РІШЕННЯ

іменем    України

2007 р.   грудня місяця «18» дня, колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
в складі:

Головуючого:       Новікова Р.В. Суддів:       Філатової Є.В. Чистякової Т.І. При
секретарі:       Іванові O.K.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Сімферополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Ялтинського міського суду від 21 вересня 2007 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства „Жайворонок", Товариства з
обмеженою відповідальністю „Дама" про стягнення заробітної плати,
компенсації за невикористану відпустку, середньої заробітної плати за час
затримки розрахунку при звільненні та повернення трудової книжки,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернулася з позовом до Приватного підприємства „Жайворонок", Товариства з
обмеженою відповідальністю „Дама" про стягнення заробітної плати,
компенсації за невикористану відпустку, середньої заробітної плати за час
затримки розрахунку при звільненні та повернення трудової книжки.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивачка з 16.10.2006 року по 13.02.2007 року
працювала головним бухгалтером в ТОВ „Дама". Наказом №8 від 28.02.2007
року звільнена за згодою сторін. Однак, при звільненні з нею не був проведений
повний розрахунок, не повернена трудова книжка. У зв'язку з викладеним, просила
стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за січень 2007 року -
1286 грн. 14 коп., за лютий 2007 року разом із компенсацією на невикористану
відпустку у сумі 1933 грн.58 коп., за квітень 2007 року у розмірі 1039 грн. 68
коп., за травень 2007 року 1112 грн. 36 коп., а також середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного розрахунку, а всього 6854 грн. 91 грн. та
зобов'язати відповідача повернути трудову книжку.

Суд
залучив до участі у справі у якості відповідача Приватне підприємство
„Жайворонок", оскільки ТОВ „Дама" знаходиться у стадії ліквідації
шляхом приєднання до ПП „Жайворонок".

Представник
ПП „Жайворонок" позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивачку звільнили
відповідно до діючого трудового законодавства, ніяких порушень при звільненні
допущено не було. Крім того, належним відповідачем є ТОВ „Дама", яке не
припинило господарчої діяльності і не виключено з державного реєстру юридичних
осіб.

Рішенням
Ялтинського міського суду від 21.09.2007 року ОСОБА_1. у задоволені позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення скасувати, ухвалити нове про
задоволення її позовних вимог. Вважає, що судом порушені норми матеріального
права, висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно
до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Справа
№22-ц-7502/2007р.

Головуючий в 1
інстанції Романенко В.В.

Доповідач
Філатова Є.В.

Вирішуючи
спір, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог. Колегія
частково погоджується з таким висновком, виходячи з наведеного.

Зі
справи убачається, що наказом від 1.11.2006р. у зв'язку зі зменшенням обсягу
реалізації було призведено скорочення штатів касирів та
продавців-консультантів. Решта працівників переведена на скорочений робочий час
з пропорційною 50% оплатою. Позивачка ознайомилася з цим наказом, не оскаржила
його, не відмовилася від продовження роботи у змінених умовах праці, тому суд
першої інстанції обгрунтовано вважав, що ОСОБА_1. погодилася з такими умовами.
Всі доводи апеляційної скарги з приводу незаконної зміни умов праці виходять за
межі спору, який розглядав суд першої інстанції, тому не беруться до уваги.

Суперечка
сторін в частині заборгованості по зарплаті на час звільнення позивачки полягає
в тому, що ОСОБА_1. обчислювала його виходячи з заробітку до зміни умов праці
без урахування наказу від 1.11.2006р. Тому суд правильно не погодився з її
розрахунком.

Згідно
ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Підприємство
несе відповідальність за несвоєчасний розрахунок з працівником за правилами ст.
117 КЗпП України.

Зі
справи вбачається, що існуюча заборгованість була повністю сплачена ОСОБА_1. 12.04.2007р.
і 16.04.2007р. По справі не здобуто даних про те, що розрахунок несвоєчасно
проведений з вини працівника, тому суд необгрунтовано відмовив ОСОБА_1. у
стягненні заробітку за період затримки розрахунку. Оскільки дані про
працевлаштування позивачки в цей період відсутні, на її користь слід стягнути з
відповідача заробіток за 1, 5місяця затримки розрахунку, виходячи із середнього
заробітку 996грн. 36коп., що становить 1494грн. 54коп.

В
частині витребування трудової книжки та середнього заробітку за час її
затримки, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позичці у задоволенні
вимог. Зі справи убачається, що після звільнення позивачки відбулася передача
документів від попереднього директора ООО „Дама" ОСОБА_2до засновника
ОСОБА_3 Дані про наявність трудової книжки в актах передачі відсутні, тому
посилання в апеляційній скарзі на пояснення ОСОБА_2не можуть бути прийнятими до
уваги. Колегія враховує, що позивачка, як головний бухгалтер, мала доступ до
зазначених документів в період роботи. Оцінюючи у сукупності таки данні,
колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність
утримання відповідачем трудової книжки. Тому підстав для стягнення заробітку на
підставі ч.4 ст.235 КЗпП України також немає.

Керуючись
ст.309, 316 Цивільного процесуального кодексу України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Ялтинського міського суду від 21
вересня 2007 року в частині вимог про стягнення заробітку за час затримки
розрахунку скасувати, зазначені вимоги задовольнити частково, стягнути з ТОВ
„Дама" на користь ОСОБА_1середній заробіток за час затримки розрахунку
1494грн. 54коп., в решті вимог відмовити. В частині інших вимог це ж рішення
залишити без змін. Стягнути з ТОВ „Дама" на користь держави судовий збір
51грн. і витрати на ІТО 30грн.

Рішення набуває
чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційну інстанцію до
Верховного Суду України протягом двох місяців зі дня проголошення.