Справа №22-ц-2017-Ф/07
Головуючий суду
першої інстанції   Белоусов Е.Ф.
Суддя-доповідач
суду апеляційної інстанції            Соболюк M.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду АР Крим у м. Феодосії в складі:

головуючого -
судді   Ломанової Л.О.,

суддів  Соболюка М.М.,
Притуленко О.В.

при секретарі  Брежнєвій O.K.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Керченського міського суду АР Крим від
10 жовтня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2007 року приватний підприємець ОСОБА_1звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2. відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що 19 липня 2007 року він уклав договір побутового
підряду з відповідачкою на виготовлення та установку шести металево-пластикових
вікон і одних дверей, вартістю 6 260 грн., з яких відповідачкою було сплачено в
якості авансу 2000 грн. Замовлення було виконано 1 серпня 2007 року, за
винятком установки дверей, від чого відповідач відмовилася, пославшись на
неякісне виконання робіт, як і від оплати решти вартості замовлення, вимагаючи
виконання будівельних робіт, непередбачених договором. У добровільному порядку
вирішити спірОСОБА_2відмовляється тому позивач просить стягнути з неї вартість
замовлення за вирахуванням вартості робіт з установки дверей - 4 124 грн., а
також стягнути моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

Рішенням
Керченського міського суду від 10 жовтня 2007 року позов задоволено частково -
з ОСОБА_2. стягнено на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 4 124 грн.
та судові витрати. У решті позовних вимог - відмовлено.

Не
погодившись зі вказаним рішенням,ОСОБА_2подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову у позові
повністю.

Вимоги
апеляційної скарги мотивовані невідповідністю висновків суду обставинам справи
та порушенням судом норм матеріального права. Зокрема, позивач зазначає, що
судом не були враховані факти ухилення позивача від укладення договору у
відповідній закону формі та відсутність у позивача ліцензії на проведення робіт
з установки вікон. Крім того, позивач виконав роботу в неповному обсязі, а
виконана частина робіт не відповідала вимогам з якості.

В
запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1просить рішення суду залишити без
змін, а оскаржене відповідачем рішення суду - залишити без змін.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечень на
неї, вислухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, дослідивши
матеріали справи, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Згідно з
вимогами частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України під час
розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи
рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того,
що позивачем обов'язки за договором виконані повністю, окрім установки дверей,
що відбулося з вини відповідача, а моральна шкода стягненню не підлягає за
відсутності законних чи договірних підстав для цього.

З такими
висновками погоджується колегія суддів.

Матеріалами
справи підтверджується та не оспорюється сторонами, що між приватним
підприємцем ОСОБА_1та ОСОБА_2. був укладений договір про виготовлення
метало-пластикових дверей і шести вікон на суму 5 690 грн. 58 коп. та їх
встановлення - 569 грн. 06 коп., а усього - 6 259 грн. 63 коп., 2 000 грн. з
яких були сплачені відповідачем в якості авансу. Позивачем замовлення з
виготовлення виробів було виконано повністю, а встановлено у будинку ОСОБА_2.
було лише вікна, від встановлення дверей а також від сплати решти коштів за
договором відповідач відмовилася.

Відповідно
до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно
зі статтею 855 ЦК України
підрядник має право на плату, якщо неможливість закінчення роботи сталася
внаслідок вказівок замовника про спосіб виконання роботи.

Частинами
1 і 2 статті 858 ЦК України
встановлено, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору
підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її
непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного
використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не
встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:
безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного
зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо
право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість
усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу
заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання.
У цьому разі замовник зобов'язаний повернути раніше передану йому роботу
підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе.

Право ж
замовника відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків, що було
фактично вчинено ОСОБА_2., передбачено частиною 3 статті 858 ЦК України - лише у
разі, якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у
роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у
встановлений замовником розумний строк.

Твердження
відповідача щодо її відмови від закінчення робіт з установки виготовлених
позивачем виробів через їх невідповідність вимогам з якості були обгрунтовано
відхилені судом першої інстанції, оскільки ОСОБА_2. не було надано доказів
цьому, крім того матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем
передбачених наведеними нормами дій.

Посилання
у апеляційній скарзі на відсутність у позивача дозволу на виконання робіт, які
були предметом договору підряду, не мають правового значення, оскільки

відсутність у
відповідача відомостей про наявність у позивача відповідного дозволу до
укладення цього договору не перешкоджала їй укласти договір.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність у апеляційній
скарзі та матеріалах справи підстав для скасування оскаржуваного рішення, тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Керченського міського суду АР
Крим від 10 жовтня 20.07 року - залишенню без змін.

На
підставі вищевикладеного, керуючись статтею 303, пунктом 1 частини 1 статті
307, частиною 1 статті 308, пунктом 1 частини 1 статті 314 та статтею 315
Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Керченського міського суду АР Крим від 10 жовтня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили.