АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   ВІННИЦЬКОЇ
УХВАЛА

Іменем України

03
грудня 2007р. колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Вінницької області у складі : головуючого - судді Іванюка М. В,    суддів Колодійчука В.М,    Матківської М. В,    Камзалова В.В. і Чуприни В.О,    розглянувши в судовому засіданні в місті
Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання договору дарування будинку
недійсним

з
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду від
25.10.2005р. і ухвалу апеляційного суду Житомирської області від
22.03.2006р,    -

встановила:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2
і ОСОБА_3 (відповідачі перебували в шлюбі ) про визнання недійсним
нотаріально посвідченого договору від 15.10.2002р,    згідно з яким ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3
жилий будинок у АДРЕСА_1.
Укладенням вказаної угоди відповідачі порушили його право на відшкодування
шкоди як потерпілого у кримінальній справі,
порушеній у зв'язку з тим,    що
ОСОБА_2 12.12.2001р. скоїв на нього наїзд,
чим заподіяв йому тілесні ушкодження середньої тяжкості. Згідно з актом
амністії ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності. Рішенням
Попільнянського районного суду від 05.12.2003р,    яке набрало законної сили,    з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача
кошти у відшкодування матеріальної і моральної шкоди,    однак це рішення виконати неможливо через
відсутність у відповідача майна.

В якості
підстави,    за якою договір дарування
будинку відповідно до  ст.  48 ЦК України,    чинного на той час,    слід визнати недійсним,    ОСОБА_1 навів пояснення відповідачки
ОСОБА_3,    згідно з яким чоловік
подарував їй будинок взамін того,    що
вона не стягуватиме з нього аліменти на утримання дітей. Тому на думку позивача,    вказану угоду слід розцінювати як
таку,    що всупереч положенням шлюбно -
сімейного законодавства направлена на припинення аліментних зобов'язань,    а тому суперечить вимогам закону та
інтересам дітей відповідачів.

Рішенням
Попільнянського районного суду від 25.10.2005р. ОСОБА_1 в задоволенні позову
було відмовлено. Додатковим рішенням Попільнянського районного суду від
21.12.2005р. з ОСОБА_1 стягнуто державне мито на користь держави в сумі 151
грн.13 коп.

Ухвалою
апеляційного суду Житомирської області від 22.03.2006р. апеляційні скарги
ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду від 25.10.2005р. і додаткове
рішення цього ж суду від 21.12.2005р. було відхилено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказані рішення судів першої і
апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову,    так як вважає,    що судами при вирішенні справи було
порушено норми матеріального права,
безпідставно не взято до уваги його доводи і не застосовано норму
закону,    яка підлягала застосуванню.

Колегія
суддів вважає,    що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з таких підстав:

Справа № 33 ц-
460 кс/ 07р.

Категорія  27

Головуючий у
першій інстанції Васильєв Л.А.

Доповідач:
Іванюк М. В.

2

В
матеріалах справи відсутні будь-які дані,
які вказували б на те,    що
позивача було уповноважено представляти інтереси дітей відповідачів. Тому його
доводи про те,    що укладенням між
відповідачами договору дарування будинку зачіпаються права дітей,    уваги не заслуговують. При цьому з матеріалів
справи не вбачається,    що на момент
дарування будинок перебував під забороною його відчуження і що ОСОБА_2 був не
вправі укладати таку угоду.

Відповідно
до ч.2   ст.   324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно   ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або

вважати
доведеними обставини,    що не були
встановлені в рішенні суду,    чи
відкинуті ним,

вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу,    про перевагу одних доказів

над
іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,
що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права,    а також відсутні
передбачені ч.1   ст.   338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

На
підставі наведеного і керуючись
ст.    ст.   332,
335 336 ЦПК України,    Законом
України « Про внесення змін до Закону України « Про судоустрій України» щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22.02.2007року №
697-5,    колегія суддів,    -

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду від 25 жовтня 2005р. і
ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 22 березня 2006р. відхилити.

Рішення
Попільнянського районного суду від 25 жовтня 2005р. і ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 22 березня 2006р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.