Апеляційний   суд   міста
Справа  №  22ц-1164/2007  р.                          Головуючий
в   1   інстанції  Лугвіщик A.M.
9                                                     Доповідач  апеляційної
інстанції Алєєва  Н.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 вересня 2007 року колегія
судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду міста     Севастополя  в
складі:

головуючого     -     Куцеконя  І.В.

суддів                               -
Алєєвої  Н.Г.,    Сундукова
В.М.

при  секретарі-
Федоніні  Є.О.

за
участю                         -        представника    ОСОБА_1
-    ОСОБА_2,

представника  ОСОБА_3
-  ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Севастополі

апеляційну     скаргу         ОСОБА_3     на
рішення

місцевого
суду Гагарінського району м.  Севастополя
від 25 червня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення в кімнату,  та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_1,
ОСОБА_7 про визнання правочинів дарування недійсними та переведення на
неї прав покупця,    визнання права  власності на
квартиру,    -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні кімнатою АДРЕСА_1площею 8, 60 кв.м.  шляхом вселення його в цю кімнату. Вимоги
мотивовані тим,  що він являється
власником кімнати,  однак відповідач та
її чоловік ОСОБА_8 чинять йому перешкоди в проживанні: встановили додаткові
двері,  поміняли замки.

ОСОБА_33вернулась
з зустрічним позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_1,  ОСОБА_7 про визнання недійсним договору
дарування Ч частини квартири АДРЕСА_1 укладеного
20.04.2006 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_7,  а також про визнання
недійсним договору дарування жилої кімнати АДРЕСА_1,  укладеного 29.04.2006 року між ОСОБА_7
і ОСОБА_1,  з поверненням сторін в
первісне положення,  переведенням на неї
прав покупця та визнанням за нею права власності на 1/2 частину квартири.
Вимоги мотивує тим,  що вона являється
власником 1/2 частини спірної квартири,
власником іншої ідеальної частки до 02.03.2006 року являлась ОСОБА_5 02.03.2006р. відповідачка провела
відчуження 1/2 частки,  яка належить
їй,    по договіру купівлі-продажу,    а не дарування.

Рішенням
суду позов ОСОБА_1 задоволений,  у
задоволенні зустрічного  позову  відмовлено.

В
апеляційній скарзі ставиться,  питання
про скасування рішення за мотивами зустрічного позову,  яким,
на думку апелянта суд належної оцінки не дав.

Вивчивши
матеріали страви,  доводи апеляційної
скарги,  колегія вважає,  що остання
задоволенню не  підлягає.

Відповідно
до  ст.
235 ГК
України,  удаваним є правочин,  який вчинено сторонами   для
приховання   іншого   правочину,     який
вони   насправді   вчинили.
Якщо

2

буде
встановлено,  що правочин був вчинений
сторонами для приховання іншого правочину,
який вони насправді вчинили,
відносини сторін регулюються правилами щодо правочину,  який сторони насправді вчинили.

Зі
справи видно та не заперечується сторонами,
що ОСОБА_5 і ОСОБА_3 були власниками (по 1/2 частки кожна) квартири АДРЕСА_1,  яка складається з 2-х ізольованих
кімнат,  площею 8, 6 та 14, 9 кв.м.

Рішенням
місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 01.03.2005р.,  яке
набрало чинності,  з'ясований порядок
користування названої квартирою,  згідно
з яким,  у користування ОСОБА_5 виділена
кімната площею 8, 6 кв.м.
,  у користування ОСОБА_3 та ОСОБА_8 - кімната площею 14, 9 кв.м.  Санузел,  коридор,
кухня,  лоджія,  кладова залишені у загальному користуванні.

Згідно
договорів дарування від 20.04.2006р.
ОСОБА_5 подарувала 1/2 частку квартири ОСОБА_7 (а.с.  90),  29.04.2006р. ОСОБА_7 подарував вказану долю квартири у
вигляді кімнати 83-5 площею 8, 6 кв.м.  ОСОБА_1 (а.с.
111).

Факти  укладення
договорів  купівлі-продажу,   отримання
коштів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 категорично заперечують.

Суд
правильно оцінив викладене та ту обставину,
що доказів,  які підтверджують укладення
договору купівлі-продажу ОСОБА_3 не надала,
та обґрунтовано задовольнив первісний позов,  відмовив у зустрічному.

Підстав
для скасування рішення колегія не вбачає,
так як оскаржені договори дарування не суперечать вимогам п. 4  ст.  358 ГК України,  не порушують прав ОСОБА_3 у користуванні якої
знаходиться кімната площею 14,
9 кв.м. ,  тобто перевищуюча її частку
у загальної власності.

Керуючись   ст. 307 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 - відхилити,  рішення місцевого
суду Гагарінського району м.  Севастополя
від 25 червня 2 0 07 року - залишити без
змін.

Ухвала
вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців із дня
набрання чинності.