Справа
№ 2- 328-2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2007 р.                                                                                                    м.
Христинівка

Христинівський
районний суд Черкаської області в складі: судді Вітер Л.А.,  при секретарі Бурбі Р.Ю.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Укртелеком» в особі Центру
електрозв»язку №6 Черкаської філії ВАТ «Укртелеком» про поновлення на
роботі,  стягнення втраченого заробітку
за час вимушеного прогулу,  відшкодування
моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з названим позовом.
Вона вказує,  що з 26.07.1976 року
прийнята на посаду станційного майстра 3 розряду. В послідуючому вона працювала
лінійним монтером,  телефоністкою 3 та 2
класу МТС.  В зв»язку з зміною у штатному розписі
з 01.10.2001 року вона переведена на роботу телефоністкою міжміського зв»язку 3
класу дільниці з маркетингу продажу послуг та обслуговування споживачів цеху
електрозв»язку №13.3 05.04.2005 року переведена на посаду телефоністки служби
телефонної мережі 0, 8 ставки бригади міжміського телефонно-телеграфічного
зв»язку цеху електрозв»язку №13 м. Христинівка. З 01.01.2007 року переведена
телефоністом довідкової служби. Наказом №50-к від 29.03.2007 року звільнена з
роботи в зв»язку з скороченням штату і чисельності на підставі п.1  ст. 40 КЗпП з 29.03.2007 року. Звільнення з
роботи вважає незаконним,  посилаючись на
те,  що відповідно до  ст. 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату
працівників у зв»язку з змінами в організації виробництва і праці переважне
право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці. Ця вимога не виконана,  поскільки позивачка закінчила ПТУ за фахом
електромонтер станційного обладнання міського телефонного зв»язку. В послідуючому
при наявності нових робочих місць були прийняті на роботу з визначенням 100%
посадового окладу ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
у яких педагогічна та торгівельна освіта. Позивачці інша
робота не пропонувалась. Крім того,  не
вивільнювались пенсіонери. Тому вона мала переваги для залишення на роботі при
скороченні працівників. Також незаконним звільнення позивачці нанесена моральна
шкода,  поскільки вона переживала та
страждала,  так як пропрацювала на
підприємстві 31 рік,  досягла
передпенсійного віку,  була позбавлена
професійної діяльності,  джерела існування,  можливості забезпечити навчання двох
неповнолітніх дітей. Розмір моральної шкоди складає 5000 грн. В судовому
засіданні позивачка позов підтримала,
представники відповідача позову не визнали,  посилаючись на те,  що застосування статті 42 КЗпП України до
відповідних правовідносин не є доречним,
оскільки в даному випадку мало місце скорочення чисельності і штату
працівників,  а саме телефоністів
довідкової служби міської телефонної мережі в зв»язку зі зменшенням обсягів
робіт. Всі посади телефоністів довідкової служби міської телефонної мережі
групи з надання телекомунікаційних послуг відділення «Телекомсервіс» №1
дільниці з маркетингу,  продажу послуг та
обслуговування споживачів Цеху електрозв»язку №13 виведені зі штатного розпису.
Звільнення працівника ОСОБА_1 за п.1  ст.
40 КЗпП України проводилось з дотриманням норм чинного законодавства
України,  їй пропонувалась робота
електромонтера лінійних споруд,  але
позивачка відмовилась від запропонованої посади. В судовому засіданні був
допитаний свідок ОСОБА_4.,  який
пояснив,  що відбулося скорочення
відділу,  де працювала ОСОБА_1,  інша посада не пропонувалась,  поскільки не було вільних вакансій,  а від посади електромонтера вона відмовилася.
Вислухавши сторони,  свідка,  дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов не підлягає до задоволення на підставі слідуючого. Судом
встановлено,  що позивачка працювала у
відповідача з 12.03.1976 року на різних посадах,  а 01.01.2007 року телефоністом довідкової
служби міської телефонної мережі цеху електрозв»язку №13 і наказом №50-к від
29.03.2007 року з 29.03.2007 року звільнена з роботи у зв»язку з скороченням
чисельності і штату на підставі п.1  ст.
40 КЗпП України. В даному випадку малось скорочення чисельності і штату
працівників довідкової служби,  таких
посад малось дві і обидві вони скорочувались. Відповідно до змісту  ст. 42 КЗпП України,  Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992
року при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в
межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування)
працівників і перевести більш кваліфікованого працівника,  посада якого скорочується,  з його згоди на іншу посаду,  звільнивши з неї з цих підстав менш
кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось,  питання про наявність переважного права чи
переваги на залишення на роботі вирішується в порівнянні з іншими
працівниками,  які виконують таку ж
роботу або займають таку ж посаду на даному підприємстві,  в установі,     організації.    Суд
не    може    обговорювати    питання
про    доцільність    перестановки

^перегрупування;,  і ому доводи позивачки про можливість
звільнення інших працівників,  зокрема
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
пенсіонерів ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  які
займають інші посади і виконують іншу роботу,
що не скорочуються і переведення її на їх посади,  судом не можуть бути обговоренні.

Що
стосується порядку звільнення позивачки,
то такий порядок не був відповідачем порушений,  та і сама позивачка на такі порушення чинного
законодавства не посилається. Позивачці пропонувалась вільна посада
електромонтера лінійних споруд,  але від
такої посади вона відмовилась,  про що
свідчить акт від 26.02.2007 року,  а
також її пояснення в судовому засіданні,
де вона також вказала,  що таку
посаду вона зможе виконувати.

Тому суд
вважає,  що позов не підлягає до
задоволення,  поскільки ОСОБА_1 звільнена
за п. 1  ст. 40 КЗпП України з
дотриманням чинного законодавства України.

Крім
того,  з ОСОБА_1 підлягає до стягнення
держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  214-215,
218 ЦПК України та на підставі
ст.  ст.  40,
42,  232,  233,
234,  237-1 КЗпП України,  суд -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 про поновлення на роботі телефоністом довідкової служби міської
телефонної мережі II кл. групи з надання телекомунікаційних послуг
відділенням «Телекомсервіс» №1 дільниці з маркетингу,  продажу послуг та обслуговування споживачів
цеху електрозв»язку №13 м. Христинівка,
центру електрозв»язку №6 Черкаської філії ВАТ «Укртелеком» з 29.03.2007
року,  стягнення втраченого заробітку за
час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1 51 грн. держмита на користь держави та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. (одержувач коштів УДК в Христинівському
районі,  рр 0453,  МФО
854018,  У,  банк одержувач ГУДКУ в Черкаській
області,  код 22050000).

На
рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської
області через Христинівський районний суд протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення. У
разі неподання заяви про апеляційне оскарження у встановлений строк рішення
набирає чинності.