Справа № 22-Ц-2731 2007 року                           Головуючий в 1
інстанції Васильєва В.Я.
Категорія: 18                                                           Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007 року грудня місяця 12 дня колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:                                               Лісової
Г.Є.

Суддів:                                                           Семиженка
Г.В.,

Приходъко Л.А.

при секретарі:   Драгомарецькій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Білозерського районного суду Херсонської
області від 12 вересня 2007 року за позовом відкритого акціонерного товариства
«Райффайзен Банк "Аваль"» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення коштів за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

13.08.2007 року ВАТ «Райффайзен Банк "Аваль"» звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним
договором №014/14/991 від 26.06.2006 року у розмірі 74676 грн. 52 коп., з яких
57829 грн. 81 коп. основного боргу, 7356 грн. заборгованості по відсотках за
користування кредитом, 4834 грн. 77 коп. пені за несвоєчасне повернення
грошових коштів по кредиту та 4655 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків.

Позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору від
29.06.2006 року ОСОБА_1 надало споживчий кредит у сумі 60000 грн. строком до
29.06.2013 року, який вона зобов'язувалася повертати щомісячно до 15 числа
рівними платежами у розмірі 715 грн. та сплачувати відсотки із розрахунку 17%
річних.

Оскільки відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання,
то станом на 15.07.2007 року утворилося заборгованість по поверненню основного
боргу на суму 6409 грн. 81 коп. та по відсотках 7356 грн.

Порушення умов кредитного договору стало підставою для нарахування пені та
права вимоги дострокового повернення частини кредиту, що залишилося і сплати
відсотків.

Оскільки в забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов кредитного
договору був укладений договір поруки, то позивач просив стягнути грошові кошти
та проценти за користування ними солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області
від 12 вересня 2007 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь ВАТ «Райффайзен Банк
"Аваль"» 57829 грн. 81 коп. основного боргу по кредиту, 7356 грн.
відсотків, 4834 грн. 77 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 4655 грн. 94
коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 776 грн. 77 коп. судових витрат, а
всього 75453 грн. 29 коп.

В апеляційній скарзі відповідачі просять рішення суду скасувати в частині
нарахування пені в сумі 4834 грн. 77 коп. та строку зупинення нарахування пені,
посилаючись на те, що банк в порушення п.5.1 Договору не попередив про
дострокове повернення кредиту.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник апеляційну
скаргу підтримали з підстав викладених у ній, просять її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав, просить її відхилити як
безпідставну.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що її
слід задовольнити частково, рішення суду в частині задоволення позовних вимог
про стягнення 4834 грн. 77 коп. пені скасувати і ухвалити нове рішення.

Задовольняючи позов у цій частині суд виходив з того, що
відповідно до п.9.1 Договору позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі
0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення у разі порушення
строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування
кредитом.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач за кредитним договором
№014/14/991 29.06.2006 року передав ОСОБА_1 60000 грн. на строк до 29.06.2013
року під 17% річних за користування грошовими коштами.

Відповідно до умов цього Договору ОСОБА_1 зобов'язувалася щомісячно до 15
числа сплачувати на погашення основного боргу 715 грн. та відсотки за
користування кредитом.

Оскільки вона своєчасно не вносила кошти на погашення кредиту, то станом на
15.07.2007 року утворилася заборгованість по основному кредиту на суму 6409
грн. 81 коп. та відсотках на суму 7356 грн., що стало підставою для
пред'явлення банком вимоги про дострокове повернення частини грошових коштів
(кредиту), що залишилися.

Так, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК
України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,
що залишилося, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048
цього Кодексу.

За таких обставин суд правильно прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог в частині стягнення з відповідачів суми кредиту, що залишилася
та відсотків за користування ним.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.1050 ЦК
та п.9.1 Договору пеня сплачується позичальником відповідно до ст.625 цього
Кодексу або умов Договору у разі,

коли він
своєчасно, у строк передбачений договором, не повернув суму позики. Пеня
обчислюється у відсотках від суми прострочення, починаючи з дня закінчення
строку виконання зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що строк виконання
зобов'язання не настав, не втратила силу і умова про розстрочення повернення
позики, оскільки ОСОБА_1 не була попереджена про дострокове повернення частини
позики, а тому суд безпідставно застосував до правовідносин, що склалися, ч.1
ст.1050 ЦК, п. 9.1
Договору і задовольнив позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 4834 грн. 77
коп.

За таких обставин рішення суду в цій частині слід
скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в
цій частині, а також у зв'язку з цим зменшити стягнену в користь позивача суму
судових витрат до 728 грн. 41 коп. та загальну суму стягнену судом першої
інстанції до 70570 грн. 16 коп.

В решті заявлених вимог позов відповідачами визнано і
рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, ст.ст.625,
1048, 1050, 1054 ЦК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області
від 12 вересня 2007 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення
4834 грн. 77 коп. пені скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ВАТ «Райффайзен Банк "Аваль"» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення 4834 грн. 77 коп. пені за несвоєчасну сплату
кредиту відмовити.

У зв'язку з цим змінити стягнену з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь ВАТ
«Райффайзен Банк "Аваль"» суму судових витрат до 728 грн. 41 коп., а
загальну суму до 70570 грн. 16 коп.

В решті рішення
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.