Справа № 22ц-6656/07                                                      Головуючий
у 1 інстанції Панас Н.Л.
Категорія 41                                                                        Доповідач Соломаха Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 листопада
2007р.                                                                                                м.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого                                                   Соломахи Л.І.

суддів                                                Могутової Н.Г., Прокопчук Л.М.

при секретарях                               Семенченко С.С., Таранець В.Ю.

за участю:

позивача                                                             ОСОБА_1

представників
позивача                         ОСОБА_2., ОСОБА_3

представника
відповідача                                 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку
справу за позовом ОСОБА_1
до державного відкритого акціонерного товариства „Шахта імені 60-річчя
Радянської України" про стягнення недонарахованої заробітної плати,
компенсації за час затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної
шкоди з апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Пролетарського районного суду м.Донецька від 25
червня 2007р., -

В С Т А НО В И В:

Рішенням
Пролетарського районного суду м.Донецька від 25 червня 2007р. ОСОБА_1відмовлено
в задоволенні позову до державного відкритого акціонерного товариства „Шахта
імені 60-річчя Радянської України" про стягнення недонарахованої
заробітної плати, компенсації за час затримки виплати заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній
скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову.

В судовому
засіданні апеляційного суду позивач та його представники ОСОБА_5., ОСОБА_6
доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Представник
відповідача ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її
відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, його представників ОСОБА_3,
ОСОБА_2., представника відповідача ОСОБА_4, дослідивши матеріали цивільної
справи, апеляційний суд вважає, що

2

апеляційна скарга підлягає відхиленню,  а рішення
суду залишенню  без  змін  з
наступних підстав.

Відповідно до
ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої
інстанції при розгляді справи встановлено, що позивач працював у відповідача в
якості машиніста підіймальних машин підземних з повним робочим днем в шахті з
13 січня 2005р. 28 лютого 2007р. він звільнений за ст.40 п.1 КЗпП України в
зв'язку із ліквідацією підприємства. За період з січня 2005р. по лютий 2007р.
він отримував заробітну плату, яка перевищує законодавчо встановлений розмір
мінімальної заробітної плати.

Відмовляючи
позивачу в задоволенні позову, суд виходив з того, що заробітна плата позивачу
нараховувалась вірно, підстав для її перерахунку і відповідно для стягнення
недонарахованої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди немає.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам
закону.

Відповідно до
ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові
за виконану ним роботу.

Розмір
заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської
діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не
обмежується.

Відповідно до
частин 2 та 3 ст.97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами,
організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Конкретні
розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових
окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених
частиною другою цієї статті.

Пункт 2.2
Генеральної угоди між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими об'єднаннями
організацій роботодавців і підприємців та всеукраїнськими профспілками і
об'єднаннями на 2004-2005 роки від 19 квітня 2004р. передбачає, що мінімальна
тарифна ставка робітника 1 розряду (крім установ, організацій та закладів
окремих галузей бюджетної сфери, передбачених постановою Кабінету Міністрів
України від 30 серпня 2002р. №1298) встановлюється у розмірі не менш 120%
розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

На окремих
підприємствах, які з об'єктивних фінансово-економічних причин не можуть
виконати цю норму Угоди, колективним договором може встановлюватися на період
не більше ніж шість місяців з дати його підписання інший розмір мінімальної
тарифної ставки робітника 1 розряду, який не може бути меншим ніж розмір
мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

З представленого
апеляційному суду колективного договору підприємства, зареєстрованого у
виконавчому комітеті Донецької міської ради 30.07.2003р., вбачається, що
адміністрація гарантує мінімальний рівень заробітної плати за умови виконання
норм праці в розмірі встановленої тарифної ставки (окладу), але не нижче

3

мінімальної заробітної плати,
встановленої у державі. Перегляд діючих та встановлення нових тарифних ставок і
посадових окладів працівників проводиться згідно з діючими нормативними
документами та галузевою угодою (п. 4.2, 4.8) (а.с.92-94).

Відповідно до
п.9.4.1 Галузевої угоди між Міністерством палива та енергетики України,
Держвуглепромом і галузевими профспілками вугільної промисловості України від 3
липня 2001р. (з наступними змінами), зареєстрованої в Міністерстві праці та
соціальної політики України 07 серпня 2001р. за №71, передбачено, що умови
оплати праці, міжкваліфікаційні та міжпосадові співвідношення, розмірі тарифних
ставок і посадових окладів працівників підприємств і організацій, визначаються
додатком до розділу 9 Угоди, чинним законодавством і впроваджуються в порядку
та терміни, встановлені законодавством під контролем Мінвуглепрому, яке
забезпечує реалізацію державної політики щодо оплати праці та соціального
захисту працівників вугільної промисловості.

Такий же
механізм введення нових тарифних ставок передбачений і наказом Міністерства палива та енергетики України №345
від 21 серпня 2000р., де зазначено по мірі вишукання коштів надавати до
Мінпаливенерго, Держвуглепрому пропозиції щодо підвищення тарифних ставок та
посадових окладів з виконанням умов, визначених в п. 1.3 цього наказу.

Перехід на нові
тарифні ставки у відповідача проводився після наказу Мінпаливенерго і отримання
дозволу центральної комісії з підвищення тарифних ставок (посадових окладів).

Суд першої
інстанції встановив, що під час роботи позивача на протязі 2005-2007 років на
шахті у зв'язку з підвищення мінімального розміру заробітної плати здійснювався
перерахунок тарифних ставок (окладів) по мірі відшукання коштів, необхідних для
підвищення тарифних ставок і після отримання дозволу Мінпаливенерго.

Ці обставини
підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами.

З матеріалів справи встановлено, що в період з січня 2005р. по червень
2006р. оклад позивача складав 644грн. (а.с.37). Зазначений оклад
йому був встановлений на підставі наказу по ДВАТ „Шахта імені 60-річчя
Радянської України" від 31 серпня 2004р. №235/7 (а.с.32).

Наказом по ДВАТ
„Шахта імені 60-річчя Радянської України" від 03 липня 2006р. №153 шахта з
01 липня 2006р. перейшла на нові тарифні ставки та посадові оклади (а.с.31) і
оклад позивача з 01 липня 2006р. складав 1134грн. (а.с.37).

З наказів №235/7
від 31 серпня 2004р. та №153 від 03 липня 2006р. вбачається, що оклад позивача
був встановлений з врахуванням п.2.2 Генеральної угоди, а саме, із розрахунку
мінімальної заробітної плати, підвищеної в 1,2 рази.

Згідно довідки
відповідача заробітна плата позивача складається не тільки з окладу, а й доплат
за роботу у нічний час, за суміщення професій, винагороди за вислугу років (а.с. 89-92) і її розмір у
оспорюваний період перевищував як законодавчо встановлений розмір
мінімальної заробітної плати, так і мінімальні гарантії з оплати праці.

Суд обгрунтовано
дійшов висновку, що заробітна плата позивачеві нараховувалась вірно і підстави
для її перерахунку відсутні.

З матеріалів
справи встановлено, що на шахті існує заборгованість по заробітній платі за
2003-2007 роки, яка станом на 01 вересня 2007 року складає 467000грн (а.с.79) і
в даний час підприємство знаходиться в стадії ліквідації.

Розглядаючи
позовні вимоги, суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін,
правильно встановив правовідносини,

4

які  склались  між сторонами
і  дійшов  обгрунтованого  висновку
про  відмову в задоволенні позову.

Суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
не має, доводи апеляційної скарги необгрунтовані і не спростовують висновків
суду, тому відповідно до частини 1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись
ст.307, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛ И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Пролетарського районного суду м.Донецька від 25 червня 2007р. залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.