Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 липня 2007
року

Сихівський
районний суд м. Львова в складі: головуючого Лесного С. Є. при секретарі Макар
Ю.М.  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2до
ОСОБА_3про визнання таким,  що втратив
право користування жилим приміщенням,  -

встановив:

Позивачі
звернулись до суду з позовом,  в якому
просять визнати відповідача таким,  що
втратив право користування жилим приміщенням у АДРЕСА_1. В обґрунтування
позовних вимог покликаються на те,  що
відповідач є її колишнім чоловіком ОСОБА_1 ,
шлюб з яким був розірваний 20.01.04. В шлюбі спільних дітей не мають. До
розірвання шлюбу відповідач проживав у спірній квартирі,  яка є спільною сумісною власністю ОСОБА_1  та ОСОБА_2 і складається з двох житлових
кімнат,  кухні зі всіма комунальними
вигодами та загальна її площа становить 50 кв.м.  18 жовтня 2003 року відповідач в зв*язку з
розпадом сім'ї,  забравши свої речі,  залишив спірну квартиру і не проживає в ній
остаточно. Так як відповідач добровільно не проживає в спірній квартирі,  залишив її без поважних причин,  не проводить оплату за житлово-комунальні
послуги,  яка нараховується і на
нього,  особистих речей його у квартирі
немає,  перешкод у користуванні нею йому
ніхто не чинив,  просять суд позов
задоволити.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1  позовні вимоги підтримала повністю. Від позивача ОСОБА_2 надійшла заява
з проханням позов задоволити та розглядати справу в його відсутності.

Відповідач
позов визнав та суду пояснив,  що до
розпаду сім*ї разом з позивачами проживав у АДРЕСА_1. Після розпаду сім*ї,  18.10.03. він,  забрав усі свої речі і перейшов проживати до
свого брата за адресою: АДРЕСА_2. 3 18 жовтня 2003 року він остаточно в спірній
квартирі не проживає,  залишив її
добровільно,  оплату за
житлово-комунальні послуги не проводить та перешкод в користуванні житлом йому
ніхто не чинив. Ні з якими заявами чи скаргами у правоохоронні чи судові органи
не звертався. Просить позов задоволити.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи та з'ясувавши її дійсні обставини,
суд приходить до висновку,  що
позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: як вбачається з пояснень
сторін,  відповідач є колишнім чоловіком
позивача ОСОБА_1 ,  шлюб з яким розірвано
в органах РАЦС 20.01.04. Відповідач з сім'єю проживав у спірній квартирі,  що складається з двох житлових кімнат,  кухні зі всіма комунальними вигодами та загальна
її площа становить 50 кв.м.  Дана
квартира є власністю позивачів відповідно до свідоцтва про право власності на
квартиру № Г-11844 від 27.12.96. 18 жовтня 2003 року,  в зв*язку з розпадом сім'ї,  відповідач забрав свої особисті речі та
добровільно перейшов проживати в квартиру свого брата за адресою:
АДРЕСА_2,  залишивши позивачів у спірній
квартирі. З того часу,  більше трьох з
половиною років,  відповідач остаточно в
спірній квартирі не проживає,  його речей  в квартирі немає та оплату за
житлово-комунальні послуги він не здійснює.

Факт
непроживання відповідача без поважних причин у спірній квартирі з 18 жовтня
2003 року   стверджується також власними
поясненнями відповідача,  даними в

судовому засіданні,  про те,
що спірну квартиру
він залишив добровільно,  перешкод в
користуванні житлом йому ніхто не чинив,
з заявами чи скаргами у правоохоронні чи судові органи не звертався. З
актів,  складених ЛКП "Старий
Сихів",  вбачається,  що відповідач зареєстрований в даній
квартирі,  але не проживає в ній,  не сплачує комунальні послуги.

Аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності,
суд приходить до висновку,  що
відповідач добровільно залишив спірну квартиру та не проживає в ній без
поважних причин понад встановлений законом строк збереження права користування
нею,  перешкод в користуванні спірною
квартирою йому не чинилось,  а тому він
втратив право користування нею.

На
підставі  ст.  ст. 71,
72 ЖК України,  та керуючись  ст.
ст. 10,  60,  130,
212,  215 ЦПК України,  с
у д,  -

вирішив:

Позов
задоволити.

Визнати
ОСОБА_3 таким,  що втратив право
користування жилим приміщенням у АДРЕСА_1.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про оскарження.