РІШЕННЯ

Іменем України

№
2-57/2007 рік

19
липня  2007 року                                                                                           м.
Зміїв

Зміївський
районний суд Харківської області

в
складі: головуючого судді Россолова В.В.

при
секретарі                  Рєпніковій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ЗСАТ
"Зміївська овочева фабрика",
ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика",  третя особа ОСОБА_2про стягнення моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ЗСАТ "Зміївська овочева
фабрика",  ЗАТ ТМ "Зміївська
овочева фабрика" про стягнення в солідарному порядку моральної шкоди в
сумі 3000 гривень.

28.11.2005
року ОСОБА_1. подала до суду уточнену позовну заяву де просила стягнути з
відповідачів ЗСАТ "Зміївська овочева фабрика",  ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика"
в рівних частках на її користь 10000 гривень моральної шкоди (а.с.
132-133,  т.1).

Свої
позовні вимоги ОСОБА_1. мотивує тим,  що
з 1971 року працювала в совхозі „ Зміївська овочева фабрика" , який
пізніше реорганізувався в ЗСАТ "Зміївська овочева фабрика" та ЗАТ ТМ
"Зміївська овочева фабрика" на посадах секретарки,  голови профспілкової організації,  провідного інженера охорони праці. В процесі
реорганізації підприємства у неї склалися складні стосунки з головою правління
ЗСАТ "Зміївська овочева фабрика" ОСОБА_2.. В результаті її декілька
раз незаконно звільняли з роботи ( накази №№ 127-К від 12.08.2002 року та 141-К
від 26.11.2002 року.). Вона була вимушена звертатися до суду з позовами про
поновлення на роботі,  після чого відповідач
відновлював її на посаді. З метою позбавлення її робочого місця голова
правління ЗСАТ "Зміївська овочева фабрика" ОСОБА_2. і голова
правління ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика" ОСОБА_3. вступили в
зговір. Під надуманим привидом ремонту і реорганізації адміністративної будівлі
10.12.2002 року за їх вказівкою було виламано замок від кабінету профспілкового
комітету. Було викинуто документи профспілкової організації,  її особисті речі. Це відбувалося в її
відсутність.

Такі дії
відповідачів ОСОБА_1. вважає незаконними. Вони заподіяли її моральні
страждання,  принизили її честь,  гідність,
ділову репутацію.

До
участі у справі у якості третьої особи був залучений ОСОБА_2.. Залучити до
участі у справі ОСОБА_3. суд не має можливості,
оскільки за вказаним позивачем місцем він не проживає і його місце
перебування не відоме.

Позивач
ОСОБА_1. та її представник ОСОБА_4. надавши пояснення у судовому засіданні
наполягали на задоволенні позовних вимог та підтвердили обставини викладені в
позові. Зазначили що мають претензії виключно до ЗСАТ "Зміївська овочева
фабрика" і ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика" а не до їх
керівників ОСОБА_2.,  ОСОБА_3..

Представник
відповідача ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика" Биков П.В. позов не
визнав в повному обсязі,  надав до суду
письмові    заперечення    ( а.с. 93 т.2 )

2

зазначивши,  що ОСОБА_1. ніколи не перебувала в трудових
стосунках з ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика". Вона була працівником
ЗСАТ "Зміївська овочева фабрика". Тому ЗАТ ТМ "Зміївська овочева
фабрика" ні якого відношення до звільнень ОСОБА_1. не має. Стосовно
знищення профспілкових документів,
особистих речей ОСОБА_1. то такі факти взагалі не мали місця. Відсутні
будь-які докази цього. Взагалі обставини,
які наводить ОСОБА_1. це тільки її вигадки,  які не забезпечені належними доказами.

Представник
відповідача ЗСАТ "Зміївська овочева фабрика" арбітражний керуючий (
ліквідатор) ОСОБА_5. позов не визнав в повному обсязі і просив розглянути
справу за його відсутності. Надав до суду письмові заперечення ( а.с. 173,  т.1 ),
зазначивши що,  постановою Господарського
суду Харківської області від 16.08.2004 року ЗСАТ "Зміївська овочева
фабрика" було визнано банкротом та відкрито ліквідаційну процедуру.
ОСОБА_1. не звернулася з грошовою вимогою в встановлений законодавством 30-ти
денній термін.

Третя
особа ОСОБА_2. надавши пояснення в судовому засіданні позов не визнав назначивши що наведені
ОСОБА_1. факти взагалі не мале місця. Відсутні будь-які докази протиправних дій
з боку відповідачів і його особисто.

Вислухавши
пояснення позивача,  представника
відповідача,  третьої особи та дослідивши
докази,  які містяться в матеріалах
справи суд прийшов до висновку про необхідність відмови в позові,  виходячи з наступного.

Згідно
трудової книжки ОСОБА_1. в період з 01.10.1997 року по 26.06.2003 року займала
посаду інженера техніки безпеки ЗАТ "Зміївська овочева фабрика".

Згідно
установчому договору від 12.03.2002 року ( а.с. 127 т.2 ),  в процесі реорганізації ЗАТ "Зміївська
овочева фабрика" було утворено ЗАТ ТМ "Зміївська овочева
фабрика" ,  якому перейшла на баланс
адміністративна будівля,  де знаходився
кабінет ОСОБА_1..

02.12.2002
року на ім'я ОСОБА_1. адміністрацією ЗАТ ТМ "Зміївська овочева
фабрика." за № 259 був направлений лист з проханням з'явитися з ключами в
8.00 04.12.2002 року у зв'язку з ремонтом адміністративного корпусу ( а.с.
23,  т.2).

04.12.2002
року адміністрація ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика" з причини
неявки ОСОБА_1. відкрила її кабінет ,  та
здійснила опис документів,  які там
знаходились . Про що був складеній відповідний протокол в присутності одинадцяти
осіб,  копія якого знаходиться в
матеріалах справи ( а.с. 121 т.2 ).

Допитаний
в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2. вказав,  що з 2000 року по 2004 рік він працював
директором ЗАСТ „ ЗОФ" ,  де позивач
працювала головою профспілкового комітету . В 2002 році було засновано інше
підприємство ЗАТ ТМ „ЗОФ" ,  якому
на баланс було передано адміністративну будівлю,  де знаходився кабінет ОСОБА_1.. Сама ОСОБА_1.
не була працівником нового підприємства. Йому нічого не відомо про проникнення
в кабінет ОСОБА_1. і зникнення з нього її речей і документів профспілки.

За
клопотанням ОСОБА_1.,  на підтвердження
її доводу,  що вона зверталася 17.12.2002
року до Зміївського РВ ГУМВСУ в Харківській області з заявою про зникнення її
особистих речей та документів профспілкової організації з її кабінету в зв'язку
з протиправними діями відповідачів і проведення по цьому факту перевірки,  судом була витребувана відповідна інформація
з Зміївського РВ ГУМВСУ в Харківській області. Згідно листа начальника
Зміївського РВ ГУМВСУ в Харківській області від 25.12.2006 року № 9424 такої
заяви від ОСОБА_1. до Зміївського РВ не надходило( а.с. 37,  т.2 ).

Згідно
рішення Зміївського районного суду від 17.02.2004 року по справі № 2065V2004 p.,
яке вступило в законну силу,  встановлено,
що в 2002 році робоче місце ОСОБА_1. знаходилось в приміщенні ЗАТ ТМ
„ЗОФ" з яким ОСОБА_1. в трудових стосунках не знаходилась.  Вона була працівником ЗАСТ „ЗОФ".  Цим  же

З

рішенням
було змінено формулювання звільнення ОСОБА_1.,
в стягненні моральної шкоди відмовлено.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у

цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті   самі
особи   або
особа,  щодо  якої
встановлено      ці обставини.

В ході
судового розгляду справи ОСОБА_1. не надала суду будь-яких доказів на
підтвердження створення перешкод в користуванні кабінетом,  взагалі наявності в її кабінеті на момент
04.12.2002 року особистих речей позивача,
переліку документів,  які там
знаходилися і не належали відповідачам. В матеріалах справи відсутні данні про
звернення позивача,  а також відповідного
об'єднання профспілок з приводу зникнення речей і документів до правоохоронних
органів і відповідні результати перевірок на підтвердження цього факту.

ОСОБА_1.
відмовилася від допиту свідка ОСОБА_6.,
викликаного за клопотанням позивача.

В
частині обґрунтування позову про стягнення моральної шкоди в наслідок
незаконних звільнень ( накази №№ 127-К від 12.08.2002 року та 138-К від
26.11.2002 року) ОСОБА_1. також не надала суду належних доказів їх
незаконності. Будь-які рішення суду,
які-б встановлювали неправомірність цих звільнень відсутні. Як вказує
сама позивачка відповідач за власної ініціативи всякий раз відновлював її на
роботі,  тобто права ОСОБА_1. в цьому
випадку не постраждали на були відновлені роботодавцем в повному обсязі ,  про що свідчать накази № 141-к від 26.11.2002
року і № 127-к від 12.08.2002 року(а.с. 51, 52 т.1)

В той же
час судом не встановлено в діях ЗСАТ "Зміївська овочева
фабрика",  ЗАТ ТМ "Зміївська
овочева фабрика" ознак протиправності.

Згідно
ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода,  завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою,  яка її
завдала,  за наявності її вини.

Згідно
ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Таким
чином,  відмовляючи у задоволенні
позову,  суд виходить з того,  що ОСОБА_1. в порушення ст. 60 ЦПК України не
забезпечила належними доказами свої позовні вимоги.

Виходячи
з вищенаведеного суд не вбачає правових підстав для стягнення на користь
позивача моральної шкоди з ЗСАТ "Зміївська овочева фабрика",  ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика"
з приводу створення перешкод в користуванні робочим кабінетом,  незаконних звільнень,  незаконного проникнення до кабінету,  зникнення особистих речей і документів
профспілки з вини відповідачів.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,
61 ,  1167 ЦК України,  ст.ст. 10,
11,  60, 169,  209,
212,  214,  215 ЦПК України,  -.

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до ЗСАТ "Зміївська овочева
фабрика",  ЗАТ ТМ "Зміївська
овочева фабрика" - відмовити в повному обсязі

Рішення
може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

4

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через суд першої інстанції,  який ухвалив
оскаржене судове рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

У разі
подання апеляційної скарги,  рішення якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.