УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 грудня   2007 року

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Житомирської

області у
складі:

головуючого
судді:   Омельчука М. І.

суддів:       Павицької Т.М. , Олексіенка М. М

при секретарі:                                Хоменко Р.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до
військової частини А-0281 про поновлення в черзі на отримання житла,  -

за  апеляційною
скаргою  ОСОБА_1        на рішення Богунського районного суду
м.  Житомира від 18 жовтня 2007 року

встановила:

В червні
2006 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача,  в якому зазначила,  що з 1994 року вона разом з чоловіком та
двома дітьми згідно рішення житлової комісії вч А-0281,  в якій проходив військову службу
чоловік,  були поставлені на облік для
отримання житла. Являючись працівником вказаної частини ( не
військовослужбовцем),  у 1996 році після
розірвання шлюбу та звільнення чоловіка з військової частини вона переоформила
чергу на себе. В червня 2004 року звільнилась з роботи за скороченням штату. 31
жовтня 2005 року житлова комісія військової частини прийняла рішення про зняття
її з черги на отримання житла,  оскільки
безпідставно була поставлена на облік та перебувала у черзі  не являючись військовослужбовцем.

Вважає  рішення комісії    незаконним,
таким,  яке суперечить вимогам

Житлового
Кодексу України,  Правилам обліку
громадян,  що потребують поліпшення
житлових умов. Просила скасувати згадане рішення житлової комісії військової
частини та поновити її в черзі.

Рішенням
Богунського районного суду м.  Житомира
від 18 жовтня 2007 року у позові ОСОБА_1
відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм процесуального права,  просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення її вимог.

Справа №
22ц/2582                                        Головуючий
у 1 ін ст.  Грибан І.О.

Категорія
29                                                     Доповідач   Омельчук М. І.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно
до вимог  ст.  ст.
39, 40 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення
житлових умов за місцем проживання - виконавчими комітетами відповідних
рад,  або за місцем роботи спільним
рішенням адміністрації підприємств,  установ
організацій і відповідного профспілкового комітету.

Порядок
взяття на облік та забезпечення житлом військовослужбовців та працівників
невійськовослужбовців Збройних Сил України регулюється спеціальним нормативним
актом,  яким є Положення про порядок забезпечення
жилою площею в Збройних Силах України,
затверджене Наказом Міністра оборони України №20 від 3.02.1995 року.

Вирішуючи
спір,  суд правильно до спірних
правовідносин застосував цей нормативний документ. Пунктом 30 вказаного
Положення передбачено,  що працівники
військових частин,  розміщених за межами
міст та селищ міського типу забезпечуються житлом за рахунок житлового фонду
цих військових частин. Працівники військових частин,  що утримуються за рахунок державного бюджету
і розміщених в містах та селищах міського типу можуть бути забезпечені житлом
із фондів Міністерства оборони України з умови,
що вони перебувають на обліку у виконавчих комітетах відповідних рад за
місцем проживання,  сумлінно пропрацювали
у Збройних Силах не менше 15 років. Надання жилих приміщень таким працівникам
здійснюється згідно черги,  визначеної на
підставі контрольних списків.

Судом
встановлено,  що на чергу для отримання
житла у 1994 році позивачка була поставлена як член сім'ї військовослужбовця.
Сама військовослужбовцем не являлась. При вирішенні питання про залишенні її на
квартирному обліку (грудень1996 року) після припинення служби чоловіка у
військовій частині,  не враховано тих
обставин,  що позивачка не перебувала на
черзі у виконавчому комітеті за місцем проживання. Пропрацювала на той час у
відповідача лише З роки. На момент прийняття рішення про виключення її з
квартирного обліку стаж роботи її у військовій частині складав 11 років.

Виходячи
з наведених обставин,  суд дійшов
правильного висновку про те,  що ОСОБА_1.  на квартирному обліку у вч А-0281 перебувала
незаконно і відмовив їй у задоволенні позову.

Рішення
районного суду ухвалено з дотримання норм матеріального,  процесуального права,  підстав для його скасування немає. Колегія
суддів залишає його без змін,  апеляційну
скаргу позивачки відхиляє.

Керуючись  ст.
ст.   303, 304, 308, 313-315, 324,
325, 209, 218 ЦПК України,      колегія
суддів , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Богунського районного суду м.  Житомира
від 18 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на
протязі двох місяців з дня набрання нею законної сили.