РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 червня 2007 року Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого судді                       Дзюба
Н.О.

при секретарі                               Мумчан
Г.П.

за участю позивача                     ОСОБА_1.

представника позивача              Шамардіна
В.М.

представника відповідача           Савенкова О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань в Україні про стягнення заборгованості по відшкодуванню
шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2007 рокуОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань в Україні (в подальшому Фонд) про стягнення
заборгованості по відшкодуванню шкоди. Він обґрунтовував свої вимоги тим,  що з 1973 року працював шліфувальником
скловиробів на Костянтинівському заводі "Автоскло".

Згідно наказу по заводу від 22.01.1974 року № 66 він
тимчасово був направлений з 21.01 по 10.02.1974 року в розпорядження ДСУ
"Склоремонт" для робіт,
пов'язаних з ремонтом ванної печі цеху № 6. 08.02.1974 року під час
роботи з ним трапився нещасний випадок,
в результаті якого він був травмований і йому амплутували праву
руку,  що підтверджується актом по формі
Н-1.

Згідно довідки МСЕК йому була встановлена безстроково II
група інвалідності з втратою професійної працездатності 60%. Підприємство у
зв'язку з цим здійснювало йому виплати відшкодування шкоди.

З 1 вересня 1993 року управління "Склоремонт"
було ліквідовано без правонаступника і виплати відшкодування шкоди стало
проводить Донецьке відділення Фонду соціального страхування України.

Перерахунок (збільшення) розміру втраченого заробітку
провадився у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України:

з 01.11.94 року (по ст. от 16.12.1994 № 843) - в 2,5
рази;

з 01.01.95 року (по ст. от 20.01.1995 № 42) - в 1,17
рази;

з 01.02.95 року (по ст. от 08.02.1995 № 103) - в 1,33
рази;

з 01.06.95 року (по ст. от 13.06.1995 № 410) - в 1,15
рази;

з 01.10.95 року (по ст. от 02.10.1995 №777) - в 1,22
рази;

з 01.01.96 року (по ст. от 10.01.1996 № 34) - в 1,12
рази;

з 01.08.96 року (по ст. от 26.97.1996 № 832) - в 1,108
рази.

На початку 2001 року особові справи громадян по
відшкодуванню шкоди в зв'язку з втратою професійної працездатності Донецьке
відділення Фонду соціального страхування

2

України передало до створеного ОСОБА_2 соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
(далі -ФССНВВ). Відповідач продовжив здійснювати страхові виплати з 01.04.2001
року в тій же сумі 70 грн. 95 коп.,  яка
раніше виплачувалась Донецьким відділенням Фонду соціального страхування
України.

За період з 01.08.1996 року,  тобто з моменту останнього підвищення виплат
Донецьким відділенням Фонду соціального страхування України,  до 1 квітня 2001 року,  тобто до початку здійснення страхових виплат
Костянтинівським відділенням ФССНВВ,
законодавством не було передбачено проведення перерахунків визначеного
раніше втраченого заробітку.

Але,  пунктом 3
Положення про визначення середньої заробітної плати для розрахунку виплат по
загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню від нещасних випадків
на виробництві та професійного захворювання,
затвердженого постановою Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в Україні від 1 листопада
2001 року № 43 (далі Положення),  було
передбачено,  що у випадку,  коли потерпілому до 1999 року були призначені
щомісячні виплати підприємством,  яке
ліквідовано без правонаступника,
страхові суми,  які належать до
виплати за листопад 2001 року перераховуються у відповідності з коефіцієнтами
підвищення заробітної плати у галузях національної економіки в залежності від
року ліквідації підприємства  (1993 -
141, 8; 1994 - 16, 12; 1995 - 3, 13; 1996 - 1,83;  1997 - 1,61; 1998 - 1,5).

Приймаючи до уваги,
що після ліквідації підприємства шкоду йому відшкодовувало Донецьке
відділення Фонду соціального страхування України,  а останній перерахунок був зроблений в серпні
1996 року і після цього розмір відшкодування шкоди не переглядався,  то перерахунок розміру щомісячних виплат
повинен бути проведений відповідачем на коефіцієнт у порівнянні з 1996
роком,  який дорівнює - 1,83.

Крім цього,
відповідач був зобов'язаний щорічно з 01 березня підвищувати розмір
страхових виплат на відповідні коефіцієнти відповідно до  ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне страхування ..."  на підставі постанов ФССНВВ: від 31.01.2002
року № 7 на коефіцієнт - 1,193 від 04.03.2003 року № 3 на коефіцієнт - 1,182
від 04.02.2004 року № 5 на коефіцієнт - 1,152

Відповідач зі вказаного часу розмір страхових виплат
позивачу не підвищував,  що
підтверджується довідкою ФССНВВ 14.05.2007 року № 01-03/02-247.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику розгляду справ за позовами про відшкодування
шкоди" від 17 березня 1992 року № 6 з подальшими змінами та
доповненнями,  у випадку,  якщо потерпілому з вини власника своєчасно не
визначені або не сплачені суми відшкодування,
ці суми сплачуються без обмежень яким-небудь строком та підлягають
компенсації у зв'язку з ростом цін на споживчі товари та послуги в
порядку,  встановленому  ст. 34 Закону України "Про оплату
праці".

Згідно до розрахунку позивача за відповідачем утворилась
заборгованість,  яка складається з
щомісячної недоплати страхових виплат за період часу з 1 листопада 2001 року по
31 травня 2007 року в розмірі 9274 грн. 22 коп., а також компенсації у зв'язку
з несвоєчасною виплатою відшкодування за той же час в розмірі 2208 грн. 81 коп.
Загальну суму заборгованості 11483 грн. 03 коп. позивач просив стягнути на його
користь з відповідача.

У судовому засіданні позивач та його представник
підтримали позовні вимоги,  посилаючись
на ті ж обставини,  що й у позовній заяві,  просили стягнути з відйовідача
заборгованість,  яка складається з
щомісячної недоплати страхових виплат за період часу з 1 листопада 2001 року по
31 травня 2007 року в розмірі 9274 грн. 22 коп.,  а також компенсації у зв'язку з несвоєчасною
виплатою відшкодування за той же час в розмірі 2208 грн. 81 коп. Загальна сума
заборгованості складає 11483 грн. 03 коп.

Представник відповідача не заперечує проти задоволення
вимог позивача,  тому що в судовому
засіданні встановлено,  що перерахунок
розміру щомісячних виплат повинен бути проведений Фондом на коефіцієнт у
порівнянні з 1996 роком,  який дорівнює -
1,83,  у зв'язку

3

з ліквідацією без правонаступника підприємства,  на якому він працював. Сума заборгованості за
період часу з 1 листопада 2001 року по 31 травня 2007 року в розмірі 11483 грн.
03 коп. ним не оспорюється.

Заслухавши сторони,
дослідивши докази по справі,  суд
вважає,  що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено,
що позивачОСОБА_1 з 1973 року працював шліфувальником скловиробів на
Костянтинівському заводі "Автоскло".

Згідно наказу по заводу від 22.01.1974 року № 66 він
тимчасово був направлений з 21.01 по 10.02.1974 року в розпорядження ДСУ
"Склоремонт" для робіт,
пов'язаних з ремонтом ванної печі цеху № 6.

У 1974 році він був визнаний безстроково інвалідом другої
групи у зв'язку з травмою на виробництві з втратою професійної працездатності
60%. Підприємство у зв'язку з цим здійснювало йому виплати відшкодування шкоди.

1 вересня 1993 року управління "Склоремонт"
було ліквідовано без правонаступника і виплати відшкодування шкоди позивачу
Ковальову А.Д. стало проводити Донецьке відділення Фонду соціального
страхування України,  а з 01.04.2001 року
виплати продовжив здійснювати відповідач в тій же сумі 70 грн. 95 коп.,  яка раніше виплачувалася Донецьким
відділенням Фонду соціального страхування України.

За період часу з 1 серпня 1996 року,  тобто з моменту останнього підвищення виплат
Донецьким відділенням Фонду соціального страхування України,  до 1 квітня 2001 року,  тобто до початку здійснення страхових виплат
Костянтинівським відділенням ФССНВВ,
законодавством не було передбачено проведення перерахунків визначеного
раніше втраченого заробітку.

Але,  пунктом 3
Положення про визначення середньої заробітної плати для розрахунку виплат по
загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню від нещасних випадків
на виробництві та професійного захворювання,
затвердженого постановою Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в Україні від 1 листопада
2001 року № 43 (далі Положення),  було
передбачено,  що у випадку,  коли потерпілому до 1999 року були призначені
щомісячні виплати підприємством,  яке
ліквідовано без правонаступника,
страхові суми,  які належать до
виплати за листопад 2001 року перераховуються у відповідності з коефіцієнтами
підвищення заробітної плати у галузях національної економіки в залежності від
року ліквідації підприємства ( 1993 -141,8; 1994-16,12; 1995-3,13; 1996-1,83;   1997-1,61; 1998-1,5).

Приймаючи до уваги,
що після ліквідації підприємства шкоду позивачу відшкодовувало Донецьке
відділення Фонду соціального страхування України,  а останній перерахунок був зроблений в серпні
1996 року і після цього розмір відшкодування шкоди не переглядався,  то перерахунок розміру щомісячних виплат
повинен бути проведений відповідачем на коефіцієнт у порівнянні з 1996
роком,  який дорівнює - 1,83.

При цьому суд вважає встановленим той факт,  що Донецьке спеціалізоване управління
"Склоремонт",  на
Костянтинівській дільниці якого працював позивач,  було ліквідовано саме без
правонаступника,  хоча про
правонаступника йшлося в наказі Української державної корпорації промисловості
будівельних матеріалів "Укрбудматеріали" № 87 від 3 червня 1993 року.
Відсутність правонаступника підтверджується відповідними документами архівних
установ,  витребуваними судом,  а також не оспорюється відповідачем.

Згідно до розрахунку,
який додається до рішення суду,  з
відповідача на користь позивача ОСОБА_1. слід стягнути заборгованість,  яка складається з щомісячної недоплати
страхових виплат за період часу з 1 листопада 2001 року по 31 травня 2007 року
в розмірі 9274 грн. 22 коп.,  а також
компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою відшкодування за той же час в
розмірі 2208 грн. 81 коп. Загальна сума заборгованості складає 11483 грн. 03
коп.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, ст. ст.1195, 1197
ЦК України, ст. 34 Закону України "Про оплату праці", ст. ст. 21, 28,
40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань,  які спричинили втрату
працездатності",  -

4

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Стягнути з Костянтинівського відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Донецькій області на користь
ОСОБА_1заборгованість,  яка складається з
щомісячної недоплати страхових виплат за період часу з 1 листопада 2001 року по
31 травня 2007 року в розмірі 9274 гривні 22 копійки,  компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою
відшкодування за той же час в розмірі 2208 гривень 81 копійка,  а всього 11483 (одинадцять тисяч чотириста
вісімдесят три) гривень 03 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд
шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви на
апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до Апеляційного
суду,  або в прядку,  передбаченому ч. 4  ст. 295 ЦПК України.