Справа № 2-П-510/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
лютого 2007 року                                                                       місто
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді                                                              Слюсарчук
Н.Ф.

з участю секретаря с/з                            Ковальчук
Т.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2

про      відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  завданої в результаті залиття
квартири,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
в квітні 2005 року звернувся до суду з вищезгаданим позовом,  в якому зазначив,  що 14.02.2006 року,  з вини відповідача,  який проживає поверхом вище в
квартиріАДРЕСА_1,  сталося залиття його
квартири АДРЕСА_2,  внаслідок чого були
пошкоджені жила кімната,  кухня,  коридор,
ванна та санвузол. В цих приміщеннях залиті стеля,  стіни,
пошкоджені шпалери. Крім того,
пошкоджена підлога з паркету в жилій кімнаті,  коридорі та кухні.

В
результаті протиправних дій відповідачів йому заподіяна матеріальна шкода на
суму 5105 грн. та моральна шкода на суму 5000 грн. Зазначені суми просив
стягнути з відповідача,  а також судові
витрати.

В
судовому засідання позивач уточнив позовні вимоги,  просив стягнути на відшкодування матеріальної
шкоди відповідно до висновку № Н - 1962 від 27.10.2006 року,  проведеної судової будівельно - технічної
експертизи 4816 грн. 75 коп,  на
відшкодування моральної шкоди 5000 грн,
за проведення експертизи 400 грн,
а також сплачений судовий збір. На обгрунтування підстав моральної
шкоди,  зазначив,  що до теперішнього часу в квартирі відсутній
ремонт,  порушений його звичний порядок
організації життя,  спричинені моральні
та душевні страждання,  які викликані
проживанням в мокрій,  вологій,  цвілій квартирі,  що викликає додаткових зусиль для
відновлення.

Представник
відповідача не заперечувала,  що залиття
сталося по вині відповідача,  однак
матеріальну шкоду визнавала частково,  а
моральну взагалі не визнала.

Відповідач
ОСОБА_2. та його представник не з"явився в останні судові засідання без
поважних причин,  хоча був неодноразово
повідомлений належним чином про день,  час
та місце розгляду справи,  від
відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки,  тому суд вважає за можливе ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог  ст.
169 ч.4 ЦПК України.

Заслухавши
позивача,  дослідивши докази в їх
сукупності,  оцінюючи їх за своїм
внутрішнім переконанням,  суд
вважає,  що позов підлягає до часткового
задоволення.

Правовідносини,  що виникли між сторонами,  регулюються
ст.   ст.  1166,
1167 ЦК України,  чинними на день їх виникнення.

Відповідно
до  ст.
48 ч.2 Закону України "Про власність" власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння,  і відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно
до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов"язковому
з"ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди
підлягає з"ясуванню: наявність такої шкоди,  протиправність діяння її заподіювача,  наявність причинного зв"язку між шкодою і
протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судом
встановлено,  що 14.02.2006 року,  з вини відповідача,  який проживає поверхом вище в
квартиріАДРЕСА_1,  сталося залиття його
квартири АДРЕСА_2,  що належить на праві
власності позивачу,  внаслідок чого були
пошкоджені: жила кімната,  кухня,  коридор,
ванна та санвузол,  зокрема,  в цих приміщеннях залиті стеля,  стіни,
пошкоджені шпалери,  а також
пошкоджена підлога з паркету в жилій кімнаті,
коридорі та кухні,  що підтверджується
актом КВЖРЕП № 4 від 20.02.2006 року,
/а.с.  II.

Факт
належності позивачу квартири АДРЕСА_2,
стверджується договором купівлі-продажу від 23.02.2001 року/ а.с.
8/,  а належності відповідачу ОСОБА_2.
квартириАДРЕСА_1 - договором дарування від 12.01.2001 року/ а.с. 51/.

З
технічної точки зору залиття квартири відбулося внаслідок халатного відношення
відповідача до системи водопостачання,
зокрема,  прорив шарового крану
зливного бачка в приміщенні санвузла.

Суд
вважає,  що належним відповідачем є ОСОБА_2,  як власник квартири,  який відповідно до  ст.
151 ЖК України зобов"язаний забезпечувати схоронність
квартири,  провадити за свій рахунок
поточний і капітальний ремонт. Крім того,
відповідно до п.І8 Правил користування приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями,  власник
квартири,  наймачі та орендарі
зобов"язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням,  забезпечувати збереження жилих і підсобних
приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При появі несправностей у
квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств
по обслуговуванню житла,  а відповідно до
п. 35 власники квартир зобов"язані за власні кошти проводити ремонт
квартири.

Визначаючи
розмір матеріальної шкоди,  що підлягає
відшкодуванню,  суд враховує,  що відповідно до вимог  ст.
ст.  10 ч.2,  60 ч.1 ЦПК України,  кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Судом
приймається,  як достовірний доказ на
підтвердження розміру матеріальної шкоди,
висновок № Н-1962 судової будівельно-технічної експертизи від 27.10.2006
року/а.с. 68-81/,  оскільки це є висновок
експерта,  проведений за ухвалою
суду,  з повідомленням сторін,  особою,
яка має посвідчення судового експерта та попереджена судом про
кримінальну відповідальність,  враховуючи
обсяги пошкоджень встановлені актами КВЖРЕП № 4 / а.с. 7/ та оглядом квартири
позивача. Згідно даного висновку вартість необхідного відновлюваного ремонту
квартири АДРЕСА_2 становить 4816 грн. 73 коп,
які підлягають відшкодуванню з відповідача ОСОБА_2.

Суд
встановив наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням
заподіювача відповідача ОСОБА_2. та вини останнього в її заподіянні.

При
вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної
шкоди,  судом враховуються спричинені
йому душевні та моральні страждання,  що
пов"язані з перенесенням тривалий період часу незручностей проживання в
непридатній,  сирій,  з підвищеною вологістю,  пошкодженій квартирі,  викликає додаткових зусиль,  часу необхідного для відновлення попереднього
стану квартири та організації життя.

З
урахуванням характеру,  обсягу та глибини
заподіяних позивачу моральних страждань,
їх наслідків,  враховуючи вимоги
розумності,  виваженості та
справедливості,  суд вважає за можливе
задовольнити позов частково та визначає розмір моральної шкоди в розмірі 1500
грн,  які підлягають відшкодуванню з
відповідача ОСОБА_2. у відповідності зі
ст.  1167 ЦК України.

В решті позовних
вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

У
відповідності до вимог  ст.  88 ЦПК України підлягають відшкодуванню з
відповідача на користь позивача також витрати за проведення експертизи в сумі
400 грн,  витрати за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. та
сплачений судовий збір в сумі 56 грн. 50 коп.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  88,  209,
212-215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  1166,  1167 ЦК
України,  Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" із змінами та
доповненнями та Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної
/немайнової / шкоди " із змінами і доповненнями,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1на відшкодування матеріальної шкоди 4816 грн. 75
коп,  на відшкодування моральної шкоди
1500 грн,  витрати за проведення
експертизи в сумі 400 грн,  витрати за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. та
сплачений судовий збір в сумі 56 грн. 50 коп.

В решті позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення
може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунськии
районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.