інстанції - Прокопчук ТС.         Справа №
Артеменко І.А.   Категорія ЦП: 34
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області в складі:

Артеменка І.А.,  Градовського Ю.М.,  Суворова
В.О.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні у м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  третя особа- Третя Запорізька
державна нотаріальна контора,  про
визнання недійсною відмову від спадщини,
визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадкове майно,  визнання права власності у порядку
спадкування за законом 1А частини квартири,
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 26 червня 2006 року,  -

встановила:

У червні 2005 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2,  третя особа - Третя Запорізька державна
нотаріальна контора,  про визнання
недійсною відмову від спадщини,  визнання
частково недійсним свідоцтва про право на спадкове майно,  визнання права власності у порядку
спадкування за законом 1А частини квартири.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2006
року поновлено ОСОБА_1 строк подачі позову до суду та позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 червня 2006 року
рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_2 посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм права в зв'язку з чим просить скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку,  що
підстави для перегляду ухвали суду апеляційної інстанції відсутні виходячи з
наступного.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін,  суд апеляційної інстанції виходив з
того,  що спірна квартира АДРЕСА_1 на
підставі угоди міни з 11.12.1997 року належала на праві спільної сумісної
власності позивачці ОСОБА_1 та її батькові ОСОБА_3,  який помер у 2002 році. 28.03.2003 року
ОСОБА_1 відмовилась від своєї частки у спадщині,  про що подала заяву до нотаріальної контори.
До суду позивачка звернулась у червні 2005 року з позовом про визнання
недійсною відмови від спадщини.

Таким чином,  позивачка звернулась у
межах строку позовної давності. Крім того,  позивачка фактично прийняла спадщину після
смерті батька,  оскільки проживала та
продовжувала проживати у спірній квартирі. Позивачка є інвалідом дитинства,  інших родичів крім брата не має,  відмовилась від спадщини на користь брата 3
огляду на те,  що позивачка є інвалідом
дитинства,  зазнала збіг важких обставин:
смерть батька з яким проживала,  її
волевиявлення на відмову від спадщини слід розцінювати як таке,  що не відповідало її внутрішній волі.

Апеляційний суд
обгрунтовано залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими. Встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що ухвала суду апеляційної інстанції
постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права,  а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування ухвали апеляційного суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 342 ЦПК України колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26
червня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.