№2-792-2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29
травня 2007 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Мішуровської С.Т.,
при секретарі Ліцман А.Г., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства транспорту і зв'язку України Державна адміністрація залізничного
транспорту «Укрзалізниця» Керуючий санацією ПТВ ДП «Желдорресторан»
Ямпольського Ю.О. про стягнення заборгованості по заробітній платі та витрат за
послуги адвокату, -

встановив:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по
заробітній платі, посилаючись на те, що з 30.04.2004 року наказом № 2-к ПТВ ДП
«Желдорресторан» вона була звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст.36
КЗпП України за згодою сторін. Однак, після звільнення адміністрація
підприємства остаточний розрахунок по заробітній платі з нею не провела,
просила стягнути заборгованість у сумі 531,44 гривень, та середньомісячний
заробіток за час затримки остаточного розрахунку після звільнення у сумі 17630
гривень.

В
судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, а саме: просила
стягнути з відповідача тільки заборгованість по заробітній платі в сумі 531,44
гривень, та витрати за юридичні послуги у сумі 350 гривень, про що надала суду
уточнену позовну заяву.

Представник
відповідача - керуючий санацією ПТВ ДП «Желдорресторан» Ямпольський Ю.О. -
уточненні позовні вимоги - визнав, не заперечував проти задоволення уточнених
позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі
531,44 гривень та витрат на юридичні послуги у сумі 350 гривень.

Перевіривши
матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, суд
дійшов висновку що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_1 з 30.04.2004 року наказом № 2-к ПТВДП
«Желдорресторан» була звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КПЗП
України за згодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки та наказу
про звільнення.

Із
наказу міністерства транспорту України № 523 від 11.07.2003 року вбачається, що
у державному підприємстві «Ресторан станції Лозова» відбулася реорганізація
шляхом приєднання підприємства до Південного торгівельного - виробничого
державного підприємства «Желдорресторан». Правонаступником приєднаного
підприємства став ПТВДП «Желдорресторан», в якому працювала позивачка, та де
виникла заборгованість по заробітній платі у сумі 531,44 гривень.

На даний
час, як вбачається з ухвали господарського суду від 25.04.2005 року,
вищезазначине підприємство є банкрутом, розпочата процедура санації боржника,
керуючим санації боржника розпорядником майна згідно ухвали господарського суду
призначено Ямпольського Ю.О. Як свідчать матеріали справи заборгованість по
заробітній платі позивачці виникла під час реорганізації підприємства,
конкретних доказів про те, що у позивачки є заборгованість по заробітній платі
сторони суду не представили, а навпаки довідкою відповідача про суму
заборгованості по заробітній платі станом на 1.01.2005 р. було їм стверджено,
що відповідач заборгованості перед позивачем не має.

Однак із
копії книги нарахування заробітної плати працівникам підприємства за 2003 рік
вбачається, що в жовтні позивачці була нарахована заробітна плата у розмірі
531,

44 грн., але
відповідач не надав суду належні відомості, що він сплатив нараховану заробітну
плату, тому суд з огляду на вищевикладене, вважає позовні вимоги обґрунтованими
та підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства,
проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Виходячи
з вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі
уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно стягнення з відповідача суми
заборгованості по заробітній платі в розмірі 531,44 гривень.

Також
матеріалами справи встановлено, що позивачка зверталась за правовою допомогою
адвоката при зверненні до суду, що підтверджується довідкою про сплату наданої
правової допомоги від 31.05.2007 року, та договором на представництво інтересів
від 5.03.2007 року.

Відповідно
до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката
або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони.

Оскільки
відповідач винен у виникненні спору у суді, тому суд вважає за необхідне
витрати позивачки за правову допомогу стягнути на її користь з відповідача.

Відповідно
до ст.81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави
держмито в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн. на користь Державного підприємства „Судовий
інформаційний центр".

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 30, 60, 81, 84, 88, 213-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 116 КЗпП
України, суд, -

вирішив:

Уточнені позовні
вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути
з Південного торгівельно-виробничого державного підприємства «Желдорресторан»
( м.Харків, вул.Червоноармійська, поточний рахунок
7 в Філії АБ «Експрес банк» МФО
350716) на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 531,44
гривень

Стягнути
з Південного торгівельно-виробничого державного підприємства «Желдорресторан»
на користь ОСОБА_1 350 гривень, сплачених нею за правову допомогу.

Стягнути
з Південного торгівельно-виробничого державного підприємства «Желдорресторан» в
дохід держави державне мито в сумі 51 гривні, перерахувавши на користь
Лозівського УДК Код
ОКПО: 24134414, Банк ГУДКУ в Харківській області МФО 851011 р/р №0015.

Стягнути
з Південного торгівельно-виробничого державного підприємства «Желдорресторан»
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень
на користь УДК м.Лозова
МФО 851011
р/р 0015.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України