Справа 22-2698                                           Головуючий
в суді 1 інстанції Венглєвська КБ.
23                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

2007 року грудня
місяця 04 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Херсонської області в складі :

Головуючого
Пузанової Л.В.

Суддів             Орловської Н. В.

Фурман Т.Г.

При секретарі
Костеннікові Д.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

На рішення
Читинського районного суду Херсонської області від 18 червня 2007 р. у цивільній справі
за позовом Комунального сільськогосподарського підприємства «Іллінка» до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди

Встановила:

26 березня 2007
року Комунальне сільськогосподарське підприємство «Іллінка» звернулось до суду
із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, вказуючи, що 31 жовтня 2006р.
відповідач прогнав стадо 86 голів громадської рогатої худоби по посівам озимого
ріпаку на полях, належних господарству, чим завдав матеріальних збитків на суму
1953,52 грв., які просив стягнути.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області
від 18 червня 2007 р. позовні вимоги задоволені повністю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неправомірність рішення суду
внаслідок помилковості висновків стосовно наявності підстав для задоволення
позову, оскільки факт заподіяння матеріальної шкоди позивачу саме з його вини
та її розмір вважає недоведеними. Просить рішення суду скасувати.

Письмових заперечень на доводи апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах
визначених cm.
303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що
визнав доведеним факт спричинення позивачу збитків на суму 1953,52 грв.
внаслідок неправомірних дій відповідача, тоді як останній доказів на
спростування доводів позивача не надав.

Проте такий висновок ґрунтується на неналежній оцінці доводів і заперечень
сторін, та наданих на їх підтвердження доказів, а також неправильного
застосування норм матеріального права.

У відповідності до загальних підстав відповідапьності за завдану
матеріальну шкоду, встановлених cm. 1166 ЦК
Україну, якою керувався суд, передбачено, що шкода, заподіяна юридичній
особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала,

за умови, що дії
останньої були неправомірними, лііж ними і шкодою є безпосередній причинний зв
'язок та є вина зазначеної особи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем встановлений
факт прогону 86 голів худоби по полю № 1, яке використовується господарством та
засіяно посівами озимого рапсу про що складено акт від 31 жовтня 2006 р. без
участі відповідача, про те останній вказаний факт не заперечував. Вину
відповідача у знищенні посівів суд обгрунтував висновком про нерентабельність
посівів озимини на цьому полі для майбутнього збору врожаю, який викладено в
акті від 01 листопада 2006 р. комісією у скчаді посадових осіб державної
адміністрації, селищної ради, та представників КСП «Іллінка».

Однак, згідно складеного за ініціативою відповідача акту від 30 травня
2007р., станом на час розгляду справи в суді, встановлено, що на полі № 1 є
сходи посівів ріпаку, які пошкоджені хворобою, слаборозвинені та забиті
заїишками торішніх посівів ячменю, які зійшли. Цей факт позивач при розгляді
даної справи не заперечував та не спростував.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції зазначив, що врожай з
вказаного поля був зібраний, однак у розмірі меншому ніж: очікувався.

Відшкодування збитків, заподіяних землекористувачам внаслідок випадків
встановлених cm.
156 ЗК України здійснюють , зокрема, громадяни, діяльність , яких обмежує
права землекористувачів у порядку, встановленому ч.2 cm. 157 цього Кодексу,
а також постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. № 284, якою
затверджений Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та
землекористувачам.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16
постанови « Про практику застосування судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. № 7, при пошкодженні посівів
стягується вартість неодержаної сільськогосподарської продукції, обчислена за
ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в
господарстві, за винятком витрат виробництва, пов'язаних із зібранням врожаю, а
також витрат на відновлення якості земель відповідно до їхнього призначення.
Якщо замість пошкоджених посівів землекористувач у тому ж сезоні провів
повторний посів культур, відшкодуванню підлягають витрати на пересівання (
вартість насіння, обробіток землі, тощо).

У даній справи доводи позивача відносно розміру
витребуваних ним збитків ґрунтуються на вартості понесених витрат по обробці і
посіву озимого ріпаку на вказаному полі станом на серпень - вересень 2006р.
Однак доказів щодо зменшення врожайності на погіршення сходу посівів на полі №
1, станом на час постановления
рішення у справі, внаслідок протиправних дій відповідача, а також
необхідності відновлення посівів та понесених господарством витрат, суду не
надавав та на такі обставини не посилався.

Наведеним обставинам суд належної оцінки не надав, норми матеріального
права, які підлягали застосуванню у спірних правовідносинах сторін не
застосував, а тому, на думку колегії суддів, дійшов помилкового висновку про
наявність причинного зв 'язку між діями відповідача та спричиненням збитків
землекористувачу та наявністю підстав для їх стягнення у визначеному позивачем
розмірі з зазначених ним підстав.

Враховуючи викладене, постановлене у справі рішення не можна визнати
законним обґрунтованим. Допущені судом порушення норм матеріального і
процесуального закону є підставою для його скасування з постановлениям нового рішення
про відмову у задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

На
підстав викладеного, cm,
1166 ЦК України,
ст. 156, 157
ЗК України , керуючись cm.
303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів -

Вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Читинського районного суду Херсонської області від 18 червня 2007 р. скасувати,

і постановити
нове.

У
задоволенні позовних вимог Комунального сільськогосподарського підприємства
«Іллінка»

до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди відмовити.

Рішення суду набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду
України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції з часу набрання ним законної сили.