АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-6282/2007                     Головуючий
в суді 1 інстанції
УХВАЛА

Іменем України

20
листопада 2007 року                                                                 колегія
суддів судової палати у

цивільних
справах апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого
судді   Свинцової Л.М.

Суддів                                             Медведєвої
Л.П.,  Карташова О.Ю.,

При
секретарі:                                Малошонок
О.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Луганської
області в м.  Луганську цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення місцевого Лисичанського міського суду
Луганської області від 24 вересня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань України в м.
Лисичанську Луганської області про стягнення недонарахованих щомісячних
страхових виплат,  -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом,  мотивуючи тим,  що відповідачем з 1 березня 2002 року до 1
липня 2007 року при вирішенні питання про перерахунок страхових виплат,  які йому сплачуються у зв'язку з ушкодженням
здоров'я на виробництві,  неправильно
застосовується коефіцієнт зростання середньомісячної реальної заробітної плати
замість коефіцієнту зростання середньої заробітної плати в галузях національної
економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики.
Просив стягнути з відповідача на свою користь 1610, 24 грн. недоплачених
страхових виплат та зобов'язати Відділення з 1 липня 2007 року щомісячно
сплачувати йому страхові виплати у розмірі
205, 38 грн. до наступного перерахунку.

Рішенням
місцевого Лисичанського міського суду Луганської області від 24 вересня 2007
року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено за необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення місцевого
Лисичанського міського суду Луганської області від 24 вересня 2007 року,  посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права й порушення норм процесуального права,  та ухвалити нове рішення,  яким повністю задовольнити його позовні
вимоги.

Заслухавши
доповідача,  обговоривши доводи
апеляційної скарги,  перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду 1 інстанції в межах доводів
апеляційної скарги,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів вважає скаргу
такою,  що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так,  ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1,  суд першої
інстанції правильно виходив з того,  що
відповідно до ч. 1  ст.  15 Закону № 1105-Х1У від 23 вересня 1999
року,  страхування від нещасного випадку
здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків,  який є некомерційною самоврядною
організацією,  що діє на підставі
статуту,  який затверджується її
правлінням.

Частиною
2  ст.
16 Закону № П05-Х1У від 23 вересня 1999 року передбачено,  що безпосереднє управління Фондом соціального
страхування від нещасних випадків здійснюють його правління та виконавча
дирекція.

Рішення
правління Фонду,  прийняте в межах його
компетенції,  є обов'язковим для
виконання страхувальниками та застрахованими.

Частиною
2  ст.
29 Закону № 1105-Х1У від 23 вересня 1999 року передбачається
перерахування сум щомісячних страхових виплат у разі зростання у попередньому
календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки
за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке
перерахування провадиться з 1 березня наступного року.

Згідно з
п. 4.4.2. - 4.4.4. Порядку призначення та здійснення страхових виплат
потерпілим ( членам їх сімей),
узгодженого з Міністерством праці та соціальної політики України й
затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України від 31 січня 2002
року №7 (діючого на час виникнення спірних відносин), - при проведенні
перерахування щомісячних страхових виплат з 1 березня кожного року
середньомісячна заробітна плата підлягає коригуванню. При цьому відкоригована
середньомісячна заробітна плата не може перевищувати встановлену на дату
настання права на перерахування максимальну величину (граничну суму) заробітної
плати (доходу),  з якої сплачуються
страхові внески до Фонду.

Перерахування
щомісячних страхових виплат провадиться з урахуванням вимог абзацу третьої
частини першої статті 34 базового Закону № 1105-Х1У від 23 вересня 1999
року,  а саме: у разі,  коли потерпілому одночасно із щомісячною
страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у зв'язку з одним і тим
самим нещасним випадком або професійним захворюванням,  їх сума не повинна перевищувати
середньомісячний заробіток,  який
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Сума
перерахованої щомісячної страхової виплати та пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (станом на 1
березня відповідного року),  обмежується
відкоригованим середньомісячним заробітком потерпілого.

При
перерахуванні щомісячних страхових виплат з 1 березня для коригування
середньомісячної заробітної плати застосовується коефіцієнт,  на який перераховуються щомісячні страхові
виплати потерпілим ( членам їх сімей) за рішенням правління Фонду.

Аналогічна
норма міститься і в новій редакції Порядку призначення та здійснення страхових
виплат застрахованим особам (членам їх сімей),
затвердженого постановою Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007
року № 24,  згідно з п.п. 3.4.4.,  3.8.2. якого розмір щомісячної страхової
виплати встановлюється з урахуванням коефіцієнтів перерахування,  які встановлюються правлінням Фонду щороку з
1 березня; перерахування розміру щомісячної страхової виплати проводиться
виходячи з відкоригованої заробітної плати на коефіцієнт підвищення страхових
виплат,  затверджений правлінням Фонду
соціального страхування від нещасних випадків.

Зазначений
порядок призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам
їх сімей) затверджено відповідно до Закону № 1105- Х1У від 23 вересня 1999
року,  до якого внесено зміни Законом
України від 23 лютого 2007 року № 717-У,
що набрав чинності 20

березня 2007
року,  відповідно до яких пункт .7 статті
17 Закону № 1105-Х1У від 23- вересня 1999 року доповнено абзацом одинадцятим та
визначено повноваження правління Фонду соціального страхування від нещасних
випадків щодо затвердження Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових виплат.

З
матеріалів справи вбачається,  що
Відділенням проводились перерахування щомісячних страхових виплат позивачеві у
відповідності з

постановами
правління Фонду від 14 березня 2002 року № 15 (на коефіцієнт 1, 193),  від 4 березня 2003 року № 3 (на коефіцієнт 1,
182),  від 24 лютого 2004 року № 5 (на
коефіцієнт 1, 152),  від 28 лютого 2005
року № 3 ( на коефіцієнт 1, 238) та від 6 березня 2006 року № 3 (на коефіцієнт
1, 203),  в кожній з яких зазначено,  що такий коефіцієнт взято за даними
Державного комітету статистики України.

Таким
чином,  проведений Відділенням
перерахунок належних позивачеві щомісячних страхових виплат грунтується на
вимогах закону,  а тому висновок суду в
оскаржуваному рішенні було зроблено у відповідності з вимогами ч. 2  ст.  29
Закону № 1105-Х1У від 23 вересня 1999 року.

За таких
обставин у суда першої
інстанції не було передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1

Доводи
ОСОБА_1,  викладені в його апеляційній
скарзі щодо неправильності застосування судом першої інстанції матеріального
права при вирішенні даної справи,  не
обгрунтовані,  не спростовують висновки
суду першої інстанції,  а тому не
заслуговують уваги колегії суддів.

Беручи
до уваги,  що судом при вирішенні спору
правильно застосовані норми матеріального права,  додержано
вимог процесуального закону,  колегія
суддів вважає за необхідне судове рішення залишити без змін.

Враховуючи
викладене,  керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-314,  315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
місцевого Лисичанського міського суду Луганської області від 24 вересня 2007
року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування,  від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м.  Лисичанську Луганської області про стягнення
недонарахованих щомісячних страхових виплат залишити без змін.

Ухвала
набуває чинності негайно,   але може бути
оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до BepxoBifofr) Суду України
протягом двох місяців з дня його проголошення.