АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц -2371 /2007 р.                          Головуючий
Категорія:      26                                                     Олійник
апеляційній інстанції Скіць М. І.
УХВАЛА

Іменем України

25
грудня 2007 року                                                                                             м.  Черкаси

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого              Захарової А.Ф.

суддів                           Скіця М. І.,  Демченка В.А.

при
секретарі               Петренко С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_1 на рішення Кам"янського
районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до Косарської сільської
ради Кам"янського району Черкаської області,  треті особи: служба у справах неповнолітніх
дітей Кам"янської райдержадміністрації,
ОСОБА_1,  про визнання права
власності на спадкове майно, -

встановила:

09
серпня 2007 року неповнолітні ОСОБА_2  і
ОСОБА_3  звернулися до суду з вищезазначеним позовом,  мотивуючи свої вимоги тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати -ОСОБА_4.

При
житті,  16 липня 1990 року їх батьки
придбали садибу,  розташовану в АДРЕСА_1.

Після
смерті матері відкрилась спадщина на 12 частину садиби і вони з батьком
фактично прийняли спадщину однак своїх спадкових прав не оформили належним
чином і свідоцтв про право на спадщину не отримали.

Просили
суд визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом в
рівних долях по 14 частині садиби за кожним.

Рішенням
Кам"янського районного суду від 29 жовтня 2007 року позов задоволено в
повному обсязі.

Визнано
за кожним з позивачів право власності по 16 частині садиби із розрахунку площі
будинку та надвірних будівель і споруд станом на ІНФОРМАЦІЯ_1,  тобто на день смерті матері.

Не
погоджуючись з рішенням суду третя особа без самостійних вимог ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу,  в якій просить про
скасування рішення суду із закриттям провадження по справі з тих підстав,  що суд неповно дослідив докази по
справі,  висновки суду про задоволення
позову не ґрунтуються на доказах по справі і неправильне застосування судом
норм процесуального і матеріального права.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь
судці-доповідача,  пояснення сторін,  що з"явилися,  вивчивши матеріали справи,  перевіривши законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції,  приходить до висновку про
те,  що апеляційна скарга повинна бути
відхилена виходячи з наступного.

2

Відповідно до  ст.  308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
зміни,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи
позов районний суд виходив з того,  що
відповідно до положень  ст.  549 ЦК
України 1963 р. наповнолітні позивачі фактично вступили в управління та
володіння спадковим майном,  тобто
прийняли спадщину після смерті матері.

З
матеріалів справи вбачається,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 після смерті котрої відкрилась спадщина на 12
частину житлового будинку з надвірними спорудами,  розташованого в АДРЕСА_1.

Спадкоємцями
першої черги являлись чоловік та діти і відповідно кожен з них має право на 1
6 частину спадкового майна.

Розглядаючи
спір,  судова колегія вважає,  що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі,  надані
сторонами докази,  правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює та постановив правильне по суті і справедливе рішення.

Посилання апелянта на ту обставину,
що при ухваленні рішення не враховано,
що в провадженні суду мається цивільна справа за її позовом до ОСОБА_5
про визнання будинковолодіння об"єктом права спільної власності подружжя і
вирішення даного спору може суттєво вплинути на визначення долі кожного із
спадкоємців безпідставні,  так як вона
повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів,  з урахуванням положень  ст.
ст.  57 - 59 ЦПК України,  зазначені нею обставини. Таких доказів вона
не надала. Крім того,  її вимоги
спростовуються іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

На підставі
наведеного та керуючись  ст.   ст.
307,  308,  314,
315 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення
Кам"янського районного суду від 29 жовтня 2007 залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності одразу після проголошення і може бути оскаржена до суду
касаційної інстанції порядку протягом двох місяців.