Справа №2-1983/2007
Рішення

Іменем    України

10 липня
2007 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого             Драного В.В.

при
секретарі            Фроловій Н.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу та стягнення моральної шкоди,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу,  посилаючись на те,  що 15.02.2003 року він дав відповідачу у борг
1134 грн.,  який зобов'язався повернути
гроші до 15.03.2003 року,  про що була
складена розписка. Крім того,  через
місяць 28.03.2003 року на прохання відповідача він додатково дав відповідачу у
борг 6493 грн.,  які відповідач
зобов'язався повернути у двомісячний строк до 28.05.2003 року,  про що також було складено розписку. Тим
самим між ними було укладено договір позики. Однак,  у домовлений строк відповідач борг не
повернув і до цього часу ухиляється від повернення боргу. Усього таким чином
відповідач взяв у позику 7627 грн. У квітні 2003 року він звернувся до
відповідача з проханням повернути йому взяті у позику гроші у сумі 1134
грн.,  вони домовились про зустріч 22
квітня 2003 року. Однак відповідачем було застосовано протиправні дії,  в результаті яких він отримав тілесні ушкодження.
Після чого звернувся до органів внутрішніх справ. Відповідач пообіцяв повернути
борг 12 травня 2003 року,  але до цього
часу борг не повернуто. У зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача 7627
грн.,  суму боргу,  та 10 000 грн.,  суму моральної шкоди,  оскільки його протизаконні дії погіршили його
стан здоров'я,  крім того відповідач не
виконав зобов'язання та ухиляється від його виконання,  та 952 грн.,
суму понесених судових витрат.

Позивач
ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги повністю та дав
пояснення,  пославшись на обставини,  викладені у позовній заяві. Крім того
пояснив,  що він звертався неодноразово
до відповідача із проханням повернути борг. І вони домовились про зустріч 22
квітня 2003 року об 11.00 годині на перехресті вул.  Преображенського та вул.     Кропивницького    м.
Кіровограда.    Натомість    відповідача,     під'їхав

транспортний
засіб « ГАЗ 2410» темно-сірого кольору з відміткою таксі. З нього вийшли раніше
йому невідомі три чоловіки у темних окулярах,
один з яких дістав пістолет та приставив йому до голови та змусив сісти
до їхнього автомобіля. Він ухилився та впав на землю,  а його почали бити ногами. Він підхопився на
ноги та побіг у бік дитячої обласної лікарні,
у його бік пролунали п'ять пострілів,
дві пневматичні кулі поцілили йому у вухо,  друга -в потилицю. У травмпункті дитячої
обласної лікарні йому було надано першу допомогу та викликали швидку допомогу.
Після чого відповідач попросив не повідомляти міліцію про призначену зустріч,  а згодом повідомив,  що замовлено його вбивство. Відповідач
пообіцяв все владнати,  але натомість
поросив повернути оригінали розписок про борг. Після чого відповідач вимагав
500 доларів США,  але він 09 травня 2003
року звернувся до органів внутрішніх справ із заявою,  відповідач був затриманий працівниками
міліції. Вважає,  що відповідач завдав
йому своїми протиправними діями з метою не виконання зобов'язання моральної
шкоди.

Представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та послався на
обставини,  викладені у позовній заяві.

Представник
відповідача ОСОБА_4 в судове
засідання повторно не з'явився про час,
місце та день сДухання справи повідомлений належним чином,  про причини неявки суд не Цовідомив,  заперечень проти позову не надав.

Відповідно
до  ст.
169 ч. 2 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних
причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду
справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти
її розгляд.

Приймаючи до
уваги викладеце суд визнає неявку представника відповідача без поважних
причин,  від сторін клопотань про
відкладення справи до суду не надходило,
а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника
відповідача.

Заслухавши
пояснення позивача та його представника,
дослідивши матеріали справи,  суд
вважає позов таким,  що підлягає
задоволенню частково,  а саме в частині
стягнення боргу за договором позики.

В
судовому засіданні встановлено,  що
15.02.2003 року позивач ОСОБА_1 дав відповідачу ОСОБА_2 у борг 1134 грн.,  які відповідач зобов'язався повернути до
15.03.2003 року,  про що була складена
розписка.

Крім
того,  28.03.2003 року на прохання
відповідача ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 додатково дав відповідачу у позику 6493
грн.,  які відповідач зобов'язався
повернути у двомісячний строк до 28.05.2003 року,  про що також було складено розписку.
Однак,  у домовлений строк відповідач
борг не повернув і до цього часу ухиляється від повернення боргу. Усього таким
чином відповідач взяв у позику 7627 грн.

Факт
отримання відповідачем ОСОБА_2 у борг 15.02.2003 року 1134 грн. та 28.03.2003
року у борг 6493 грн. підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями
розписок від 15.02.2003 року та 28.03.2003 року ( а. с.  7-8) та копією письмових пояснень ОСОБА_2 від
09.05.2003 року (а. с.  92-94).

Доказів,  які б підтверджували факт повернення грошей
відповідач та його представник суду не надали і таких доказів в судовому
засіданні не встановлено.

Спірні
правовідносини сторін регулюються
ст.  1046 ЦК України ( в редакції
2004 року) згідно якої одна сторона /позикодавець/ передає другій стороні
(позичальникові) у власність грошові кошти,
а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів.

Договір позики
вважається укладеним у момент передачі грошей.

Суд
враховує,  що відповідач не виконав
взятих на себе зобов'язань по договору,
гроші не повернув,  а тому суд
вважає необхідним стягнути з нього на користь позивача борг в розмірі 7627 грн.

Позовні
вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Так,  стаття 23 ЦК України визначає випадки,
коли підлягає відшкодуванню моральна шкода. Із змісту даної статті
вбачається,  що відшкодування моральної
шкоди не передбачено в разі невиконання зобов'язання.

Також
суд не може взяти до уваги доводи позивача про спричинення йому моральної шкоди
у зв'язку із вчиненням проти нього відповідачем протиправних дій,  так як у порушенні кримінальної справи по
факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 було відмовлено на підставі  ст.  6
п.2 КПК України ( а. с.  33),  а отже докази про вину відповідача ОСОБА_2 у
завданні тілесних ушкоджень позивачу ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно
до  ст.
75 ч. 1 ЦПК України стороні,  на
користь якої постановлено рішення,  суд
присуджує з другої сторони всі судові витрати. З відповідача підлягає стягненню
на користь позивача понесені судові витрати у сумі 85 грн.,  сплачене при подачі позовної заяви державне
мито.

Керуючись  ст.
ст.  214,  215 ЦПК України,  суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7627 ( сім тисяч шістсот двадцять сім) грн.,  розмір боргу.

В
частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у сумі
10 000 грн. - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 85 грн.

Рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської
області протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,  яка повинна бути подана протягом десяти днів
з дня ознайомлення з рішенням в цілому.