Справа № 2-1549/2007 р.
РІШЕННЯ

іменем України

17 серпня 2007 року Ірпінський
міський суд Київської області у складі:

головуючого                                                  судді Линника В.Я,

при секретарі                                                            Бегур Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
визнання права власності на квартиру, визнання права власності
на майно в порядку спадкування, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду із даним позовом до ОСОБА_3 вона ж законний представник неповнолітнього ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на квартиру, визнання права власності на майно
в порядку спадкування.

Свій позов
обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої увійшли 1/3 частина
квартири АДРЕСА_1, яка належала йому на праві власності згідно з договором
купівлі-продажу від 21.08.2001 p., і грошові вклади, що зберігаються на рахунку
НОМЕР_1 з відповідними відсотками та компенсаційними
рахунками у Голосіївському відокремленому без балансовому відділенні, філія
№ 5398/01 ВАТ «Державний ощадний банк України».

Спадкодавець при своєму житті на випадок смерті залишив заповіт від 12.09.2005
р.,
в якому розпорядився частиною свого майна, а саме
1/3 частиною квартири АДРЕСА_1 на користь позивачів, які є
відповідно дружиною та сином спадкодавця.

Оскільки грошові вклади не охоплені заповітом, то вони та відповідачка
ОСОБА_3, яка є дочкою спадкодавця, мають
право на це майно, як спадкоємці першої черги.

Вони в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подали заяви про
прийняття спадщини в нотаріальну контору, а
відповідачка ОСОБА_3 не подавала такої заяви.

Квартира АДРЕСА_1 була придбана 21.08.2001 р.
спадкодавцем ОСОБА_6 і відповідачкою ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина
ОСОБА_4, у відповідача ОСОБА_5 на Київській
універсальній біржі. Сторони по договору виконали усі умови договору, жодних претензій один до одного не мають. Місце проживання
ОСОБА_5 не відомо, тому посвідчити договір купівлі-продажу квартири не має
можливості.

Відповідачка ОСОБА_3 не визнає за ними право власності на спадкове майно,
тому просили визнати договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, який укладено і зареєстровано Київською універсальною біржею 21.08.2001 р. за З
Н-0454/01, дійсним; визнати за ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 право власності на
1/3 частину квартири АДРЕСА_1 на
день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за кожним з ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_6,

2

який помер ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за кожним з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право
власності в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
на 1/3 частину грошових вкладів, які зберігаються у ВАТ «Державний ощадний банк України», Голосіївське територіальне
відокремлене без балансове відділення, філія № 5398/01 на рахунку НОМЕР_1 з відповідними відсотками і компенсаційними
рахунками.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали, підтвердили обставини,
наведені в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3, вона ж законний представник свого неповнолітнього
сина ОСОБА_4, в судовому засіданні позов визнала, не
заперечувала проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини
неявки суду не повідомив.

Суд, враховуючи думку учасників розгляду справи, ухвалив розглянути справу
за відсутності відповідача ОСОБА_5

Суд, заслухавши пояснення позивачів, відповідачки, вивчивши матеріали
справи, вважає заявлений позов таким, що
підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_6, ОСОБА_3, яка діяла в
своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього
сина ОСОБА_4, та ОСОБА_5 21.08.2001 р. на Київській
універсальній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомості за реєстраційним № Н-0454/01. Відповідно до цього договору
ОСОБА_5 продав ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за
17 280,00 грн. квартиру АДРЕСА_1. Цей договір було укладено у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарну
біржу» і засвідчено. На підставі вказаного договору придбана квартира
29.08.2001 р. була зареєстрована за ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1/3 частині квартири за кожним в Ірпінському БТІ за реєстровим № 84, про що свідчить копія договору (а.с.
19), свідоцтво про одруження (а.с. 16), свідоцтво про
народження (а.с. 32). При укладанні договору між сторонами були досягнуті всі істотні умови: предмет договору - квартира
АДРЕСА_1, вартість відчужуваної частини будинку - 17 280,00 грн., які відповідачем були отримані
на момент підписання договору, строк переходу права власності на квартиру.

Всі ці умови договору були виконані сторонами, що підтверджується самим
договором (а.с. 19), довідкою УЖКГ „Біличі" від 14.02.07 № 358 (а.с. 22),
технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 23-24), поясненнями сторін в судовому засіданні.
Однак, відповідач ухиляється від нотаріального оформлення договору в
зв'язку з відсутністю відомостей про його місце проживання.

Оскільки правовідносини, які виникли між сторонами відносно вказаного
договору, виникли до набрання чинності
Цивільним кодесом України, що вступив в дію із 01.01.2004 p., відповідно до п. 4 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК України суд застосовує до даних правовідносин норми
Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р.

Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР, якщо одна із сторін повністю або
частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона
ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що виконана угода
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, сторонами по справі було досягнуто
згоди з істотних умов угоди купівлі-продажу
квартири, покупці повністю виконали угоду про купівлю-продаж квартиру, в судовому засіданні доведено, що відповідач
ОСОБА_5 ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо визнання договору дійсним знайшли
своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

3

Згідно з п. 7 договору купівлі-продажу
нерухомості від 21.08.2001 р. (а.с. 19) право власності на квартиру АДРЕСА_1 з часу реєстрації цього договору на
біржі перейшло в рівних долях до покупців ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, тобто по 1/3 частині кожному.

Судом також встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом
про смерть (а.с. 12). Спадкоємцями першої черги після його смерті є позивач ОСОБА_1, як його дружина, позивач ОСОБА_2, як його син,
та відповідачка ОСОБА_3, як його дочка. Дані обставини підтверджуються
свідоцтвами про народження (а.с. 13, 14) і свідоцтвами про одруження (а.с. 16, 17). На випадок смерті ОСОБА_6 залишив
заповіт від 12.09.2005 p., посвідчений приватним нотаріусом
Монько Т.В. і зареєстрований за № 1488 (а.с. 18). Відповідно до даного заповіту ОСОБА_6 розпорядився своєю 1/3 частиною
квартири АДРЕСА_1, заповівши її в рівних частках ОСОБА_1. і ОСОБА_2 Крім зазначеної частини
квартири до складу спадщини після смерті ОСОБА_6
увійшло також право на вклад на компенсаційному рахунку НОМЕР_1 з відповідними відсотками та компенсаційними рахунками у Голосіївському відділенні № 5398 м. Києва ВАТ «Державний
ощадний банк України», на якому зберігаються грошові кошти в
розмірі 2 443,65 грн., і які вільні від заповіту, що підтверджується копією
ощадної книжки (а.с. 20) та довідкою Голосіївського відділення Ощадбанку
України від 26.07.07 № 4-27/3338 (а.с. 61).

Позивачі ОСОБА_1.
і ОСОБА_2 15.11.2006 р. подали до Ірпінської міської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_6, що підтверджується копією спадкової справи № 607 (а.с.
45-55).

Відповідачка ОСОБА_3 не подавала до Ірпінської міської державної
нотаріальної контори заяву про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6, не проживала з останнім на момент його смерті - проживала у свого чоловіка в м. Києві, про що свідчить
копія спадкової справи № 607 (а.с. 45-55) та
підтвердила в судовому засіданні сама відповідачка.

Зазначені правовідносини регулюються
книгою шостою ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи
за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. З цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив
про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.

Таку заяву необхідно подавати у строк для прийняття спадщини, який
встановлено ст. 1270 ЦК України і становить шість місяців з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачі належним чином прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, подавши до Ірпінської державної
нотаріальної контори відповідні заяви в шестимісячний строк з дня смерті
спадкодавця.

Відповідачка ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_6 не прийняла, оскільки заяву до Ірпінської державної нотаріальної контори не
подавала, не проживала на день смерті із спадкодавцем.

Отже, суд дійшов висновку, що кожен з позивачів набув право власності на
1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 1/2 частину грошових вкладів, які
зберігаються у ВАТ «Державний ощадний банк України», Голосіївське територіальне відокремлене без балансове відділення, філія №
5398/01 на рахунку НОМЕР_1 з відповідними відсотками і
компенсаційними рахунками.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6 на частину грошових вкладів, які зберігаються на рахунку НОМЕР_1 з
відповідними відсотками і компенсаційними
рахунками у ВАТ «Державний ощадний банк України», оскільки вона належним
чином не прийняла спадщину.

4

На підставі ст. 47 ЦК УРСР, ст.ст. 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст.
15, 30, 60, 62,202,203, 209-215 ЦПК України, суд, -

вирішив

Задовольнити
частково позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним, визнання
права власності на квартиру, визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який укладено і зареєстровано Київською універсальною
біржею 21.08.2001 р. за№ Н-0454/01.

Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за кожним ОСОБА_1, ОСОБА_2 право
власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за кожним ОСОБА_1, ОСОБА_2, право
власності на 1/2 частину грошових вкладів, які зберігаються у ВАТ «Державний ощадний банк України», Голосіївське територіальне
відокремлене без балансове відділення, філія №
5398/01 на рахунку НОМЕР_1 з відповідними відсотками і компенсаційними рахунками в порядку спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів та наступного подання
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви.