Справа № 2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 липня
2007 року                                                      Ковельський
міськрайонний суд

Волинської
області в складі: головуючого - судді Наваляного А.Д.

з участю
секретаря Федорук Г.Б.

позивача -
ОСОБА_1

представника
позивача - ОСОБА_3

відповідача -
ОСОБА_2

представника
відповідача - ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Ковель цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення в квартиру та усунення перешкод в користуванні
житлом,  -

встановив:

ОСОБА_1  звернулась в суд з позовною заявою до
ОСОБА_2  про вселення в квартиру АДРЕСА_1
та усунення перешкод в користуванні спірним житлом.  В обґрунтування заявлених вимог позивач
вказує,  що рішенням виконкому
Ковельської міської ради за № 137 від 24.04.1980 року їй видано ордер на
квартиру АДРЕСА_1 та з моменту видачі ордеру позивач вселилась у вказану
квартиру. Тривалий період часу позивачка дійсно не проживала в даній
квартирі,  оскільки надала її для
проживання сину та невістці,  а
відповідачці по справі. Відповідач без згоди позивача поміняла замки на вхідних
дверях спірної квартири та вселила туди інших осіб для проживання. Вказує
також,  що вона,  як квартиронаймач самостійно здійснює плату за
користування житлом,  не втратила інтерес
до даного житла. На даний час позивач є пенсіонером та ветераном праці,  постійно хворіє і потребує стороннього
догляду та не має іншого житла для проживання. Враховуючи,  що позивач постійно чинить перешкоди в користуванні
спірним житлом,  а тому змушена ставити
питання про вселення та усунення перешкод в користування квартирою. Прохає
вселити її в квартиру АДРЕСА_1 та зобов"язати відповідача не чинити
перешкод в користуванні спірним житлом.

В
судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали повністю з
підстав,  викладених у заяві,  прохають його задовольнити. Крім того,  позивач додатково пояснила,  що на даний час не має іншого житлового
приміщення для проживання,  а тому прохає
вселити її в квартиру АДРЕСА_1 а також зобов"язати відповідачку не чинити
перешкод в користуванні вказаним житлом.

Відповідач
та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали,  прохають в його задоволенні відмовити за
безпідставністю заявлених позивачем вимог. Крім того,  в судовому засіданні відповідачка не
заперечила той факт,  що з пенсії
позивачки проводились відрахування по оплаті комунальних послуг на підставі
рішень судів про стягнення заборгованості. Стосовно вимоги про усунення
перешкод в користуванні житлом вказала,
що дійсно змінила замки на вхідних дверях та в позивачки ключів не
було,  оскільки остання в квартиру не
приходила.

Суд,  заслухавши пояснення сторін та їх
представників,  покази свідків,  вивчивши та дослідивши матеріали цивільної
справи,  приходить до висновку,  що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до  ст.
61 ЦПК України обставини,  визнані
сторонами та іншими особами,  які беруть
участь у справі,  не підлягають
доказуванню.

Таким
чином,  в судовому засіданні встановлено,  що позивач у справі ОСОБА_1  є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1,  що підтверджується копією ордеру на право
зайняття квартири АДРЕСА_1 за № 453,
виданого на підставі рішення виконкому Ковельської міської ради від
24.04.1980 року за № 137.

В судовому
засіданні також встановлено та підтверджено показами свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6,  що позивачка на даний час не
має іншого житла для проживання та не втратила інтерес до спірного житлового
приміщення,  оскільки оплачувала
комунальні послуги,  хоча фактично там не
проживала,  так як надала спірну квартиру
для проживання сину та невістці,  а
відповідачці по справі. Крім того,
свідок ОСОБА_6 суду показав,  що
позивач у справі дійсно проживала в його квартирі,  однак зареєстрована там не була та свої речі
у його квартирі не зберігала. Всі її речі знаходились у квартирі по АДРЕСА_1.
Крім того вказав,  що позивач дійсно не
має іншого житла для проживання,  а свою
квартиру він має намір відчужити в користь сина.

Як
слідує з витягу по нарахуванню та сплаті послуг за користування квартирою
АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_1  здійснювала
оплату за користування послугами,  що
надавало РЖКП № 1 по утриманню будинку та прибудинкової території.

Крім
того,  як вбачається з довідки,  виданої відділом ДВС Ковельського МРУЮ з
пенсії ОСОБА_1  стягнуто та перераховано
в користь ПТМ "Ковельтепло" за період з 01.10.2004 року по 31.05.2007
рік 2231, 57 гривень.

Відповідно
до ч. 1  ст.  64 ЖК України члени сім'ї' наймача,  які проживають разом з ним,  користуються нарівні з наймачем усіма правами
і несуть усі обов'язки,  що випливають з
найму жилого приміщення.

Таким
чином,  проаналізувавши зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить до
висновку про підставність вимог позивача,
оскільки остання є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1,  не втратила інтерес до даного житла та не
визнана такою,  що втратила право на
користування житловим приміщенням,  не
має іншого житлового приміщення для проживання,
а тому позивача слід вселити в квартиру АДРЕСА_1.

Крім
того судом встановлено,  що відповідач
дійсно чинить перешкоди в користуванні позивачем житловим приміщенням,  - квартирою АДРЕСА_1,  самостійно змінила замки на вхідних дверях
спірної квартири,  а тому вимога позивача
в про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням є підставною та
підлягає до задоволення.

Відповідно
до ч.1  ст. 88 ЦПК України стороні,  на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

Таким
чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі
в сумі 16 гривень та 8 гривень 50 копійок судового збору в дохід держави.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.   ст. 10,  60,
209,  212-216,  218 ЦПК України,   ст.
64 ЖК України,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Вселити
ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов"язати
ОСОБА_2 не чинити перешкод в користуванні ОСОБА_1 житлом по АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 16 (шістнадцять) гривень судових витрат та в
користь держави 8 (вісім) гривень 50 копійок судового збору.

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області в наступному
порядку: заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом десяти днів
з дня проголошення рішення; апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів
з часу подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.