Справа
№ 22-6292
Головуючий в 1 інстанції - Реутова B.I.
Доповідач - Могутова Н.Г.
УХВАЛА

Іменем України

30 серпня 2007
року                                                 Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого   Прокопчук Л.М.,

суддів Жданової B.C.,
Могутової Н.Г.

при секретарі
Білявської І.Є.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 4 червня
2007 року про відмову у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про
встановлення фактів, що мають юридичне значення, і повернення заявникові
матеріалів заяви для подання за підсудністю до Микитівського районного суду м.
Горлівки, -

встановив:

ОСОБА_1.
звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 4 червня
2007 року про відмову у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про
встановлення фактів, що мають юридичне значення ( а саме - встановлення факту
направлення копії ухвали Апеляційного суду м. Київа від 30.12.2002 року по
справі №22-6965/2002 на адресу позивача ОСОБА_1Печерським районним судом м.
Київа вих. № 2-3999/02 від 23.01.2003р. в порушення вимог закону - ст. 216 ЦПК
України), і повернення заявникові матеріалів заяви для подання за підсудністю
до Микитівського районного суду м. Горлівки.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати
справу на новий розгляд для вирішення питання про подальший рух справи у суді
першої інстанції, посилаючись на порушення судом процесуального права.

Судом першої
інстанції було встановлено, що ОСОБА_1. відбуває покарання у виді позбавлення
волі в Мічурінській виправній колонії № 57.

18 жовтня 2006
року ОСОБА_1. звернувся з заявою про встановлення факту, що має юридичне
значення до Центрально-Міського районного суду м. Горлівки.

Ухвалою
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 4 червня
2007 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою
ОСОБА_1про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а заява повернута
заявникові для подання за підсудністю до Микитівського районного суду м.
Горлівки.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково, а ухвала
суду - зміні з таких підстав.

Згідно ст. 257
ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне
значення, подається до суду за місцем її проживання.

Статтею 29 ЦК України
передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира,
інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Суд першої
інстанції, повертаючи заяву ОСОБА_1про встановлення фактів, що мають юридичне
значення, для подання за підсудністю до Микитівського районного суду м.
Горлівки, обгрунтовано виходив з того, заявник перебуває в Мічурінській виправній
колонії № 57, яка знаходиться в Микитівському районі м.Горлівки, а тому заява
повинна розглядатись в Микитівському районному суді м. Горлівки.

Доводи
апеляційної скарги заявника висновку суду не спростовують та не грунтуються на
законі.

Проте, зазначаючи
в мотивувальній частині ухвали про необхідність повернення заяви для подання її
за підсудністю до Микитівського районного суду м. Горлівки, суд першої
інстанції помилково посилається в резолютивній частині ухвали на необхідність
відмовити у відкритті провадження по справі відповідно до вимог ст. 122 ЦПК
України, оскільки цією нормою права передбачено необхідність відмови у
відкритті провадження по справі у випадку коли справа не підлягає розгляду в
судах в порядку цивільного судочинства. Але в даному випадку необхідно
застосовувати вимоги ст. 121 ч.3 п. 4 ЦПК України, де передбачено необхідність
повернення заяви заявнику у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Згідно зі ст.
312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції, змінює ухвалу суду першої інстанції, якщо при правильному вирішенні
було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її
застосування.

Оскільки при
винесенні ухвали судом першої інстанції при правильному вирішенні питання, було
помилково сформульовано суть процесуальної дії і підстави застосування, ухвалу
необхідно змінити, виключивши з резолютивної частини ухвали посилання на
необхідність відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.
ст. 307,312, 314, 315 ЦПК України суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Ухвалу
Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 4 червня 2007 року змінити.

Виключити з
резолютивної частини ухвали посилання на необхідність відмови у відкритті
провадження у справі.

В іншій частині
ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного
суду.