Справа
№2-1956
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                                                               УКРАЇНИ

12 липня 2007 р.

Гірницький
районний суд м.  Макіївки Донецької
області у складі:

головуючого
судді                                              Мірошниченко
М. А.

при
секретарі                                                       Гаврюхіної
О.П.,  Бікшиєвої О.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Макіївки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Донецької філії
ВАТ «Укртелеком» про стягнення одноразової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка  ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Донецької філії ВАТ «Укртелеком» про стягнення одноразової грошової
допомоги,  уточнивши позов у судовому
засіданні позивачка позов доповнила і просила також ухвалити рішення поставити
за обов'язок адміністрації Донецької філії ВАТ «Укртелеком» змінити запис у
трудовій книжці з запису звільнена за
ст. 40 ч. 1 КЗпП України із скорочення чисельності штатів на запис
звільнена за згодою сторін за  ст. 36 п.
1 КЗпП України.

В обґрунтування
позову позивачка пояснила суду,  що 11
січня 2007 року відповідач повідомив її про звільнення із скорочення
чисельності штату. Однак з 01.02.2007 року вступило в дію доповнення до
Колективного договору ВАТ «Укртелеком» на 2006-2011 року.

Метою даного
доповнення є надання соціальних  пільг
при звільненні працівників суспільства в зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці. Умовою одержання соціальних пільг є подача протягом    двох тижнів з моменту попередження
працівника в наступному звільненні в зв'язку із скорочення чисельності штату
заяви про звільнення за згодою сторін.

Після того,  як дане доповнення вступило в дію з
01.02.2007 р. вона протягом тижня після зазначеної дати звернулася в
адміністрацію Донецької філії ВАТ «Укртелеком» в особі головного інженера по
підготовці кадрів Центра електрозв'язку № 5 Донецької філії ВАТ «Укртелеком»
ОСОБА_4. з письмовою заявою   звільнити
її за згодою сторін за  ст. 36 п. 1 КЗпП
України з метою одержання  соціальної
пільги,    що передбачені доповненням до
Колективного договору.

Однак
відповідачем в особі головного інженера по підготовці кадрів Центра
електрозв'язку № 5 Донецької філії ВАТ «Укртелеком» ОСОБА_4. їй було відмовлено
в прийнятті письмової заяви  звільнити її
за згодою сторін,  відмовлення мотивоване
тим,  що вона не підпадає під дії
доповнення до Колективного договору ВАТ «Укртелеком» на 2006-2011 рік.

2

При цьому відмова
була їй надана відповідачем в особі головного інженера по підготовці кадрів
Центра електрозв'язку № 5 Донецької філії ВАТ «Укртелеком» ОСОБА_4.  не в писемній формі,  а в усній формі,  і надалі згідно з наказом № 83-к від
12.03.2007 р. вона  звільнена була
за  ст. 40 ч. 1 КЗпП України і позбавлена
соціальної пільги.

Вважає,  звільнення її за  ст. 40 ч. 1 КЗпП України неправомірним з тих
підстав,  що після вступу в дію
доповнення з 01.02.2007 року до Колективного договору ВАТ «Укртелеком» на
2006-2011 року,  вона мала законне право
бути звільнена  за  ст.  36
п.1 КЗпП України за згодою сторін.

На момент вступу
в силу доповнення з 01.02.2007 року до Колективного договору ВАТ «Укртелеком»
на 2006-2011 року вона не була ще звільнена,
і знаходилася в трудових відносинах з відповідачем та виконувала свою
роботу за фахом з підпорядкуванням внутрішнього трудового розпорядку,  тобто сумлінно виконувала трудову угоду,  укладену з відповідачем,  і протягом тижня після вступу в силу цього
доповнення до Колективного договору вона звернулася з письмовою заявою до
адміністрації відповідача про розірванні трудового договору за згодою сторін за
п.1  ст. 36 КЗпП України,  яка не була прийнята адміністрацією і не
розглянута у встановленому законом порядку.

Зазначене доповнення
до Колективного договору ВАТ «Укртелеком»,
що вступило в силу з 01.02.2007 року було доповнено саме до  Колективного договору,  укладеному ВАТ «Укртелеком»,  а саме на 2006-2011 p.p.,
а в 2006 році і до дня звільнення її з 15.03.2007 р.
згідно з наказом № 83-к від 12.03.2007
р. за  ст. 40 ч. 1 КЗпП
України,  вона працювала,  і дія цього
доповнення до Колективного договору,
безумовно,  поширювалася і на неї
як працівника,  що знаходилася в трудових
відносинах з відповідачем.

20.02.2007 р.
вона відправила лист за роз'ясненням у частині її право на звільнення за згодою
сторін і одержання одноразової грошової допомоги в ВАТ «Укртелеком» за адресою:
м.  Київ,
бульвар Шевченко,  18,  на що
вона одержала письмову відповідь від 22.03.2007 р. за №3255-631-6
заступника голови Правління з питань праці і управління персоналом  Л.П. Прутенко,  у якому їй було  роз'яснено,
що після 1 лютого 2007 року вона мала право звільнитися за згодою сторін
і одержати одноразову грошову допомогу при подачі нею письмової заяви про
звільнення за згодою сторін.

Обставина
неприйняття  відповідачем  від неї
письмової заяви про звільнення за згодою сторін за п.1  ст. 36 КЗпП України  після 01.02.2007 р. порушило її право
звільнитися за згодою сторін і   одержати
одноразову грошову допомогу,  право на
яке вона мала відповідно до   письмового
роз'яснення заступника голови Правління з питань праці і управління персоналом  Л.П. Прутенко ВАТ «Укртелеком» м.  Києва.

Відповідно
до  ст.
5 Закону України «Про колективні договори й угоди» умови колективних
договорів і угод,  укладених відповідно
до чинного законодавства,  є
обов'язковими для підприємств,  на які
вони поширюються,  і сторін,  що їх уклали.

Згідно  ст. 22 Закону України «Про оплату праці»
суб'єкти організації оплати праці не мають права в однобічному порядку приймати
рішення з питань оплати праці,  що
погіршують умови,  установлені
законодавством,  угодами і колективними
договорами.

з

Представник
відповідача позов не визнав і пояснив суду,
що позивачка ОСОБА_1 була сповіщена про майбутнє скороченні 11.01.2007 p.,  відповідно до п.3.1 Положення,  із приводу видачі одноразової грошової
допомоги при звільненні за згодою сторінп.1
ст.  36 КЗпП України діє з
01.02.2007р. зворотної сили не має,  а
позивачка  була попереджена  про скорочення чисельності штатів 11.01.2007
р. і двотижневий термін подачі заяви позивачкою про звільнення її за згодою
сторін минув у  січні 2007 р.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  пояснення свідків,  перевіривши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає задоволенню по наступним підставах.

Судом
встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом
встановлено,  що позивачка ОСОБА_1
знаходилася в трудових відносинах з відповідачем з 24.03.1980 р. і виконувала
роботу по різним спеціальностям,  з
04.11.2004 р. працювала у відповідача як оператор електрозв'язку 2 класу.

11.01.2007 р.
позивачка була сповіщена відповідачем про скорочення чисельності штату,  і згідно з наказом / розпорядження / № 83-к
від 12.03.2007 р. Центру електрозв'язку № 5 Донецької філії ВАТ «Укртелеком»
ОСОБА_1 була звільнена з 15.03.2007 р. зап.1 ст. 40 КЗпП України.

З дослідженого у
судовому засіданні доповнення до
Колективного  договору ВАТ
«Укртелеком» на 2006-2011 p.p. вбачається,  що «01.02.2007 р. вступило в дію доповнення
до  Колективного  договору ВАТ «Укртелеком» на 2006-2011 p.p.",  а саме:

Положення про
соціальну пільгу при звільненні працівників,
що   розроблено відповідно до  Законів України «Про оплату роботи»,  «Про колективні договори й угоди»,  КЗпП України і  Колективного договору ВАТ «Укртелеком»,  відповідно до якого випливає:

"    1.2.
Метою Положення   є надання
соціальних пільг при звільненні працівників товариства в зв'язку зі змінами в
організації виробництва і праці.

...2.1. При
звільненні працівника  за згодою сторін /
ст.  36 п.1 КЗпП України/ протягом   2-х тижнів з моменту попередження про
припинення трудового договору в зв'язку із
скороченням чисельності надається одноразова  грошова допомога в

залежності від стажу роботи.

3.1 Пільга,   зазначена в п. 2.1,  надається за рахунок і в межах витрат на
оплату праці

Апарату
управління і філії  ВАТ «Укртелеком»
"і діє з 01.02.2007 р. до 31.12.2007 р.

Крім того,   у судовому засіданні встановлено,  що на момент вступу в силу доповнення з 01.02.2007
року до Колективного договору ВАТ «Укртелеком» на 2006-2011 року позивачка  за п.1
ст.  40 КЗпП України  не була ще звільнена. ОСОБА_1 продовжувала
знаходитися в трудових відносинах з відповідачем,  виконувати свою роботу за спеціальністю з
підпорядкуванням внутрішнього трудового розпорядку до її звільнення на
підставі  наказу/розпорядження/№ 83-к від
12.03.2007 р. Центра електрозв'язку № 5 Донецької філії ВАТ «Укртелеком» з
15.03.2007 р. зап. 1 ст.  40 КЗпП
України.

4

Також,  судом
встановлено,  що протягом  тижня після вступу в силу 01.02.2007 р.  доповнення до Колективного договору позивачка
ОСОБА_1 протягом  двох тижнів від зазначеної
вище дати звернулася до головного інженера по підготовці кадрів Центра
електрозв'язку № 5 Донецької філії ВАТ «Укртелеком» ОСОБА_4. з письмовою заявою
прийняти і зареєструвати заяву про розірвання трудового договору за згодою
сторін за п.1  ст. 36 КЗпП України.

Однак головний
інженер по підготовці кадрів Центра електрозв'язку № 5 Донецької філії ВАТ
«Укртелеком» ОСОБА_4. не прийняла і не зареєструвала цю заяву від
позивачки,  і надалі  відповідач у встановленому законом порядку не
розглянув письмову заяву про її звільнення за п.1  ст. 36 КЗпП України і не прийняв  з цього приводу ніякого рішення,  чим порушив право позивачки звільнитися за
згодою сторін з одержанням одноразової грошової допомоги як непередбачено «
...п. 2.1. доповнення до
Колективного  договору ВАТ
«Укртелеком» на 2006-2011 p.p.",
вступившего в дію 01.02.2007 p.,  що при звільненні працівника  за згодою сторін/ ст.  36 п.1 КЗпП України/ протягом 2-х тижнів з
моменту попередження про припинення трудового договору в зв'язку зі   скороченням чисельності надається одноразова
грошова допомога в залежності від стажу роботи...»

Обставина подачі
письмової заяви позивачки у відділ кадрів,
і не прийняття  її заяви   підтвердили ОСОБА_2 і ОСОБА_3,  пояснивши суду,  що письмова заява про звільнення за згодою
сторін у позивачки ОСОБА_1 подана,  у
відділ кадрів нею після 01.02.2007 р. протягом
двох тижнів не прийняла ОСОБА_4.,
по тим підставам,  що нібито
позивачка не підпадає під положення про соціальну пільгу при звільненні
працівників.

Пояснення   позивачки,
свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у частині відмови відповідача прийняти
письмову заяву з проханням  звільнити її
за ст.  36 п.1 КЗпП України,  підтверджуються письмовим звертанням  позивачки від 20.02.2007 р.   у ВАТ «Укртелеком» м.  Києва і письмовою відповіддю  заступника
голови Правління з питань праці та управління персоналом  Путренко Л.П. від 22.03.2007 р. №
3255-631-6,  досліджених у судовому
засіданні.

При цьому
Петренко Л.П. у листі роз'яснив позивачці,
що після 01.02.2007 р. вона мала право звільнитися за згодою сторін
і   одержати одноразову допомогу.

З урахуванням
приведених доказів,  суд не бере до уваги
показання  свідків ОСОБА_4. і ОСОБА_5 про
те,  що позивачка не подавала відповідачу
письмової заяви звільнити її за ст.  36
п.1 КЗпП України   протягом   двох тижнів після вступу   в силу " ...п. 2.1. доповнення до
Колективного  договору ВАТ «Укртелеком»
на 2006-2011 p.p.",  і оцінює ці показання як неправдиві,  зацікавлені в результаті справи на  користь відповідача.

Відповідно
до  ст.
5 Закону України «Про колективні договори й угоди» умови колективних
договорів і угод,  укладених відповідно до
чинного законодавства,  є обов'язковими
для підприємств,  на які вони
поширюються,  і сторін,  що їх уклали.

Згідно  ст. 22 Закону України «Про оплату праці»
суб'єкти організації оплати праці не мають права в однобічному порядку приймати
рішення з питань оплати праці,  що
погіршують умови,  установлені
законодавством,  угодами і колективними
договорами.

Сукупність
приведених доказів,  досліджених у
судовому засіданні,  свідчить про
те,  що на момент вступу в силу
доповнення з 01.02.2007 року до Колективного

5

договору ВАТ «Укртелеком» на 2006-2011 року
позивачка за п.1  ст.  40 КЗпП України не була
ще звільнена.

При цьому ОСОБА_1
продовжувала знаходитися в трудових відносинах з відповідачем,  виконувати свою роботу за фахом з
підпорядкуванням внутрішнього трудового розпорядку до її звільнення на
підставі  наказу /розпорядження / № 83 -к
від 12.03.2007 р. Центра електрозв'язку № 5 Донецької філії ВАТ «Укртелеком» з
15.03.2007 р. зап.1 ст.  40 КЗпП України.

Зазначені
обставини приводять суд до висновку про те,
що на позивачку як робітника,  яка
знаходилася в трудових відносинах на той період поширюється дія доповнення вступившего в силу з
01.02.2007 року до Колективного договору ВАТ «Укртелеком» на 2006-2011
року,  тобто  позивачка мала право звільнитися за згодою
сторін за п.1.  ст.  36 КЗпП України  з одержанням одноразової грошової допомоги в
залежності від стажу роботи.

Однак,  відповідач у порушенні цього права позивачки
не прийняв її письмової заяви про звільнення за зазначених мотивах,  що спричинило для позивачки негативні
наслідки,  які виразилися в невиплаті їй
одноразової грошової допомоги у відповідності вступившего в силу,  зазначеного вище доповнення до Колективного
договору ВАТ «Укртелеком» на 2006-2011 року.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.  ст.
5,  9 Закону України «Про Колективні
договори й угоди»,   ст.  ст.
21,  22 Закону України «Про оплату
праці»,  доповнення до Колективного  договору ВАТ «Укртелеком» на 2006-2011 p.p.",   ст.  ст.
10, 11, 209, 212,  214-215 ЦПК
України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до Донецької філії ВАТ «Укртелеком» про стягнення одноразової грошової
допомоги і внесення запису в трудову книжку-звільнена за п.1  ст.  36
КЗпП України за згодою сторін - задовольнити.

Стягнути з  Донецької філії ВАТ «Укртелеком» на користь
ОСОБА_1 одноразову соціальну допомогу на підставі п.2.1 доповнення до
Колективного  договору ВАТ «Укртелеком»
на 2006-2011 p.p." і зобов'язати Донецьку філію ВАТ «Укртелеком»
змінити запис у трудовій книжці ОСОБА_1,
запис звільнений за  ст.  40 п. 1 КЗпП України скорочення чисельності
штатів на запис -звільнений за  ст.  36 п. 1 КЗпП України за згодою сторін.

Стягнути з  Донецької філії ВАТ «Укртелеком» судовий збір
у розмірі - 51 грн. та витрати інформаційно-технічне забезпечення у сумі - 30
грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду

Донецької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом

20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4

ст. 295 ЦПК України.