Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

06
вересня 2007 року                 Івано-Франківський
міський суд,  Івано-Франківської

області

в складі
головуючого-судді:                                Островського
Л.Є.

секретаря:                                                             Попович
Л.І.

з участю
адвоката:                                               ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську цивільну
справу за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3  ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права
власності на 34 частини квартири та встановлення порядку користування
квартирою,  суд,  -

встановив:

Позивачі
звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 34
частини квартири поАДРЕСА_1 та встановлення порядку користування квартирою.

В
судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2. позов підтримала,  суду пояснила,  що 05.03.1996 року їхня сім'я купила квартиру
поАДРЕСА_1,  покупцем за даним договором
виступав відповідач ОСОБА_5 Вказана квартира придбана після продажу 2 інших
квартир поАДРЕСА_1  які належали їхній
сім'ї складом 4 особи на праві спільної сумісної власності.

При
відчуженні квартир по АДРЕСА_1 дав дозвіл на відчуження при умові забезпечення
житлом неповнолітніх на той час дітей - ОСОБА_3. та ОСОБА_4.

Протягом
останніх років відносини між сторонами погіршились,  а тому просить постановити рішення,  яким визнати за ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. право власності на 34 частина квартири поАДРЕСА_1 та
встановити порядок користування житловим приміщенням в квартирі поАДРЕСА_1
виділивши ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,  ОСОБА_4. в користування кімнати площею
12,  9 м.
кв.,  18,  3 м.  кв. та 9,
1 м.  кв.,
а кімнату площею 8,
6 м.  кв. виділити в користування
ОСОБА_5,  а кухню,  туалет,
ванну,  кладову та коридор
залишити в спільному користуванні.

Аналогічні
пояснення дали позивачі ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,
просили позов задоволити.

Відповідач
ОСОБА_5 позовних вимог не визнав,
зазначив,  що позивачі жодних
коштів на придбання спірної квартири не давали,
гроші йому дали його батьки,  а
гроші,  які були виручені за продаж 2
попередніх квартир були витрачені на потреби сім'ї. В подальшому ОСОБА_5 не
заперечив щодо часткового задоволення позову та поділу спірної квартири тільки
між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_2. в рівних долях,  оскільки вважає,  що діти забезпечені житлом у спірній
квартирі.

Вислухавши
сторін,  дослідивши письмові докази по
справі,  суд вважає,  що позов підлягає до задоволення виходячи із
наступного.

Судом встановлено,  що 05.03.1996 року сім'я ОСОБА_2 купила
квартиру поАДРЕСА_1,  покупцем за даним
договором виступав відповідач ОСОБА_5

Вказана
квартира придбана після продажу 2 інших квартир поАДРЕСА_1  які належали сім'ї ОСОБА_2 складом 4 особи на
праві спільної сумісної власності,  що
підтверджується договорами купівлі-продажу від 27.02.1996 року та 27.12.1996
року.

При
відчуженні квартир по АДРЕСА_1 дав дозвіл на відчуження при умові забезпечення
житлом неповнолітніх на той час дітей - співвласників проданих квартир ОСОБА_3.
та ОСОБА_4.,  що підтверджується
розпорядженнями Івано-Франківського МВК від 22.02.1996 року за № 44-р та від
25.12.1996 року за № 395-р.

Суд вважає,  що при придбанні квартири поАДРЕСА_1 були
порушені житлові права позивачів ОСОБА_2. та неповнолітніх на час укладення
договору ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,  оскільки вони були співвласниками проданих квартир
поАДРЕСА_1  а за договором
купівлі-продажу спірної квартири власником є тільки ОСОБА_5

Суд
критично оцінює покази відповідача ОСОБА_5 про те,  що кошти на придбання спірної квартири йому
дали його батьки,  а гроші,  які були виручені за продаж 2 попередніх
квартир були витрачені на потреби сім'ї,
оскільки згідно представленого свідоцтва про смерть (а.с.  73) батько відповідача помер 08.04.1995
року,  а згідно повідомлення
Івано-Франківського обласного суду від 30.04.1996 року (а.с.  72) на скаргу ОСОБА_2 слідує,  що його мати станом на 1996 рік була перестарілою,  проживала однак і згідно висновку комісії по
обстеженню її побутових умов вона потребує матеріальної допомоги.

За
наведених вище обставин,  суд вважає
підставними вимоги позивачів про визнання за ними права власності на 34
частини квартири поАДРЕСА_1.

Відповідно
до п. 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року N 20 „Про судову
практику у справах за позовами про захист права приватної власності",  що квартира,
яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю,  на вимогу учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі,  якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними
виходами,  які можуть використовуватися як
окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному
випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири,  якщо про це заявлено позов.

Судом
встановлено,  що між сторонами існують
неприязні стосунки,  відповідач ОСОБА_5
створив іншу сім'ю та між ними існують суперечки з приводу користування
кімнатами у квартирі,  а тому підлягають
до задоволення і вимоги щодо встановлення порядку користування квартирою
поАДРЕСА_1 виділивши ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,  ОСОБА_4. в користування кімнати площею
12,  9 м.
кв.,  18,  3 м.  кв. та 9,
1 м.  кв.,
а кімнату площею 8,
6 м.  кв. виділити в користування
ОСОБА_5,  а кухню,  туалет,
ванну,  кладову та коридор
залишити в спільному користуванні,
оскільки такий порядок користування квартирою є найбільш зручним для
сторін в частині розташування кімнат у квартирі та фактично встановлений між
сторонами.

Суд
вважає,  що встановлення порядку
користування житловим приміщенням не позбавляє права власності співвласників
квартири.

На
підставі  ст.  ст.
150,  155 ЖК України,   ст.
ст.  368,  372 ЦК
України,  Постанови Пленуму ВС України від 22
грудня 1995 року N 20 „Про судову практику у справах за позовами про захист
права приватної власності" та керуючись
ст.  ст.  215-218 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позов
задоволити. Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 право власності на 34 частина
квартири поАДРЕСА_1.

Встановити
порядок користування житловим приміщенням в
квартирі поАДРЕСА_1 виділивши ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користування
кімнати площею 12,  9 м.  кв.,  18,  З м.  кв. та 9,
1 м.  кв.,
а кімнату площею 8,
6 м.  кв. виділити в
користуванняОСОБА_5,  а кухню,  туалет,
ванну,  кладову та коридор
залишити в спільному користуванні.

Стягнути
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 100 грн. сплаченого нею державного мита,  а у користь держави 1025 грн. державного
мита.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області
шляхом подачі заяви до Івано-Франківського міського суду про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення та
подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.