Справа
№ 22ц-6560/07
Головуючий у 1 інстанції Румілова Н.М.
Доповідач Соломаха Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007р.                                                                                          м.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого                                                         Круглікової
К.С.

суддів                                                         Соломахи
Л.І., Олєйникової Л.С.

при секретарі                                                          Стефановій
І.М.

за участю:

представника
відповідача                                       Зіміна
М.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Центрально-Міському районі м.Горлівки Донецької області про перерахунок розміру
відшкодування шкоди з апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 27 червня
2007р., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 27 червня
2007р. відмовлено у задоволенні позовуОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м.Горлівки
Донецької області про перерахунок розміру відшкодування шкоди.

В апеляційній
скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову.

В судове
засідання позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений
належним чином.

Представник
відповідачаОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника відповідачаОСОБА_2., дослідивши
матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав:

При розгляді
справи суд першої інстанції встановив, що рішенням МСЕК від 05 вересня 2003р.
позивачу за професійним захворюванням встановлена стійка втрата професійної
працездатності 40%, в зв'язку з чим відповідачем йому були призначені щомісячні
страхові виплати в сумі 184грн., виходячи із посадового окладу гірничого
майстра 460грн.

Відмовляючи
позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що
призначення щомісячних страхових платежів позивачу проведено відповідно до п.12
постанови Кабінету Міністрів України №1266 від 26 вересня 2001р. в редакції, що
діяла на час звернення позивача за страховими виплатами. Нарахування позивачу
щомісячних страхових виплат, виходячи з п.12 постанови Кабінету Міністрів
України №1266 від 26 вересня 2001р. із змінами, внесеними постановою Кабінету
Міністрів України №193 від 22 лютого 2006р., не можливо, оскільки постанова
Кабінету Міністрів України №193 від 22 лютого 2006р. діє з дня набрання нею
чинності і зворотної дії у часі не має.

Зазначений
висновок суду відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до
п.10 ст.34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" середньомісячний заробіток для
обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним
заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком
обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

„Порядок
обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням" затверджений
постановою Кабінету Міністрів України №1266 від 26 вересня 2001р., до якої на
час ухвалення судового рішення були внесені зміни і доповнення постановою
Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006р. №193.

З матеріалів
справи встановлено, що вперше стійка втрата працездатності в зв'язку із
професійним захворюванням позивачу встановлена рішенням МСЕК від 05 вересня
2003р. з 02 вересня 2003р. Втрата працездатності позивачем пов'язана із
професію підземного гірничого майстра (а.с.7).

Згідно трудової
книжки позивач не працює на виробництві, з яким пов'язана втрата
працездатності, з 24 лютого 1988р.

Відповідно до
п.12 „Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням",
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1266 від 26 вересня
2001р., в редакції яка діяла на час звернення позивача за страховою виплатою у
2003р., якщо на дату звернення за страховою виплатою особа, яка має у зв'язку з
ушкодженням здоров'я право на отримання страхових виплат, вже не працює на
виробництві, з яким пов'язана втрата працездатності, середня заробітна плата
обчислюється виходячи з середньої заробітної плати відповідного працівника (на
дату подання потерпілим документів медико-соціальній експертній комісії для
встановлення йому ступеня втрати професійної працездатності) за тією професію
(посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), де
працювала зазначена особа до моменту ушкодження здоров'я.

У разі коли на
час звернення за страховою виплатою у потерпілого відсутня довідка про його
заробітну плату у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи чи організації,
страхові виплати розраховуються виходячи з діючої місячної тарифної ставки
(посадового окладу) за відповідною місячною тарифною ставкою (посадовим
окладом) аналогічної професії (посади), але не менш як розмір мінімальної
заробітної плати, встановлений законом України на день виплати.

З матеріалів
справи встановлено, що на час звернення позивача за страховою виплатою у 2003р.
шахта „Кіндратівка", на якій позивач працював до моменту ушкодження
здоров'я, на підставі наказу Міністерства вугільної промисловості від 29 жовтня
1998р. №448 була ліквідована, в зв'язку з чим розслідування професійного
захворювання проводила Горлівська дирекція з ліквідації шахт компанії

„Укрвуглереструктуризація"
(а.с.8).

В зв'язку із
ліквідацією підприємства, на якому позивач працював до моменту ушкодження
здоров'я, витребувати у нього відповідно до частини 1 п.12 постанови KM України
№1266 від 26 вересня 2001р. довідку про середню заробітну плату відповідного
працівника станом на серпень 2003р. за посадою гірничого майстра не можливо, а
тому відповідач правильно виходив з вимог частини 2 п.12 цієї постанови та
призначив позивачу щомісячні страхові виплати, виходячи з діючого посадового
окладу за відповідним посадовим окладом аналогічної посади - гірничого майстра
підземного, який згідно довідки ДП „Артемвугілля" від 03 жовтня 2003р. на
серпень 2003р.складав 460грн.

Розрахунок
середньомісячної заробітної плати застрахованої особи за формулою 3 = Зн х С : М (де 3 -
середньомісячна заробітна плата застрахованої особи, у гривнях; Зн -
середньомісячна заробітна плата найманих працівників, зайнятих в економіці
України, за календарний рік, що передує року, з якого призначається страхова
виплата; С - сума
коефіцієнтів заробітної плати застрахованої особи за кожний місяць
розрахункового періоду (К1 + К2 + КЗ
+ К4 + К5 + К6)), який передбачений п.12 постанови KM України
№1266 від 26 вересня 2001р. із змінами, внесеними постановою KM України
від 22 лютого 2006р. №193, на що посилається позивач у позовній заяві, на
позивача не розповсюджується, оскільки постанова KM України
від 22 лютого 2006р. №193 „Про внесення змін до Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням" набула чинності згідно листа
Міністерства юстиції України від 17 жовтня 2006р. №34-9-8004 з 07 березня
2006р. (з дня опублікування в бюлетені „Офіційний вісник України" №8, ст.450)
та зворотної дії у часі не має.

Відповідно до
ст.5 ЦК України
акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності.

Доводи позивача
про те, що підстав для призначення позивачу страхових виплат, виходячи з
посадового окладу гірничого майстра ДП „Артемвугілля", не має, оскільки
збереглися документи про його заробіток до ушкодження здоров'я, не грунтуються
на законі.

Суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
не має, доводи апеляційної скарги необгрунтовані і не спростовують висновків
суду, тому відповідно до частини 1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись
ст.307, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області,
-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 27 червня
2007р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.