Справа №22ц/2225
Головуючий у суді 1 -ї інст. Кочетов
Суддя-доповідач
РІШЕННЯ           копія

Іменем України

„ 5 "
грудня 2007 року апеляційний суд Житомирської області

в складі:

головуючого -
судді     Головчук С.В.,

суддів:        Миніч Т.І.,

Забродського
М.І.,

при
секретарі судового

засідання  Прищепі О.А.

з участю:   сторін

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 вересня
2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_3 до дочірнього підприємства „Автобаза" ВАТ
„Житомирводбуд",  ОСОБА_1,  третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У червні 2007 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом.
Просив стягнути з ДП „Автобаза" ВАТ „Житомирводбуд" на користь
позивача 6045, 93 грн. вартості відновлювального ремонту автомобіля,  5250 грн. на відшкодування моральної шкоди,  280 грн. витрат за проведення
автотоварознавчого дослідження,  180 грн.
витрат за надання правової допомоги,  73,
6 грн. витрат по оплаті судового збору та ЗО грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. При цьому посилався на
те,  що 20 січня 2006 року близько 19 год. 30 хв. на вул.
Вокзальній у м. Житомирі сталася дорожньо-транспортна подія,  в результаті якої відбулося зіткнення
автомобіля „СААБ" д.н. НОМЕР_1 та мікроавтобуса „Пежо" д.н. НОМЕР_2.
В момент зіткнення автомашиною „СААБ" керував представник позивача ОСОБА_4
Мікроавтобус перебував в оренді у відповідача на підставі відповідного договору
та був керований третьою особою у справі ОСОБА_2 Винним у скоєнні ДТП позивач
вважає ОСОБА_2 На думку позивача,
пошкодженням автомашини йому також заподіяно і моральну шкоду.

В ході
розгляду справи Корольовським райсудом
м.Житомира до участі у справі  в якості
відповідача було притягнуто ОСОБА_1,
який є власником мікроавтобуса „Пежо". Рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 21 вересня 2007 року позов задоволено частково.
З ОСОБА_1

2

стягнуто на
користь ОСОБА_3 3163, 32 грн. матеріальної шкоди,  3000 грн. на відшкодування моральної
шкоди,  280 грн. витрат за проведення
автотоварознавчого дослідження,  4, 02
грн. витрат за виклик до суду телеграфом,
180 грн. витрат за надання правової допомоги,  59, 5 грн. витрат по оплаті судового збору та
ЗО грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи,  а всього 6716 грн.84 коп. В позові до
дочірнього підприємства „Автобаза" ВАТ „Житомирводбуд" відмовлено за
безпідставністю вимог.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про
скасування зазначеного рішення з ухваленням нового про відмову в позові,  посилаючись на те,  що висновки суду не відповідають обставинам
справи,  обставини справи з"ясовані
неповно. Зокрема вважає безпідставним висновок суду про винність у ДТП ОСОБА_2 На думку
апелянта,  суд необгрунтовано відхилив
висновки,  викладені у дослідженні
спеціаліста про причини ДТП,  наданому третьою особою. Вважає,  що суд безпідставно відхиляв клопотання
представників сторін про призначення судово-автотехнічної експертизи.

Розглянувши справу в межах доводів,
викладених в апеляційній скарзі,
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається,  що
20 січня 2006 року близько 19 год. 30 хв.
на вул. Вокзальній у м. Житомирі сталася дорожньо-транспортна подія,  в результаті якої відбулося зіткнення
автомобіля „СААБ" д.н. НОМЕР_1 та мікроавтобуса „Пежо" д.н. НОМЕР_2 і
вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. На час ДТП автомашиною
„СААБ" керував на підставі доручення представник позивача ОСОБА_4,  а мікроавтобусом „Пежо" третя особа
ОСОБА_2 відповідно до усної угоди (а.с.9).

Постановою Богунського райсуду
м. Житомира від 5 травня 200 6 року встановлена вина ОСОБА_2 у ненаданні
переваги в русі автомобілю „СААБ",
тобто,  у вчиненні
адмінправопорушення,  передбаченого ст.124
КпАП України. Провадження у справі закрито у зв"язку із закінченням
строків,  передбачених ст.38 КпАП
(а.с.12). Зазначена постанова є чинною.

Тому,  відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК
вказані обставини не підлягають додатковому доказуванню.

Суд обгрунтовано вважав,  що
шкода,  заподіяна позивачеві підлягає
відшкодуванню.

Проте,  неможливо погодитись з
висновками суду,  що обов"язок по
відшкодуванню шкоди слід покласти на відповідача ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК
шкода,  завдана джерелом підвищеної
небезпеки,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі (право
власності,  інше речове право,  договір підряду,  оренди тощо) володіє транспортним
засобом,  механізмом,  іншим об"єктом,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з договором від 24.11.2005 року автомобіль
„Пежо" д.н. НОМЕР_2 перебуває у оренді дочірнього підприємства
„Автобаза" ВАТ „Житомирводбуд" до 25 травня 2009 року (а.с.14).
Зазначений договір є чинним,  жодною із
сторін не оскаржений.

Висновок суду про те,
що вказаний договір не виконується,
не підтверджений доказами.  Такий
висновок,   зокрема,   спростовується

3

поясненнями
сторін в судовому засіданні. Зокрема,
судом встановлено,  що ДТП сталася під час
руху мікроавтобуса за пасажирським маршрутом № 58. Вказаний маршрут
експлуатує,  саме ДП„Автобаза" ВАТ
„Житомирводбуд". Такі обставини представником вказаного відповідача на
заперечувалися. Крім того,  відповідач
ОСОБА_1 зазначав,  що шляхові листи
ОСОБА_2 для поїздок за вказаним маршрутом виписувалися саме ДП „Автобаза"
ВАТ „Житомирводбуд".

За наведених обставин обов"язок по відшкодуванню шкоди,  заподіяної позивачеві джерелом підвищеної
небезпеки внаслідок ДТП,  слід покласти
на ДП „Автобаза" ВАТ „Житомирводбуд",
тобто,  на юридичну  особу,
яка  орендувала  транспортний
засіб.

Розмір матеріальної шкоди,
заподіяної позивачеві пошкодженням автомобіля,    визначений
експертом  і  становить
3163   грн.32   коп.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо розміру відшкодування моральної
шкоди. Тому висновки суду щодо визначення розміру цього відшкодування  апеляційним судом не  перевіряються.

В зв"язку з наведеним рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового - про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст.1166, 1167, 1187 ЦК України,
ст.ст.304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України,    суд

ВИРІШИВ:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково. Рішення Корольовського районного суду м.
Житомира від 21 вересня 2007 року скасувати,
ухваливши нове.

Стягнути
з дочірнього підприємства „Автобаза" ВАТ „Житомирводбуд" на користь
ОСОБА_3 3163, 32 грн. матеріальної шкоди,
3000 грн. на відшкодування моральної шкоди,  330 грн. витрат за проведення
автотоварознавчого дослідження та експертизи,
4, 02 грн. витрат за виклик до суду телеграфом,  180 грн. витрат за надання правової
допомоги,  59, 5 грн. витрат по оплаті
судового збору та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи. Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди за безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.