УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року грудня
місяця 10 дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого,  судді
Синельщікової О.В. суддів:
Курської А.Г. Куриленка О.С.  при секретарі   Урденко Г.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 27
липня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 27 липня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 5952 грн.,  моральну шкоду у розмірі 500 грн.,  судові витрати у розмірі 774 грн.,  а всього 7206 грн.

Ухвалою
Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 14 серпня 2007 року у рішенні
від 27 червня 2007 року виправлено
арифметичну помилку,  вказано про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 5952 грн.,  моральної шкоди у розмірі 500 грн.,  судових витрат у розмірі 774 грн.,  а всього 7226 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду і
просить направити справу на новий розгляд,
посилаючись на те,  що рішення
незаконне і необґрунтоване,  ухвалено з
порушенням норм матеріального і процесуального права. Вважає,  що судом неповно з'ясовані обставини,  що мають значення для справи,  і висновки суду не відповідають обставинам
справи. Вказує,  що судом не було взято
до уваги,  що спільних стін у нього з
позивачем не було,  котлован він не
виривав і будівельних робіт не проводив. Судом не враховано,  що знесення двох квартир АДРЕСА_1 було
необхідністю,  оскільки згідно з
технічним висновком №. ЗН 05-52 ці квартири
знаходилися ветхому стані,  їх зношення складало 72%. Також,  вважає,
що судом першої інстанції неправильно було встановлено,  що ним зруйновані гараж та кухня,  які належать позивачу,  оскільки вказані побудови не знаходилися
поблизу спірної будівлі,  і не має
документального   підтвердження,    що
вони   належали   позивачу
на   праві

Справа № 22-ц-6523/2007
р.                Головуючий в першій

інстанції
Благодатна О.Ю. Доповідач Синельщікова О.В.

2

власності.
Крім того,  вказує,  що судом першої інстанції не було
встановлено,  що шкода була заподіяна
його діями і з його вини,  а також не
була доказана його вина у заподіянні моральної шкоди.

Заслухавши
суддю-доповідача,  позивача,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга є необґрунтованою і не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги,  суд першої інстанції
виходив з того,  що з вини відповідача
ОСОБА_2 заподіяно шкоду майну позивача ОСОБА_1,
а тому відповідач повинен відшкодувати завдані збитки на підставі статей
1166,  1192 Цивільного кодексу України та
відшкодувати моральну шкоду на підставі статті 1167 Цивільного кодексу України.

З таким
рішенням погоджується суд апеляційної інстанції,  як відповідним обставинам справи,  вимогам матеріального і процесуального
закону.

Судом
апеляційної інстанції встановлено,  що
позивач ОСОБА_1 є власником 28/100
часток домоволодіння АДРЕСА_1на
підставі договору купівлі-продажу від 08
серпня 1989 року
(а.с. 14-15).

За
вказаним договором в окреме користування позивача надійшли в житловому літері
„А" - одна
житлова кімната 1-І,  = 13, 2 кв.м. ,  дві кухні 1-2, 1-4,  коридор 1-3,
сарай,  вбиральня
„К".

14 червня 2004 року відповідач
ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу квартири придбав у власність в цілому
квартиру АДРЕСА_1,  яка розташована у
літ. „А" та складається з однієї житлової кімнати,  зазначеної на плані під №3- житловою площею
19, 9 кв.м. ,  прихожої № 5,  кухні № б,
прихожої № 7,  загальною площею
44, 3 кв.м.  (а.с. 200).

Відповідач
ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01 вересня 2004
року придбав у власність 26/100
часток домоволодіння АДРЕСА_1,  що складається з житлового кам'яного
будинку,  означеного на плані під літ.
„А" - житловою
площею 44, 6 кв.м.
,  сараю „В",  сараю „Г",  вбиральні „К",  вбиральні „Л",  сараю „Ж",  підвалу „п/Ж",  вбиральні „Н",  споруд (а.с.
203).

Зруйнувавши
належну йому частину будинку,  а саме
квартири № 2 і № З,  відповідач
ОСОБА_2,  посилався на технічний висновок
Державного проектно-вишукувального інституту „Кримпроектреконструкція" від
2005 року,  згідно з яким конструктивні
елементи житлового будинку (кв. №
2 і кв. № 3) знаходяться
у ветхому стані
(фізичне зношення конструкцій складає 72%),  будівля не відповідає антисейсмічним вимогам і подальша
її експлуатація може привести до людських жертв,  а також на рекомендації у зазначеному
висновку,  за якими рекомендується
виконати знос даного жилого будинку і на його місці здійснити будівництво
нового двохповерхового жилого будинку,
який буде відповідати вимогам діючих будівельних норм.

При апеляційному
перегляді справи встановлено,  що
відповідач ОСОБА_2 придбав частину будинку у зазначеному стані,  зніс належну йому частину житлового
будинку,  не маючи дозволу на
будівництво,  без проектування,  здійснення проектно-вишукувальних робіт та
отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку,  визначеному Законом,  а також не отримав відповідного дозволу
місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на початок
виконання будівельних робіт.

3

Незаконне
будівництво потягло пошкодження частини будинку,  яка належить іншому співвласнику - позивачу ОСОБА_1

Так,  з висновків судової будівельно-технічної
експертизи від 18 листопада
2005 року № 2625 (а.с. 23-36)
вбачається,  що у прибудови літера „А 1",  яка належить ОСОБА_1 залишилася перегородка,  яка достатньою мірою не виконує функції по
обгородженню,  має неналежну товщину і
повинна бути замінена,  на виконання
зазначених робіт витрати складають 5952
грн.

Таким
чином,  стягуючи зазначену суму з
відповідача,  суд відшкодував
збитки,  які завдані позивачу у зв'язку з
руйнуванням спільної стіни у житловому будинку.

Статтею 23 Цивільного
кодексу України встановлено,  що особа
має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав,
яка полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її
майна.

Стягуючи
у відшкодування моральної шкоди 500
грн.,  суд першої інстанції
обгрунтовано виходив з факту пошкодження власності позивача,  душевних страждань позивача,  завданих йому неправомірними діями
відповідача за його вини,  що є
відповідним положенням статті 1167
Цивільного кодексу України.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що рішенням
суду стягнуті матеріальні збитки за руйнування гаража і кухні позивача,  колегія суддів не приймає до уваги,  як не відповідні обставинам справи.

Зазначені
пошкодження не були встановлені судовою будівельно-технічної експертизою (а.с.
24),  та не враховані при стягненні
збитків.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що при розгляді справи вимоги матеріального і
процесуального права судом першої інстанції додержано,  підстав для скасування рішення немає.

Виходячи
з наведеного та керуючись статтями 303,  307,
308,  314,  315 Цивільного процесуального кодексу
України,  колегія суддів судової палати у
цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 27 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути
оскаржено протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили безпосередньо
до суду касаційної інстанції.