Справа №2 - 962 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03 липня   2007
року  Іванівський районний суд Одеської
області в складі: головуючого
судді      Димова В.Б. при
секретарі       Туруті Ж.В. розглянувши
у   попередньому судовому засіданні в
смт.Іванівка Одеської області цивільну справу     за позовом   ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  про поділ спадкового
майна, про  визнання     права власності  на
майно у прядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна, про
визнання права власності на майно у прядку спадкування за законом, посилаючись
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 (актовий запис про смерть № 59),
що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Коноплянської сільської
ради Іванівського району Одеської області. Заповіт відсутній. Після смерті
батька відкрилась спадщина , яка складається з земельної ділянки площею 5,84 га в межах згідно з
планом, розташованої на території Коноплянської сільської ради Іванівського району
Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право
приватної власності на землю НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на землю за № 383.

Позивачка
зазначає, що крім неї, спадкоємцем першої черги за законом є її мати -ОСОБА_2.
Але в добровільному порядку вони не можуть дійти згоди щодо поділу спадкового
майна, тому він має бути оформлений рішенням суду.

Позивачка також вказує, що спадщину вона прийняла, оскільки постійно
проживала разом із батьком на момент його смерті, що
підтверджується довідкою виконкому Коноплянської сільської ради за № 885 від
17.05.2007р.

Враховуючи те,
що спільне володіння і користування земельною ділянкою є неможливим, вона
вважає, що має право на визнання за нею права власності на земельну ділянку
площею 5,84 га в межах
згідно з планом, розташованої на території Коноплярської сільської ради
Іванівського району Одеської області, переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю
НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 383 із зобов»язанням сплатити відповідачу
грошову компенсацію вартості її частки (1/2) у спадковому майні.

В судовому
засіданні позивачка змінила предмет позову у частині виключення з нього
зобов»язання щодо сплати відповідачу грошової компенсації її частки (1/2) у спадковому
майні, оскільки з відповідачкою досягнута стосовно цього домовленість.

Відповідачка   позов визнала та  не заперечувала проти визнання за позивачкою
права власності на спадкове майно.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що             рішення   у
справі     можливо

постановити при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4ст. 130 ЦПК    України            при
визнанні    позову    ухвалюється

судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 ЦПК України.

Згідно 3 4.4 ст.
174 ЦПК України у   разі       визнання       відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

2

Суд, заслухавши
пояснення   позивача,    відповідача,   дослідивши
матеріали

справи,
вважає,   що   позов   підлягає  задоволенню з   наступних
підстав.

Судом установлені
такі   факти та відповідні їм
правовідносини.

Як убачається із
матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 (актовий запис
про смерть № 59), що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом
Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області.

У склад
спадкового майна входить земельна ділянка площею 5,84 га в межах згідно з
планом, розташованої на території Коноплянської сільської ради Іванівського
району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право
приватної власності на землю НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на землю за № 383.

Відповідно до ст.12 Закону України
«Про власність»   від 07.02.1991р. № 697 -XII, яка      визначає
правові    підстави      виникнення       права       приватної    власності, громадянин   набуває
право власності на майно, отримане в порядку спадкування.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо протягом
шестимісячного строку не заявив відмову від неї.

В судовому   засіданні
встановлено, що   позивачка  прийняла
спадщину, оскільки проживала на
момент   смерті     із спадкодавцем, про   що свідчить довідка виконкому Коноплянської
сільської ради за № 885 від 17.05.2007р.

Отже, суд
прийшов до висновку, що ОСОБА_1 прийняла спадщину.

За таких     обставин        за
позивачкою      необхідно визнати
право власності на спадщину, яка відкрилась після смерті   ОСОБА_3

Суд також
вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.12
Закону України «Про власність» від 07.02.1991р. № 697-XII, ч.2 ст. 1223,
ч.3 ст. 1268 ЦК, ст.ст.
14,57,60, ч.4 ст. 130, ч.4 ст. 174, 212, 213 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити .

Визнати за
ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається з земельної
ділянки площею 5,84 га в
межах згідно з планом, розташованої на території Коноплянської сільської
ради Іванівського району Одеської області, переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного
акта на право приватної власності на землю НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної
власності на землю за №383.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний
суд Одеської області суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення і поданням після цього
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
апеляційної скарги.