УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Артеменка І.А.,
Градовського Ю.М., Суворова
В.О.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні у м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод права користування та розпорядження власністю, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Запорізької області від
18 вересня 2006 року, -

встановила:

У
березні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод права користування та розпорядження власністю - частиною житлового
будинку, розташованого за АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на підставі рішення
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2003 року є власником 1/2
частини будинку АДРЕСА_1. Даним рішенням суду домоволодіння було розділено так,
що вхід до 1/2 частини домоволодіння відповідачки проходить через частину
домоволодіння позивача, що утворює позивачу перешкоди для нормального
користування його частиною домоволодіння.

Заочним
рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2005 року
позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у його
праві користування власністю -частиною домоволодіння АДРЕСА_1. Зобов'язано
ОСОБА_2 у частині кімнати 2-4 (будівлі А1) домоволодіння АДРЕСА_1 в тридцяти
денний термін з дня вступу рішення суду в законну силу пробити дверний отвір
для виходу на двір. Заборонено ОСОБА_2 і будь - кому іншому без дозволу ОСОБА_1
по закінченню тридцяти денного терміну з дня вступу рішення суду у законну силу
користуватись дверним отвором між кімнатами 2 - 4 і 2 -2 (будівля А1)
домоволодіння АДРЕСА_1, на час існування отвору до його закладення ОСОБА_1.
Звільнено ОСОБА_2 від обов'язку в частині кімнати 2-2 (будівля А1)
домоволодіння АДРЕСА_1 закласти віконний отвір, поклавши цей обов'язок на
ОСОБА_1

Рішенням
апеляційного суду Запорізької області від 18 вересня 2006 року рішення суду
першої інстанції скасовано, по справі постановлено нове рішення, яким позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві користування та розпорядження
майном залишено без задоволення.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судом
апеляційної інстанції матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим
просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити без змін
рішення суду першої інстанції.

Колегія  суддів
дійшла  висновку,   що
підстави  для  перегляду
рішення  суду апеляційної
інстанції відсутні виходячи з наступного.

Головуючий у 1-й
інстанції - Гончар О.С.  Справа №
33ц-1615/07

Доповідач:
Артеменко І.А.    Категорія ЦП: 59

Відмовляючи
у позові ОСОБА_1 про усунення перешкод в праві користування та розпорядження
майном суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішенням Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2003 року, яке набрало законної сили,
розділено 91/200 частини житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та
визначено порядок користування земельною ділянкою домоволодіння АДРЕСА_1. Задовольняючи
по цій справі позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у праві користування
та розпорядження власністю, суд першої інстанції поклав обов'язки на сторони
провести певні дії, чим фактично змінив обов'язки сторін щодо проведення
переобладнання належної сторонам частки, які встановлені рішенням Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2003 року, що є неприпустимим.

Апеляційний суд
обґрунтовано постановив нове рішення по справі.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення суду апеляційної
інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального
права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування рішення апеляційного суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 342 ЦПК України колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
апеляційного суду Запорізької області від 18 вересня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.