Справа №2-1810/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня
2007 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в
складі:        головуючого - судді
Воробйова CO.

при
секретарі -                             Подлєсної
О.А.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в місті Красноармійську справу за позовом

ОСОБА_1 до      Красноармійської міської Ради Донецької
області. про     визнання права власності
за давністю володіння

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
11.06.2007 року звернувся до суду з позовною заявою до Красноармійської міської
Ради Донецької області про визнання права власності за давністю володіння,  посилаючись на те що,  в 1993 року він прибув з Вірменії до України
та поселився за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 який був самотньою людиною та
прийняв його до себе і вони мешкали разом за вищевказаною адресою. ОСОБА_2
прописав позивача у своєму будинку і вони домовилися про те,  що після його смерті він залишить цей будинок
ОСОБА_1 по заповіту.

У серпні
1994 року ОСОБА_2 виїхав до м. Сум,  мету
своєї поїздки не повідомляв,  а у 1996
році позивачу стало відомо,  що ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 від механічної асфіксії від здавлення органів шиї петлею при
повішенні,  тому він вважає,  що згідно
ст.  344 ЦК України він може
придбати право власності на вищезгадане житлове будівництво по набувальницькій
давності,  так як він більше 10 років
відкрито і безперервно проживає в цьому будинку та провів ремонт,  замінив дах,
газифікував його,  та сплачує
земельний податок і просить суд визнати за ним право власності на будинок,  розташований за вищевказаною адресою.

Представник
відповідача у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала,  вважає що вимоги позивача підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з
наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 ЦПК України за наявності для того
законних підстав про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено,  що в 1993 року
позивач ОСОБА_1 приїхав до України та оселився у будинку за адресою:
АДРЕСА_1,  власником якого є ОСОБА_2
(а.с. 10, 22),  та у 1996 він прописався
в будинку і постійно мешкав (а.с. 6). Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. та після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1,  спадкоємцем
якого є позивач,  так як він більше 10
років відкрито і безперервно проживав у ньому,
провів ремонт,  замінив дах,  газифікував його та сплачує земельний податок
(а.с. 6) а інших спадкоємців у ОСОБА_2 немає (а.с. 28).

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись  ст.
ст. 344 ЦК України;  ст.
ст. 130,  174 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,  право
власності на домобудування з житловим будинком та господарсько-побутовими
спорудами,  а саме: житловий будинок,  прибудова,
тамбур,  веранда,  літня кухня,
гараж,  погріб,  які знаходиться за адресою : АДРЕСА_1,  яке залишилося після смерті ОСОБА_2,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана на протязі 10 днів,  апеляційна скарга на протязі 20 днів в
Апеляційний суд Донецької області.