Справа № 2-217 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007 року                             Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької

області у складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі - Гостіщевій Л.Т.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в
позовній заяві просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 матеріальну
шкоду в розмірі 25 215 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та судові
витрати, пов'язані з затопленням її магазину по вул.Фрунзе.266 в М.Мелітополі.
В ході розгляду справи провадження за позовом до ОСОБА_3 за заявою позивачки та
її представника було закрито в зв*язку зі смертю відповідачки, ніхто із її
спадкоємців в квартирі не мешкає, тобто спричинити шкоду не міг.

В судовому
засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги та просить стягнути матеріальну
шкоду в розмірі 8563 грн. 20 коп., як встановила судова будівельно-технічна
експертиза. При цьому позивачка пояснила, що їй на праві власності належить
магазин за адресою: вул.Фрунзе.266 в м.Мелітополі. На другому поверсі над
магазином мешкає в квартирі НОМЕР_1 цього ж будинку відповідач ОСОБА_1. З його
вини неодноразово, починаючи з жовтня 2005 року приміщення магазину було
затоплено. Актами комісії житлово-експлуатаційної організації встановлено, що
причина затоплення - не закриті водопровідні крани та навмисно пошкоджена
зливна труба в квартирі відповідача. Магазин потребує значного ремонту, на
протязі тривалого часу позивачка не має можливості використовувати приміщення
за призначенням, а відповідно і мати від цього прибуток. Позивачка несе збитки,
вона сплачує комунальні послуги, не використовуючи приміщення за призначенням.
Ці всі обставини викликали у позивачки моральні страждання, вплинули на її стан
здоров*я. з нею стався серцевий напад, вона втратила спокій і тому вважає, що
відповідач повинен відшкодувати їй і моральну шкоду, завдану в результаті його
винних дій.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав
в повному обсязі..

Відповідач
ОСОБА_1 та його представник позов не визнали, пояснивши, що вини ОСОБА_1 в
затопленні квартири немає, ні в одному акті не вказано в чому ж вина ОСОБА_1.
Крім.того, позивачка замінила металеві труби на пластикові і після цього
почались затоплення, можливо неправильно встановлені труби.

Суд, вислухавши
сторони. їх представників, свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до
свідоцтва НОМЕР_2 від 17 липня 2002 року вбудоване приміщення магазину по
вул.Фрунзе.266 в м.Мелітополі належить позивачці.

Квартира НОМЕР_1
в цьому будинку зареєстрована на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в річних частках, що
підтверджується довідкою МБТІ.

Відповідно до
свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ще 08 серпня 2000 року, тобто задовго до
затоплення приміщення магазину.

А відповідно до
довідки ГРП-4 в квартирі НОМЕР_1 мешкає один відповідач ОСОБА_1.

2

Актами ГРП-4 від 21 жовтня
2005 року, 03 листопада 2005 року, 05 травня 2006 року встановлено факт залиття
приміщення магазину по вул.Фрунзе,266 в М.Мелітополі з вини відповідача.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що
вона мала намір укласти з позивачкою договір оренди приміщення магазину. Вони
зробили ремонт в магазині, але відкрити його так і не змогли, бо приміщення
магазину було затоплено. В торговельному залі стояла вода, вона текла зі стелі.
Штукатурка на стінах та стелі обсипалась. На протязі півтора року приміщення
затоплювалось разів десять, тільки підсихало і знову було залито водою. З цієї
причини вона і не уклала договір оренди з позивачкою. Після затоплення в
квартиру відповідача піднімались, там стояла жінка з мокрою ганчіркою, на
зливній трубі було роз'єднання.

Свідок ОСОБА_5
пояснив, що він працював в житлово-експлуатаційній конторі і робив ремонт в
приміщенні магазину. За рахунок позивачки вони поміняли каналізаційні труби у
всьому під'їзді будинку. В квартирі відповідача була антисанітарія, каналізація
була стара, аварійна. У нього в квартирі поміняли труби зливу, унітаз. Ремонт
було проведено відповідно з будівельними нормами. Після проведення ремонту було
все перевірено, злив води був належним. В інших квартирах все нормально, а у
відповідача двічі було роз'єднано зливну трубу від унітаза. Його викликали і
він усував несправності. Сама резинка
з труби не могла витягнутись, її можна тільки з силою вирвати. Крім того,
мав місце випадок, коли затоплювали магазин він піднявся до відповідача, а в
нього була повна ванна води і текло через край.

Свідок ОСОБА_6
підтвердила, що вона працювала майстром в ГРП-4 до червня 2006 року. її
неодноразово викликали під час затоплення приміщення магазину по
вул.Фрунзе,266. Вони складали акти про затоплення. Причиною затоплення були
несправності каналізації у відповідача, а саме: роз'єднання труб. Самі труби
роз'єднатись не могли, для роз'єднання необхідно докласти зусилля. Каналізацію
ремонтували, а з часом знову було затоплення магазину і знову з причини
роз'єднання труб. Заявок від відповідача про те. що в нього пошкоджена
каналізація та на інші несправності в квартирі, до ГРП-4 не надходило. Магазин
після затоплення потребував значного ремонту, стеля була залита фекальними
водами, вийшла з ладу електропроводка. Акти про затоплення приміщення
складались вільної форми в межах повноважень, в них фіксувався факт затоплення,
а розмір шкоди в актах не встановлюється.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дали
аналогічні пояснення та підтвердили, що з вини відповідача неодноразово було
затоплено приміщення магазину, зокрема, були роз'єднані каналізаційні труби у
нього в квартирі. Самі вони роз'єднатись не могли. Свідки працюють в ГРП-4 і їх
неодноразово викликали саме в цей будинок, складались акти, в яких фіксувався
факт залиття магазину та причини цього залиття.

Вина відповідача
підтверджується також відповіддю директора КП ВЖРЄУ на запит позивачки, в якій
він рекомендує їй звернутись до суду про відшкодування шкоди саме відповідачем.

З пояснень
свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 витікає, що вони здійснюють догляд за відповідачем,
ніяких угод вони з ним не укладали, а допомагають як сусіди. Проживають вони в
сусідньому будинку. ОСОБА_1 ніколи не залишається один вдома. Вони йому
прасують білизну, готують їжу. Залиття магазину не було, ніхто ніколи з ГРП-4 в
квартиру не приходив.

Суд вказані
пояснення не приймає до уваги, тому що вони суперечать встановленим за справою
обставинам, іншим доказам. Крім того, ці свідки можуть бути зацікавлені в
наслідках справи.

Посилання
представника відповідача на те, що можливо в будинку несправна каналізація,
безпідставні. Житлово-експлуатаційна організація такого факту не встановила,
ніхто з мешканців будинку на несправності каналізації в будинку не скаржився,
в-тому числі і сам відповідач не звертався до ГРП-4 зі скаргами чи з заявками

3

на
ремонт. Відповідач не надав суду доказів того, що каналізація не
відповідає технічним нормам або несправна, та не послався на такі докази.

Відповідно до
висновку судової будівельно-технічної експертизи матеріальна шкода від
затоплення приміщення магазину складає 8563 грн. 20 коп..

Оскільки ця
шкода виникла з вини відповідача, вищезазначену суму слід стягнути з нього на
користь позивачки.

Суд вважає, що
посилання позивачки на докази того, що їй винними діями відповідача завдано
також моральної шкоди, заслуговують уваги. З відповідача слід стягнути також і
моральну шкоду. Але суд вважає, що позивачка завищила суму моральної шкоди. При
визначенні суми моральної шкоди суд також враховує і матеріальний стан
відповідача.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167,
1192. 1193 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Новослівка Новомосковського району
Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 8563
грн. 20 коп., моральну шкоду в розмірі 3000 грн.. витрати на сплату держмита в
розмірі 94 грн. 13 коп.. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи у розмірі 30 грн., всього 11 687 грн. 33 коп..

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подання в
Мелітопольський міськрайонний суд заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня його проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів після
подання цієї заяви або подання апеляційної скарги протягом 10 днів без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після: закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не подана після цього в 20-денний
строк, рішення суду набирає сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.