчається в інституті з
денною формою навчання і має стіпендію в розмірі 155,76 грн. щомісячно (а.с.5),
що не забезпечує йому прожитковий мінімум, а тому він потребує матеріальної
допомоги.

Він живе разом з
матір'ю ОСОБА_3, яка отримує заробіток в розмірі 729,36 грн. (а.с.73).

Пенсія
відповідача складає 4421,44 руб. (а.с.40), що становить 884,28 грн. і всупереч
доводам апеляційної скарги ним не надано суду доказів, які б свідчили про
відсутність в нього можливості надавати матеріальну допомогу позивачеві.

Таким чином, суд
дійшов обгрунтованого висновку про наявність у відповідача можливості надавати
матеріальну допомогу позивачеві в розмірі 1/6 частини всіх видів прибутку до
досягнення ним віку 23 років або припинення навчання, з врахуванням того, що
мати позивачаОСОБА_3також має можливість надавати відповідну матеріальну
допомогу, а на утриманні відповідача находиться неповнолітній синОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження (а.с.39).

Разом з цим, суд
помилково не визначив в рішенні те, що аліменти стягнуто з часу звернення
позивача з відповідною заявою, тобто з 12 травня 2005 року (а.с.2).

Тому рішення у
вказаній частині підлягає доповненню

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом
першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального
права та невідповідності висновків суду обставинам справи, то підстав для
задоволення скарги і зміни судового рішення немає.

Відповідачем при
зверненні з апеляційною скаргою не сплачено судовий збір та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, тому з нього відповідно до
ст. 79,88 ЦПК України підлягають стягненню 33 грн. судових витрат.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 314 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 23 лютого 2007 року залишити без зміни,
зазначивши, що аліменти стягнуто з 12 травня 2005 року.

Стягнути з
ОСОБА_2, який мешкає в АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі
25,50 грн. до місцевого бюджету Ворошиловського району м. Донецька, код
22090100, розрахунковий рахунок 0004, ОКПО 34686537, банк ГУ ДКУ в Донецькій
області та 7,50 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом отримувачу УДК у м. Донецьку, код
ОКПО 34686537, розрахунковий рахунок 0004, МФО 834016 в ГУ ДКУ у Донецькій
області.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.