Справа
№2-1555/07
року. Дергачівський районний суд Харківської області в складі:
судді:    Нев'ядомського Д.В.
при секретарі:    Мартиненко Т.М.
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ фірми
«Дельта» про стягнення майнової та немайнової (моральної) шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ фірма «Дельта» про
стягнення грошових коштів в розмірі 742350,00грн. у відшкодування майнової
своїх позовних вимог позивач вказав, що він є «Споживачем» відповідно до
положень Закону України «Про захист прав споживачів». 14 червня 2006 року, між
позивачем та ТОВ «Дельта» (Відповідач) був укладений Договір «про пайову участь
у будівництві» № 1406/-678 за якою Відповідач зобов'язався збудувати
двохповерхове приміщення, в якому позивачеві мала належати частка у розмірі 50
відсотків, а позивач зобов'язався поетапно сплатити 833250,00грн. (екв.
165000,00 доларів США). Строк
закінчення будівництва був передбачений -30 квітня 2007 року.
виконував роботу повільно і не приймав до уваги зроблені позивачем з цього
приводу зауваження та у лютому 2007 року повідомив позивача, що через
подорожчання будматеріалів, робіт і послуг він не в змозі закінчити будівництво
та запропонував позивачеві збільшити суму фінансування ще на 178000 грн.
додатково. З такою пропозицію позивач не погодився, оскільки він не тільки не
мав можливості сплатити таку суму грошей, а також втратив інтерес до будівлі
через таку ціну та довіру до Відповідача. Отже через такі недобросовісні дії
відповідача, позивач був змушений відмовитись від Договору, що передбачено
Законом України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. № 1023-ХІІ.
наведеним, Угодою від 01 березня до Договору «про пайову участь у будівництві»
№ 1406/-678 від 14 червня 2006 року, цей Договір було розірвано. Відповідач
зобов'язався повернути сплачені мною гроші 742350,00грн. (екв. 147000,00
квітня 2007 року, але в строк не сплатив. Чисельні прохання позивача
розрахуватися - відповідач проігнорував.
червня 2007 року позивач направив Відповідачу письмову вимогу розрахуватися та
повідомив про свій намір звернутися до суду, що також на нього не вплинуло.
зв'язку з тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання по Договору «про
пайову участь у будівництві» № 1406/-678 від 14.06.2006р. належним чином та в
строк, не виконав зобов'язання по
по поверненню   сплачених   позивачем коштів в строк до 05 квітня
2007р., проігнорував всі  вимоги позивача
(як усні, так і письмові) розрахуватись, позивач зазнав сильних душевних
протиправної поведінки відповідача в позивача порушились нормальні життєві
зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя,
погіршились стосунки з оточуючими людьми та близькими, позивача турбує почуття
страху за наступний день, невпевненості у собі, погіршилось самопочуття,
почалась безсоння та знизився інтерес до життя, переслідує почуття провини
перед рідними, що внаслідок цей угоди він позбавив їх багатьох благ, він
докоряю себе, що не зміг розпізнати ненадійність відповідача заздалегідь,
позивач змушений тривалий час займатися питаннями відновлення справедливості та
захисту своїх прав, замість зайняття корисною працею, змушений терпіти погане
поводження з боку відповідача.
справедливою та обґрунтованою, з огляду на обставини справи.
вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати по оплаті ним
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн.,
отримання довідки у КП «Харківське міське БТІ» в сумі 149,96грн. та розміщення
оголошення в пресі в розмірі 132,60грн.
розгляду справи позивач заявив клопотання про нездійснення фіксації процесу за
допомогою технічних засобів, яке судом задоволено.
В судовому
засіданні позивач свій позов підтримав в повному обсязі, виклав обставини
справи відповідно до позовної заяви, просив суд задовольнити позов у повному
судове засідання не з'явився, скрився зі своєї юридичної адреси, у зв'язку з
чим, судом після встановлення факту, що згідно Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України ТОВ „Дельта" офіційно знаходиться за
тією ж юридичною адресою, у відповідності до Ч.Ч.8-10 ст. 74 ЦПК України та
розпорядження прем'єр-міністра України від 12.04.2006 року №205 „Про
затвердження переліку друкованих засобів масової інформації місцевої сфери
розповсюдження, в яких розміщуються оголошення про виклик до суду відповідачів,
третіх осіб і свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких
невідоме", біло поміщено оголошення у газету „Слобідський край". На
підставі цього, суд, вислухавши клопотання позивача про слухання справи заочно,
за відсутності відповідача, враховуючи, що судом були застосовані усі можливі засоби
для виклику відповідача в судове засідання та належного його повідомлення,
враховуючи, що відповідач, у порушення вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України не
повідомив про зміну своєї юридичної адреси, ухвалив у відповідності до ч.9 ст.
76 ЦПК України слухати справу за відсутності відповідача із винесенням заочного
рішення.

Суд, вислухавши
позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає позов
законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Позивачем з
відповідачем, був укладений Договір «про пайову участь у будівництві» №
1406/-678 від 14 червня 2006 року, за якою відповідач (забудовник) зобов'язався
отримавши необхідні дозволи та погодження прибудувати двохповерхову будівлю до
житлового будинку АДРЕСА_1 та здати його державної комісії, в строк до 30 квітня
2007 року (пункти 1.1.; 2.1.;
5.1 договору), а позивач зобов'язався поетапно фінансувати її будівництво, в
сумі 833250,00грн., пропорційно частки яка мала йому належати по закінченню
будівництва - 50 відсотків, що еквівалентно 165000,00 доларів США (станом на
14.06.2006р. за офіційним курсом НБУ: за 100 доларів США 505,0000грн.),
зазначених у договорі (пункти 2.2.; 3.1.; 3.2.).

У лютому 2007
року, відповідачем через повільність виконання робіт та посилання на
подорожчання будматеріалів, робіт і послуг третіх осіб,

3

позивачу було
запропоновано збільшити суму фінансування ще на 178000,00грн. додатково, з
підстав не передбачених вищевказаним Договором.

Позивач з
пропозицію відповідача не погодився через неможливість додаткової сплати грошей
та втрату інтересу до вищевказаного Договору, через таку ціну і був змушений
відмовитися від нього. В зв'язку з цим, Угодою від 01 березня 2007 року до
Договору «про пайову участь у будівництві» № 1406/-678 від 14 червня 2006 року,
цей Договір було сторонами розірвано. Відповідач зобов'язався повернути
сплачені позивачем гроші - 742350,00грн. до 05 квітня 2007 року, але станом на
день розгляду справи не сплатив.

Правовідносини,
що виникли між сторонами, є правовідносинами «споживача» і «виконавця», «сторін
договору» та відповідно «кредитора» і «боржника», які врегульовані положеннями
Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. № 1023-ХІІ та
положенням Цивільного кодексу України від 18.03.2004р. № 1618-IV.

Відповідно до
преамбули вищевказаного Закону, ним врегульовані «...відносини між споживачами
товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також
визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів». Так згідно ст. 1 цього Закону «виконавцем є, суб'єкт
господарювання, який виконує роботи або надає послуги»; «договором є, усний чи
письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни,
ціну та інші умови, за яких реалізується продукція»; «продукцію є, будь-які
виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються
для задоволення суспільних потреб»; «споживачем є, фізична особа, яка
придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію
для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю
або виконанням обов'язків найманого працівника». Таким чином, після укладення
вищевказаного Договору, позивач є споживачем, а відповідач є виконавцем у
розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною 5
статті 110 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть
пред'являтися на вибір позивача, а також за місцем проживання споживача, отже
справа суду підсудна.

Статтями 526 та
530 ЦК України
встановлені принципи виконання зобов'язання а саме, що зобов'язання має
виконуватися боржником належним чином відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та в строк (термін)
встановлений у зобов'язанні.

Положеннями
частин 1, 2, 12 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»
встановлені підстави відмови від договору, його розірвання та наслідки, якими є
неможливість виконання робіт у встановлений строк з вини виконавця та
очевидність, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та
характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси споживача.

Згідно положень
статей 651, 653 ЦК України,
розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом, у разі розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються, сторона має право вимагати повернення того, що було
виконане за зобов'язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Отже, Угода від
01.03.2007р. до Договору «про пайову участь у будівництві» № 1406/-678 від
14.06.2006р., якою сторонами було розірвано Договір «про пайову участь у
будівництві» № 1406/-678 від 14.06.2006р., з передбаченими Угодою наслідками -
виплата позивачу 742350,00грн. у відшкодування збитків до 05.04.2007р., які
раніше були сплачені позивачем відповідачу при фінансуванні будівництва, що
підтверджується розпискою відповідача від 28.11.2006р. та самою вищевказаною
Угодою (пункт 3), яка відповідає наведеним положенням законодавства, а також є
зобов'язанням

4

ТОВ фірми «Дельта» перед позивачем у
розумінні  положень  статті
509 ЦК України.

Суд погоджується
з твердженнями позивача, що його права порушені відповідачем та підлягають
судовому захисту. Положеннями статті 22 Закону України «Про захист прав
споживачів» встановлено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно
вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Позивач вказав,
що оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання по Договору «про пайову
участь у будівництві» № 1406/-678 від 14.06.2006р. належним чином та в строк,
та не виконав зобов'язання по Угоді від 01.03.2007р. по поверненню ним коштів в
строк до 05.04.2007р., проігнорував всі його вимоги (як усні, так і письмові)
добровільно розрахуватись з позивачем, що підтверджується досудовим
повідомленням відповідачу від 26.06.2007р. та описом вкладення у цінний лист
від 26.06.2007р., він зазнав сильних душевних страждань.

Відповідно до
положень части 2 статті 23 ЦК
України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи
близьких родичів.

Позивач
зазначив, що в наслідок протиправної поведінки відповідача у нього порушились
нормальні життєві зв'язки, через неможливість продовження активного
громадського життя, погіршення стосунків з оточуючими людьми та близькими,
турбує почуття страху за наступний день, невпевненості в себе, почуття провини
перед рідними, що внаслідок фінансування будівництва та несвоєчасним
розрахунком, він позбавив їх багатьох благ, докоряє себе, що не зміг розпізнати
ненадійність відповідача заздалегідь, змушений тривалий час займатися питаннями
відновлення справедливості та захисту своїх прав, замість зайняття корисною
працею, був змушений терпіти погане погодження з боку відповідача, погрози, а
також посилається на погіршення самопочуття та зниження інтересу до життя.

Частиною 1
статті 1167 ЦК України
встановлено, що підставами відшкодування шкоди особою, яка її завдала, за
наявності її вини є неправомірність рішень, дії чи бездіяльність такої особи.

У відповідності
з п. З Постанови Пленуму Верховного суду України №4 4 від 31.03.95 р. „Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"
( Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5:"
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до
чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні
честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з
незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих
зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків."

У відповідності
з п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.95 р. „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" ( Із
змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5:"
Положення ст.24 Закону України "Про захист прав споживачів" щодо
одночасного вирішення судом вимог споживача про захист його прав і
відшкодування моральної шкоди не виключають можливості пред'явлення окремого
позову про відшкодування цієї шкоди (наприклад, коли вимоги були задоволені без
судового розгляду, але допущена тяганина). Згідно з тим же законом ці справи
можуть бути підсудні за вибором
споживача  районному  (міському)
суду  за  місцем
проживання

5

споживача,  за
місцем  знаходження
відповідача,  за місцем заподіяння шкоди
або за місцем виконання договору.

Неправомірність
дій та бездіяльності поведінки відповідача, підтверджується порушенням умов
Договору «про пайову участь у будівництві» № 1406/-678 від 14.06.2006р., в
частині вимог до позивача збільшити суму фінансування на 178000,00грн.
додатково, з підстав не передбачених вищевказаним Договором, що змусило
позивача відмовитись від нього та невиплатою відповідачем 742350,00грн.
позивачу у відшкодування збитків, в порушення умов Угоди від 01.03.2007р. до
вищевказаного Договору, яка також є зобов'язанням ТОВ фірми «Дельта» перед
позивачем.

Отже, суд вважає
вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 30000,00грн.,
підлягаючими задоволенню з огляду на обставини справи, а суму достатньою та
відповідною принципу справедливості, приймаючи до уваги добросовісні намагання
позивача владнати спір самотужки та довідку КП «Харківське МБТІ» № 2323-39687
від 17.07.2007р., за даними якої споруда, будівництво якої фінансував позивач,
і до сих пір за відповідачем не зареєстрована.

Таким чином,
всією сукупністю досліджених судом доказів доведені законність та
обґрунтованість заявлених позовних вимог.

З урахуванням
викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, до ТОВ „Дельта" у відшкодування майнової шкоди в
розмірі 742350 грн. та у відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 грн., а
всього 772350 грн. - підлягають задоволенню.

Також, у
відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь
позивача витрати, понесені ним на оплату інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи в розмірі 30грн., отримання довідки у КП «Харківське МБТІ» в
сумі 149,96грн. та розміщення оголошення в пресі в розмірі 132,60грн., а всього
312,56грн.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 23, 526, 530, 651,
653, 1167, Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 р. „Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"
( Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України №
5, ст.ст. 5, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ
„Дельта" про стягнення майнової та немайнової (моральної) шкоди
задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВ
фірма «Дельта» на користь ОСОБА_1 у
відшкодування майнової шкоди 742350 гривень, у відшкодування моральної шкоди
30000 гривень, а всього 772350 гривень.

Стягнути з ТОВ
фірма «Дельта» на користь ОСОБА_1 витрати
на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи - 30 гривень,
отримання довідки у КП «Харківське МБТІ» -149, 96 гривень та розміщення
оголошення в пресі - 132,60 гривень, а всього 772662 гривень 56 копійок.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, в порядку ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії, згідно ст. 228 ЦПК
України.