Справа №2-1400/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 червня 2007 року
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі: головуючого
судді -Білецької А.М, при секретарі - Богданович А.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
«Завод ім. Малишева» про стягнення заборгованості по заробітній платі
та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача,
Державного підприємства «Завод ім. Малишева» про стягнення
заборгованості по заробітній платі. В обгрунтування позову зазначив, що працював у відповідача з 5 червня 1997 року,
на посаді оператора станків з програмним управлінням цеху № 430 -
з 10 січня 2005 року. Розпорядженням № 151 від 31.08.2006 року, його, позивача було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП
України. Однак, адміністрацією відповідача в
порушення законодавства про працю не виплачено заробітну плату та не видано довідку про заборгованість. Незаконними
діями відповідача, йому, позивачеві, завдана
моральна шкода. Просив стягнути з відповідача на свою користь 1740 гривень 19
копійок заборгованості із заробітної плати та 5000 гривень
моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. позовні вимоги уточнив, просив
стягнути з відрповідача на свою користь 1740
гривень 19 копійок остаточного розрахунку при звільненні, середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку у сумі 5434
гривні та 154 гривні 87 копійок компенсації втрати
частини заробітної плати. Від позовних вимог про стягнення моральної
шкоди - відмовився.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав
частково, крім компенсації частини заробітної плати, вважав її
розрахунок невірним.

Суд вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював у відповідача з
5 червня 1997 року, на посаді оператора станків з
програмним управлінням цеху № 430 - з 10 січня 2005 року. Розпорядженням № 151
від 31.08.2006 року, позивача ОСОБА_1 було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП
України. Однак, адміністрацією відповідача в порушення законодавства про працю не виапачено заробітну плату. Згідно довідки
підприємства, остаточний розрахунок на день звільнення позивача становить 1740 гривень 19 копійок.Порушуючи ст. 116
КЗпП України, відповідач не виплатив належну суму
у день звільнення. На підставі ст. 117 КЗпП України, відповідач повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки
остаточного розрахунку у сумі 5434 гривні.

В частині позовних вимог стосовно стягнення 154 гривень 87 копійок
компенсації втрати частини заробітної плати - суд
відмовляє, оскільки позивач здійснив невірний розрахунок.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, ЦПК України, ст. 121 Констуції
України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ст. 115 -117 КЗпП
України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Державного підприємства «Завод ім. Малишева» на користь ОСОБА_1 остаточний розрахунок у сумі 1740 гривень 19 копійок та
5434 гривні середній заробіток за час затримки
остаточного розрахунку, а разом - 7174 гривні 19 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Завод ім. Малишева» на користь держави
71,74 гривні державного мита. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.