Справа№ 22-ц-5107/2007 р.                                  Головуючий
спадкові                                             1
інстанції-Козирєва Г.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007
року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого,
судді            - Маміної О.В.,

Суддів:                               - Хребтова В.П.,

-
Цвірюка В.О.,

при
секретарі                     -
Дмитренко A.M.

розглянула у
відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської
області від 14 серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Десятниченко О.В., про визнання
заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту
частково недійсним та визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині
посилаючись на те, що ОСОБА_4 (який є батьком ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_2),
якому належав житловий будинок АДРЕСА_1 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Звернувшись до
нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, ОСОБА_1, та ОСОБА_2
дізнались про те, що ОСОБА_4 склав заповіт на ім'я сторонньої людини, а саме -
ОСОБА_3

Під час розгляду
справи в суді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали уточнену позовну заяву, в якій змінили
підстави позову та просили визнати заповіт недійсним у повному обсязі, оскільки
при складанні заповіту ОСОБА_4 не усвідомлював значення своїх дій, так як в
останні роки життя мав тяжкі хронічні захворювання. Крім того вказували на те
що, ОСОБА_3, на ім'я якого був складений заповіт, не здійснював догляду за
померлим. Також зазначали, що приватним нотаріусом Десятниченко О.В. при
складанні заповіту були порушені вимоги Інструкції про порядок здійснення
нотаріальних дій нотаріусами України, а саме, оскільки будинок є спільною
власністю подружжя, ОСОБА_4 не мав права самостійно розпоряджатися спільним
майном без письмового дозволу на це його дружини.

Рішенням
Харківського районного суду Харківської області від 14 серпня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

На вказане
рішення суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вони просять
скасувати рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 серпня
2007 року. При цьому посилаються на неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з"явились до суду,
обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про
те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої
інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачами не
надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 на час складання заповіту не
усвідомлював значення своїх дій.

Судова колегія
погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи.

Так з матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_4, 1927 р.н., 14 червня 2006 року склав заповіт,
згідно якого він заповідав все своє майно ОСОБА_3 (а.с.20). ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 помер, причина смерті - ІХС атеросклеротичний кардіосклероз.
Гіпертонічна хвороба (а.с. 19-20). Після його смерті з заявами про прийняття
спадщини до нотаріальної контори звернулись спадкоємці за законом ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 та за заповітом - ОСОБА_3

З дослідженої у
суді медичної документації ОСОБА_4 вбачається наявність у нього хвороби серця
та гіпертонічної хвороби. Будь - яких даних, що свідчили б наявність у ОСОБА_4
психічних розладів в період складення ним заповіту, або в інший період
матеріали справи не містять.

Допитані в суді
першої інстанції свідки підтвердили відсутність психічних розладів у померлого.
Представник третьої особи - приватного нотаріуса Десятниченко О.В. також
підтвердила, що на момент складання заповіту ОСОБА_4 не виявляв психічні вади.

Доводи апелянтів
про те, що померлий не міг залишити заповіт на сторонню особу, суперечать
матеріалам справи, з яких вбачається, що ОСОБА_4 тривалий час мешкав один у
своєму будинку в м. Південне Харківського району Харківської області. Його
дружина, хоча і перебувала з ним у шлюбі, але постійно мешкає у Хмельницькій
області, стосунків з чоловіком не підтримувала. Його дочка ОСОБА_1 мешкає у м.
Харкові, але також допомоги батькові не надавала. У зв"язку з чим з 2001
року ОСОБА_4 обслуговувався відділенням соціальної допомоги вдома в м.
Південне, як одинокий непрацездатний громадянин, що потребував сторонньої
допомоги.

Доводи апелянтів
про неможливість скласти заповіт без згоди дружини, не ґрунтуються на законі.

Разом з тим,
позивачка ОСОБА_2 не позбавлена можливості ставити питання про визнання за нею
права на частку в спільному майні та права на обов'язкову частку у спадщині.

Рішення суду
ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги виводи суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Харківського районного суду Харківської області від 14 серпня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала судової
колегії набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.