УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 року                                                                                                     м.  Одеса

Колегія
судців Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у
складі:

головуючого - судді Фальчука
В.П.

суддів:
Троїцької Л.Л.,  Ісаєвої Н.В.,

при секретарі - Петренко Г.А.,

за участю
представника ОСОБА_1  - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 19 вересня 2007 року у
цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконними дії державного
виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Н.В. Діордієвої та зобов'язання прийняти до виконання ухвалу
постійно діючого третейського суду про забезпечення позову -

встановила;

16.07.2007 року
ОСОБА_1  звернувся до суду зі скаргою на
дії державного виконавця Н.В. Діордієвої вказуючи,  що вона безпідставно,  в порушення діючого законодавства,  відмовила у відкритті виконавчого провадження
за ухвалою третейського суду про забезпечення позову шляхом накладення арешту
на автомобіль ОСОБА_3 з тих підстав,  що
така ухвала не є виконавчим документом.
Примусово виконується рішення третейського суду лише на підставі виконавчого
документу,  виданого компетентним судом.

Ухвалою
Ізмаїльського міськрайсуду від 19.09.2007
року в задоволенні скарги ОСОБА_1
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
ухвалу суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і
процесуального права та постановити нову ухвалу,  якою задовольнити скаргу у повному обсязі
посилаючись на те,  що ухвали третейських
судів щодо забезпечення позову виконуються в такому ж порядку,  як і аналогічні ухвали,  постановлені судами загальної юрисдикції.

Колегія
суддів заслухавши суддю-доповідача,  який
доповів зміст ухвали,  яку
оскаржено,  доводи апеляційної
скарги,  межі,  в яких повинні здійснюватися перевірка
ухвали,  встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає,  що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав;

Відмовляючи
в задоволенні скарги ОСОБА_1 ,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
ухвала третейського суду №03/06-02/03
від 10.07.2007 року не
є виконавчим документом,  і всі дії
державного виконавця щодо відмови в прийнятті до провадження та у відкритті
провадження на підставі того,  що
заявником не надано виконавчого документа,
повністю відповідають вимогам діючого законодавства. При цьому суд
керувався  ст.  ст.  3, 18 Закону України
«Про виконавче провадження» №606-ХІУ від 21.04.1999
року і  ст.  ст.  55, 57 Закону України
«Про третейські суди» №1701-ІУ від

Справа
№22ц-5077/07                                                                                       Категорія
ЦП;

Головуючий у
першій інстанції Пепеляшков С.
М. ,  Доповідач
Фальчук В.П.

11.05.2004 року.

Колегія
суддів погоджується з таким висновком суду,
так як він ґрунтується на законі та доведений матеріалами справи.

Доводи
ОСОБА_1  та його представника про
те,  що на підставі п.2 ст. 3 Закону
України №606-ХГУ ухвала третейського суду також є виконавчим документом і її
примусове виконання повинно провадитися без видачі виконавчого листа,  є безпідставними та суперечать вказаним
нормам права.

Згідно
ч.1  ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХГУ від 21.04.1999 року,  державний виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача,  або його представника,  про примусове виконання рішення,  зазначеного в  ст. 3 цього
Закону.

Пунктом 2 частини 2 статті 3 ЗУ «Про виконавче
провадження» визначено,  що підлягають
виконанню такі виконавчі документи; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських,  адміністративних
та кримінальних справах у випадках,
передбачених законом.

Згідно
ч.1  ст. 55 Закону України №1701-ГУ від 11.05.2004 року,  рішення третейського суду виконується
стороною добровільно в порядку та строки,
які встановлені рішенням суду. Примусове виконання рішення третейського
суду за умови видачі компетентним судом виконавчого листа,  передбачено частиною третьої цієї статті й
коли воно не виконано добровільно / ст. 57 ЗУ №1701-ГУ/.

Вказані
норми права не містять підстав для примусового виконання постановлених
третейським судом ухвал.

Таким
чином,  колегія суддів вважає,  що ухвала третейського суду не є виконавчим
документом і не підлягає примусовому виконанню.

На
підставі викладеного,  колегія суддів
приходить до висновку,  що скарга ОСОБА_1  на дії державного виконавця судом першої
інстанції розглянута по суті правильно,
але висновок суду про те,  що для
виконання ухвали третейського суду про забезпечення позову необхідно було
звернутися в компетентний суд з заявою про видачу виконавчого листа є
помилковим.  Але це не є підставою для
скасування правильної по суті ухвали про відмову в задоволенні скарги
ОСОБА_1  на дії державного виконавця.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують,  не містять правових підстав для скасування
ухвали суду першої інстанції та постановления
нової ухвали про задоволення скарги заявника.

Згідно
п.1 ч.1  ст. 312 ЦПК
України,  розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції,  апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін,
якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог
закону.

Керуючись  ст. 304,
п.1ч.2 ст. 307,  п.1ч.1 ст. 312
ЦПК України,  колегія Суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила;

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу
Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 19 вересня 2007
року -залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення,  та
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців,  з дня
набрання законної сили.