Справа № 2-943/07
РІШЕННЯ
Іменем України

25 липня 2007
року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Рябота В.І.,

при
секретарі - Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1про ОСОБА_2про відшкодування матеріальної шкоди, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про відшкодування матеріальної шкоди.
Мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_2. був засуджений Прилуцьким міськрайонним
судом 29 березня 2005 року за вчинення злочину передбаченого ст. 121 ч. 1 КК
України за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1., які відносться до категорії
тяжких тілесних ушкоджень за ознакою стійкої втрати працездатності більш ніж на
1/3. Вказуючи на те, що між заподіянням позивачу тілесних ушкоджень та
понесеними ним витрат на лікування існує прямий зв'язок, останній і просить суд
стягнути з відповідача на свою користь суму в розмірі 12 730, 85 грн. в
відшкодування матеіральної шкоди, яка включає в себе витрати, понесені на
лікування та витрати за винайм автомобіля для поїздок до лікарні.

В судовому
засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги.

В судове засідання відповідач не з'явився, оскільки в
даний час перебуває в місцях позбавлення волі, де відбуває покарання за
вчинення вищезазначеного злочину згідно вироку Прилуцького міськрайонного суду
від 29 березня 2005 року у вигляді п'яти років і шести місяців позбавлення
волі. Згідно письмового пояснення відповідача-засудженого, яке надійшло з
Шосткинської виправної колонії № 66 вбачається, що останній заявлені вимоги
визнає повністю.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного висновку:

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Прилуцького міськрайонного суду
від 29 березня 2005 року ОСОБА_2. був засуджений за ст. 121 ч. 1КК України, із
застосуванням ст. 71 КК України, до п'яти років і шести місяців позбавленя
волі. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1. в частині відшкодування йому
матеріальної шкоди був залишений без розгляду в зв'язку з тим, що останнім не
було надано суду ніяких доказів щодо обгрунтування суми шкоди (а.с.11). Даний
вирок суду не оскаржувався та вступив в законну силу 14 квітня 2005 року.

Згідно копії довідки МСЕК від 9 грудня 2006 року
вбачається, що ОСОБА_1, 1953 року народження, була встановлена перша група
інвалідності, причиною інвалідності являється захворювання по зору.
Інвалідність встановлена безстроково. Хворий потребує постійного стороннього
догляду (а.с.3).

Згідно епікризів історій хвророби №№ 5073, 7730 та
консультативних висновків Київської клінічної офтальмологічної лікарні
"Центр мікрохірургії ока" кафедри офтальмології КМАПО ім. П.Л. Шупика
вбачається, що ОСОБА_1. перебував на лікуванні з приводу захворювання за
діагнозом: стан після контузії важкого ступеню з субкон'юктивальним розривом
склери та випадінням внутрішньоочних оболонок, травматична катаракта, гіпотонія
лівого ока, субатрофія правого ока, в період з 18 квітня 20045 року по 22
квітня 2005 року та в період 13 червня 2005 року по 17 червня 2005 року, проведено
оперативне лікування та ряд інших лікувальних заходів
(а.с.14,19,22,24,27,28,29,30).

В судовому
засіданні достовірно встановлено, що згідно наданих позивачем квитанцій та

товарних
чеків, останнім на проведення лікування за вищезазначеним діагнозом були
понесені витрати, які загалом складають суму в розмірі 12 730,85 грн.

Відповідно до ст. 1177 ЦК
України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток, втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або
загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання
ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Таким чином, з врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів та
враховуючи, що на стадії досудового слідства та судового розгляду матеріальна
шкода позивачу не відшкодовувалась, з врахуванням пояснень в судовому засіданні
позивача, суд приходть до висновку про доведеність факту заподіяння позивачу
матеріальної шкоди внаслідок злочинних діянь відповідача.

Вирішуючи питання розміру заподіяної позивачеві матеріальної шкоди, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими і знайшли
своє повне підтвердження, з врахуванням досліджених в судовому засіданні
доказів, пояснень позивача, а тому підлягають задоволеню в повному обсязі.

На підставі ст.
1195 ЦК України,
керуючись ст., ст. 10, 60,
209, 215 ЦПК України, суд -

ВИР ІШИВ:

Стягнути  з
ОСОБА_2на  користь  ОСОБА_1у відшкодування матеріальної шкоди 12
730 (дванадцять тисяч сімсот тридцять) грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір в розмірі 127 грн. на користь місцевого
бюджету міста Прилуки та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в
розмірі 1,50 грн. на користь державного бюджету міста Прилуки.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький
міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду має
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.