Справа
№ 22-6602/2007
Головуючий по 1-й інстанції:
суддя - Кузнецов
Доповідач: суддя - Шабанова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007
року                                                       м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі головуючого: судді Шабанової В.О.,

суддів: Маширо
О.П., Стратіло В.І.

при секретарі
Кошмак Т.С.,

розглянувши у
відкритому судовому у засіданні у приміщенні апеляційного суду у місті Донецьку
цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2007 року у справі за
позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

ВСТАНОВИВ :

24 травня 2007
року позивачка ОСОБА_1звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2,
вказуючи, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 12.03.2005 року і від
сумісного життя вони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
На теперішній час шлюбні відносини з відповідачем припинені, дитина проживає з
нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Відповідач
офіційно ніде не працює, має мінливий нерегулярний заробіток. Інших дітей не
має. Просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на
утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300
грн.

Рішенням
Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2007 року
позов задоволено частково. Суд стягнув з відповідача на користь позивачки
аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку), але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.05.2007 року
до повноліття дитини, також стягнув судовий збір у розмірі 51 грн. на користь
держави та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у
розмірі 7 грн.

50 коп.

Ухвалюючи таке
рішення, суд виходив з того, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до
ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Суд_ встановив,
що сторони розірвали шлюб і відповідач не надає матеріальної допомоги на
утримання дитини.

При визначенні
розміру аліментів суд враховував матеріальне положення відповідача, позивачки,
та здоров'я дитини та платника аліментів, а також те, що він вже сплачує
аліменти на утримання дружини (позивачки) і дійшов висновку, що розмір
аліментів, який зазначений у позові, є завищеним, тому визнав за необхідне
стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але
не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, оскільки відповідач такої допомоги не
надає.

Не погодившись з
таким рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про
його скасування та про ухвалення нового рішення, про стягнення аліментів з
відповідача саме у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. на місяць.

Апелянт
посилалась на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Від відповідача
письмових заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з
наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, підтверджено доказами і не оспорюється сторонами, що
відповідач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з позивачкою ОСОБА_1і від сумісного життя
вони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 Батьком у свідоцтві про
її народження записаний ОСОБА_2 (а.с.3).

Шлюб між
сторонами розірвано 22.05.2007 року (а.с.2). Судом встановлено, що після
розірвання шлюбу сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом
з позивачкою.

Згідно зі ст.180
Сімейного Кодексу (далі СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Таким чином, суд
першої інстанції обгрунтовано поклав на відповідача обов'язок сплачувати
аліменти на утримання дитини.

Разом з тим, суд
при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів не звернув увагу на
положення, що містяться у ч.1 ст.184 СК України, де вказано: якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

З матеріалів
справи вбачається, що відповідач на теперішній час ніде не працює, на обліку у
центрі зайнятості населення не перебуває, доходів не отримує. За таких обставин
стягнення аліментів у частці до заробітку унеможливлює виконання судового
рішення через відсутність у відповідача заробітку.

Суд першої
інстанції також залишив поза увагою ту обставину, що позивачка просила стягнути
аліменти саме у твердій грошовій сумі.

З урахуванням
наведеного апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає
зміні в частині розміру аліментів на утримання дитини.

Разом з тим, з
розміром, що зазначений позивачкою (300 грн.) погодитись не можна. При цьому
апеляційний суд бере до уваги матеріальний стан відповідача, а також те, що він
сплачує аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 200
грн. на місяць.

З огляду на
викладене апеляційний суд вважає, що аліменти, що підлягають стягненню з
відповідача слід встановити у твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн.

Керуючись
ст.ст.303,304, п.3 ст. 307, п.4 ст. 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України,
ст.180,182,184, України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2007 року
змінити.

Стягнути з
ОСОБА_2, 1986 року народження, не працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, аліменти на користьОСОБА_1 на утримання дитиниОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн.(сто п»ятдесят грн..) на місяць,
починаючи з 24.05.2007 року до досягнення повноліття. Розмір аліментів,
визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до
закону.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає
чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двох
місяців з моменту набрання ним законної сили безпосередньо до Верховного Суду
України.