Справа №2-803/2007
РІШЕННЯ (ЗАОЧНЕ)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2007 року                              Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в
складі: головуючого-судді                                                                     Кухтея
Р.В.

при
секретарі -                                                                                         Яблончук
Л.Б.

з участю
позивача -                                                                                 ОСОБА_1

представника
позивача -                                                                         ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.   Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3,   ОСОБА_4 про поділ спільного
майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1   звернувся в суд з позовом до
відповідачів ОСОБА_3,   ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим,   що з відповідачем ОСОБА_3 перебував у шлюбі
з 15 грудня 1994 року по 23 березня 2006 року. Під час
проживання з відповідачем за спільні кошти було придбано майно,   яке складається з трикімнатної квартири по
АДРЕСА_1 вартістю 194000
грн.,   яка була зареєстрована на
відповідачку ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_4 Відповідач не дозволяє користуватися
вказаною квартирою,   угоди про
добровільний поділ майна не досягнуто,
тому просить виділити йому 1/3
частину спірної квартири та визнати за ним право власності на цю частину.
Судові витрати покласти на відповідача.

В
судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали свої позовні
вимоги повністю та просили задовольнити позов.

Відповідач
в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам,   хоча належним чином був повідомлений про час
та місце розгляду справи,   про що
свідчать повідомлення про вручення судових повісток,   а тому суд вважає за можливе розглядати
справу у відсутності відповідача по наявних матеріалах справи. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,   що відповідає положенням   ст.
224 ЦПК України.

Заслухавши
позивача,   його представника та
дослідивши обставини справи,   суд
приходить до висновку,   що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Як
вбачається з пояснень позивача,
об'єктивно стверджених свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.   6)
сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 1994
року по 23 березня 2006 року.

Відповідно
до   ст.
60 СК України майно,   набуте
подружжям за час шлюбу,   належить
дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від
того,   що один з них не мав поважної
причини (навчання,   ведення домашнього
господарства,   догляд за дітьми,   хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу). Вважається,   що кожна
річ,   набута за час шлюбу,   крім речей індивідуального
користування,   є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно
договору купівлі-продажу від 25
листопада 1999 року
вбачається,   що ОСОБА_3,   яка діяла від імені та в інтересах свого
неповнолітнього сина ОСОБА_4,   купили в
рівних частинах квартиру АДРЕСА_1. З
наведеного встановлено,   що вказана
квартира куплена подружжям    за час
шлюбних

2

відносин
між позивачем та відповідачем,  а тому є
об'єктом права спільної сумісної власності.

Відповідно
до ч.1   ст.   69
СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна,  що належить їм на праві спільної сумісної
власності,  незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно
до ч.1   ст.   70
СК України у разі поділу майна,  що є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,  частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно
до ч.1.  ст.   71
СК України майно,  що є об'єктом
права спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо дружина,  чоловік не домовились про порядок поділу
майна,  спір може бути вирішений судом.   При цьому суд бере до уваги інтереси
дружини,  чоловіка,  дітей та інші обставини,  що мають істотне значення.

Згідно
довідки «Волинського агентства нерухомості» від 20 березня 2006
року встановлено,  що ринкова
вартість трьохкімнатної квартири по АДРЕСА_1 становить 194000 грн.(а.с.  7).

З
довідки житлово-комунального підприємства від 21 листопада 2005
року встановлено,  що за АДРЕСА_1
проживають ОСОБА_3,  ОСОБА_4 та ОСОБА_5
(а.с.  5).

Таким
чином,  оцінивши зібрані та досліджені
докази в їх сукупності суд приходить до висновку,  що оскільки квартира АДРЕСА_1 набута
подружжям за час шлюбу,  тому є спільною
власністю подружжя. Виходячи із рівності часток об'єкта права спільної сумісної
власності подружжя,  суд вважає,  що відповідачу слід виділити 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1,  оскільки 1/3 частки спірної квартири належить ОСОБА_4

Відповідно
до   ст.
88 ЦПК України стороні,  на
користь якої ухвалено рішення,  суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.

Як
вбачається з квитанцій про оплату судових витрат,  позивачем сплачено судовий збір в розмірі 647 грн. та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  які слід стягнути з відповідачів в користь
позивача.

Керуючись   ст.
ст.   З,  10,  57,
60,  88,  208,
209,  215,  218,
224-226 на підставі
ст.    ст.   60,  69,
70-71 України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Виділити
у власність ОСОБА_1 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_3,  ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 647 (шістсот сорок
сім) грн. сплаченого судового збору та 30
(тридцять) грн. сплачених судових витрат по справі в рівних частинах.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайоннии суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
протягом десяти днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня його отримання копії.

Суддя
Луцького міськрайонного суду
Р.В.Кухтей