Справа
№ 22-6011/2007 рік
Головуючий у 1 інстанції Кут"я С.Д.
Доповідач Маширо О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючої
Новосядлої В. М.

суддів Маширо
О.П., Ігнатової Л.Є.

при секретарі
Маслаковій М.Г.

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
в  м.Донецьку цивільну справу по
апеляції ОСОБА_1 на рішення Ворошилівського районного суду м.Донецька від 8
червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства „Донецька
вугільна енергетична компанія" про стягнення одноразової допомоги при
звільненні,

установив:

До апеляційного
суду звернувсяОСОБА_1з апеляційною скаргою на рішення суду, яким йому було
відмовлено у задоволенні його вимог.

Суд виходив з
того, що позивач з 1982 року працював на шахті ім.Скочинського, яка є
структурним підрозділом відповідача.

9 березня 2000
року він уперше звільнився з підприємства у зв"язку з виходом на пенсію.

За умовами
колективного договору, а також Галузевої угоди між Міністерством палива та
енергетики України і Всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості
України позивач мав право на виплату одноразової допомоги у розмірі залежно від
стажу роботи за наявності прибутку, що залишається у розпорядженні
підприємства.

Судом було
встановлено, що така допомога не була сплачена позивачеві при звільненні через
відсутність прибутку, однак з позовом про захист своїх правОСОБА_1звернувся до
суду через 7 років, тобто поза строком, встановлений ст.233 КЗпП України.

Оскільки позивач
не навів у суді поважних причин пропуску такого строку, суд відмовив йому у
задоволенні позову через пропуск строку для звернення з даним позовом до суду.

В апеляційній
скарзіОСОБА_1просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити
його вимоги, оскільки вважає, що суд безпідставно не врахував тієї обставини,
що після першого звільнення з роботи він неодноразово звертався до керівництва
з питання виплати йому одноразової допомоги, хоча і в усній формі. Допомогу
йому обіцяли сплатити, коли будуть кошти, тому він вважає, що строк на
звернення з позовом до суду він не пропустив.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін, з
таких підстав.

Згідно з
вимогами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На думку
апеляційного суду оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, тому підстав
для його скасування немає.

У відповідності
до вимог ст.233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в тримісячний строк
з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач уперше звільнився з підприємства 9 березня 2000
року у зв"язку з виходом на пенсію (а.с.7).

Про порушення
свого права щодо несплати допомоги при звільненні він дізнався одразу, про що
сам вказав у своєму позові, а також у судовому засіданні, однак за поновленням
свого порушеного праваОСОБА_1звернувся до суду тільки через 7 років після
звільнення - 20 лютого 2007 року, тобто поза строком, встановленим наведеною
правовою нормою.

Згідно зі ст.234
КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею
233 КЗпП України, районний (міський) суд може поновити ці строки.

Однак у суді
першої інстанції позивач не навів поважних причин пропуску строку,
встановленого діючим законом для звернення до суду за вирішенням трудового
спору, тому суд першої інстанції підставно відмовив йому у позові.

Таким чином,
апеляційний суд вважає, що рішення суду як таке, що відповідає вимогам закону,
слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Керуючись ст.ст.
308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ворошилівського районного суду м.Донецька від 8 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.