справа
№ 2- 2476/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29
травня 2007 року

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого   судді                   -              Кисельова
В.К.

при
секретарі      -                                    Журик
Т.В.

за участю
представника позивача - ОСОБА_1
представника третьої особи -
ОСОБА_2розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Одеської міської Ради

про визнання
права власності на нерухоме майно,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3
звернулась з позовом до Одеської міської Ради про визнання права власності на
нерухоме майно. Позовні вимоги,
обґрунтовані тим,  що батькам
позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належав на праві власності будинок АДРЕСА_1
Будинок належав із надвірними спорудами: сараєм - літньою кухнею під літ. «Б»,  погребу із шийкою під літ. «В»,  сараєм під літ. «Д»,  вбиральнею під літ. «Ж»,  забором,
мощениям та цистерною
для води.

ІНФОРМАЦІЯ_3помер
батько позивачки ОСОБА_5 Після його смерті мати позивачки ОСОБА_4отримує
свідоцтво про право на спадщину та свідоцтво про право власності 12 частки
спірного будинку. Таким чином ОСОБА_4
стала єдиним власником вищевказаної будівлі.

08.04.1962р.
позивачка одружилась із ОСОБА_6 та змінює фамілію з ІНФОРМАЦІЯ_1 на
ІНФОРМАЦІЯ_2,  що підтверджується
свідоцтвом про одруження. Після одруження позивачка зі своїм чоловіком та
батьками мешкали у буд.  АДРЕСА_1 Загальна площа
будинку де мешкала вся сім'я позивачки складала лише 29, 6м2. при цьо­му розмір
житлової площі становив лише 21, 5м.

15.09.1997р.
позивачка з метою поліпшення благоустрою будинку,  за власні кошти та за згодою батьків уклала
договір на проведення будівельних та ремонтних робіт із НПІКФ «ЄВІС»,  за яким НПІКФ «ЄВІС» збудував добудову,  яка складається із чотирьох приміщень,  а саме вітальні,  кухні та ванної кімнати. Вищезазначені приміщення
були передані позивачці за актом від 04.10.1997р. приймання робіт та договором
підряду №24-9 від
24.08.1997р.

На
підставі викладеного,  позивачка просить
визнати за нею право власності на добудовані приміщення до
будинкуАДРЕСА_1,  а саме: вітальню під №5,
площею 7,
6 м2,  кухню під № 6,
площею 7,
6 м2 ванну під №
7,  площею 2, 7 м2 гараж під №14,
площею 14,
4 м2.

В
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та
пояснив,  що збудовані позивачкою
прибудови не порушують права інших осіб.

Представники
Одеської міської Ради в судове засідання не з'явились,  про розгляд справи були повідомлені належним
чином.

Третя
особа,  яка не заявляє самостійні вимоги
щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_7 просив справу розглядати у його відсутність.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
сторін,  суд вважає,  що позовні вимоги не підлягають задоволенню
на підставі фактів,  встановлених в
судовому засіданні.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_4 та ОСОБА_5
належало на праві власності домоволодіння АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право особистої власності,  виданого ЖКО Суворовського району м.

Одеси
від 25 квітня
1987р. У склад домоволодіння входили надвірні споруди: сарай - літня кухня під
літ. «Б»,  погреб із шийкою під літ. «В»,  сарай під літ. «Д»,  вбиральня під літ. «Ж»,  паркан,
мощення та цистерна для води.

ІНФОРМАЦІЯ_3помер
батько позивачки ОСОБА_5 Після його смерті мати позивачки ОСОБА_4отримала
свідоцтво про право на спадщину та свідоцтво про право власності 12 частки
спірного будинку. Таким чином ОСОБА_4
стала єдиним власником вищевказаної будівлі.

08.04.1962р.
позивачка одружилась із ОСОБА_6 та змінює фамілію з ІНФОРМАЦІЯ_1 на
ІНФОРМАЦІЯ_2,  що підтверджується
свідоцтвом про одруження. Після одруження позивачка зі своїм чоловіком та
батьками мешкали у буд.  АДРЕСА_1

15.09.1997р.
позивачка за згодою батьків уклала договір на проведення будівельних та
ремонтних робіт із НПІКФ «ЄВІС»,  за яким
НПІКФ „ЄВІС" збудував добудову,  яка
складається із чотирьох приміщень,  а саме
вітальні,  кухні та ванної кімнати.
Вищезазначені приміщення були передані позивачці за актом від 04.10.1997р.
приймання робіт та договором підряду №24-9
від 24.08.1997р.

ОСОБА_4  померла 18
травня 2006р.. Після її смерті свідоцтво про право на спадщину за законом
на будинок АДРЕСА_1,  отримав у розмірі % -ОСОБА_7,  а у розмірі ХА частині позивачка - ОСОБА_3.

Згідно
технічного висновку ДП ДНІ і ПВІ „НІШРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" жилий будинок з
добудованими спорудами і гараж придатні для подальшої експлуатації.

На
підставі викладеного,  суд вважає,  що в зв'язку з тим,  що самочинно збудований позивачкою житловий
будинок,  суттєво не порушує права інших
осіб,  то позивачка має право на визнання
за нею права власності на вищевказаний житловий будинок.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,
11,  212-215,  224-226 ЦПК
України,  п. 5  ст.  376 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

1.
Позов ОСОБА_3 -
задовольнити.

2.
Визнати заОСОБА_3 право власності на добудовані
приміщення до будинку АДРЕСА_1,  а саме: вітальню під №5,  площею 7, 6 м2,  кухню під № 6,  площею 7, 6 м2 ванну під № 7,  площею 2,
7 м гараж під №14,  площею 14,
4 м .

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
суду може бути позивачем оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський
районний суд м.  Одеси шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
рішення суду і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги,  або в порядку п. 4  ст.  295 ЦПК України.