АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-2363/07                                                    Головуючий
-32                                                                     Прокулевич
апеляційній інстанції Іваненко В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21
" грудня 2007 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                     Іваненка В.Д.

суддів                                Бабенка В.М.  Корнієнко Н.В.

при
секретарі                    Бурдуковій
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Уманського міськрайонного суду від 25 жовтня 2007 року за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою,
що втратила право на користування житловою площею та зустрічним позовом
про вселення та розподіл квартири, -

встановила:

ОСОБА_2  21 серпня 2007 року звернувся з позовом до
ОСОБА_1 про визнання такою,  що втратила
право користування житловим приміщенням.

В
обґрунтування заявлених вимог вказував,
що він зареєстрований та проживає в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1. В
квартирі також зареєстрована його бувша дружина ОСОБА_1 яка з квітня 2006 р. в ній не проживає.
Враховуючи,  що відповідачка більше 6
місяців відсутня в спірній квартирі без поважних причин просив суд на підставі  ст.
ст.  71, 72 ЖК
України визнати ОСОБА_1 такою,  що
втратила право на проживання в ній.

ОСОБА_1
звернулася зі зустрічним позовом про вселення та розподіл житла.
Вказувала,  що із позивачем вони в шлюбі
жили за вказаною адресою в кімнаті гуртожитку . Пізніше їм виділили ще одну
кімнату,  яка використовувалася як кухня.
Після розлучення вона вимушена проживати в іншому місці. Просила вселити її з
сином в квартиру та розділити житло,
виділивши їй більшу кімнату.

Рішенням
Уманського міськрайонного суду від 25 жовтня 2007 року позов ОСОБА_2  задоволений. Визнано ОСОБА_1 такою,  що втратила право на користування житловою
площею у вищевказаній квартирі. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне,  та постановити нове рішення про задоволення
її позову про вселення,  а в позові до
неї про втрату права на спірне житло - відмовити. Вказує ,  що суд постановив помилкове рішення

оскільки не
врахував,    що   житло
їхній сім'ї надавалося у гуртожитку,
що  вона із сином зареєстрована в
квартирі та залишила її вимушено,  через
неправомірну поведінку позивача. Також вважає,
що суд незаконно позбавив права на житло їх неповнолітнього сина.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді -
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги,  вважає за
необхідне її відхилити.

Колегія
суддів приходить до висновку,  що суд на
підставі поданих сторонами і належно оцінених доказів повно встановив фактичні
обставини справи та дійшов до правильного висновку,  що ОСОБА_1 без поважних причин не проживає на
спірній житловій площі більше 6 місяців,
а тому втратила право на користування нею.

Обставини
на які ОСОБА_1 посилається в апеляційній скарзі не є такими,  що ставлять під сумнів законність рішення
суду. Зокрема не спростовує висновків суду те,
що сторони отримували житлову площу в гуртожитку,  оскільки на період вирішення спору будинку
був наданий статус житлового.

Доказами по справі спростовуються твердження відповідачки про вимушеність
залишення нею квартири. В суді апеляційної інстанції вона пояснила,  що квартиру залишила до розірвання шлюбу та
не проживає в ній через розлучення із позивачем.  Свої позовні вимоги пояснила бажанням
отримати право на частку в квартирі в процесі здійснюваної у даний час
приватизації житла.

Колегія
суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо позбавлення права на житло
малолітнього сина сторін,  оскільки таке
рішення судом не приймалося.

Оскільки
суд визнав ОСОБА_1 такою,  що втратила
право на житлову площу в спірній квартирі,
суд обгрунтовано відмовив їй в позові про вселення та розподіл квартири.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307,  308 ЦПК України
,  колегія суддів -,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Уманського міськрайонного суду від 25 жовтня
2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою,  що втратила право на користування житловою
площею та зустрічним позовом про вселення та розподіл квартири,  - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.