Справа № 22-6374
Головуючий в 1 інстанції - Нікулін О.А.
РІШЕННЯ

Іменем України

11 вересня 2007
року            Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого:
Зубової Л.М.

суддів:
Лук*янової С.В. Барсукової О.І. при секретарі
Алексєєвій Г.Є.,

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дебальцівського міського суду Донецької області від 19 червня 2007 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006
року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свій позов тим, що 21
жовтня 2005 року вона, зметою повідомити про пожежу у родичів, прийшла до своїх
сусідів, відповідачів у справі. Хвіртка була відкрита і на її крик собака, яка
належить відповідачам, зірвалась з прив*язі та укусила позивачку за праву руку,
завдавши їй інфіковану рану нижньої третини правого передпліччя. .В наслідок
зазначених тілесних ушкоджень позивачка з 22.10.2005 р. по 09.12.2005р.
отримала курс амбулаторного лікування. Витрати на лікування склали 280-18гр. За
направленням місцевих лікарів вона отримала консультацію нейрохірурга
центральної клінічної лікарні «Укрзалізниці» в м.Харкові, куди її супроводжував
син -ОСОБА_4 Витрати на проїзд до г.Харкова склали 75-93гр., на постільні
приналежності - 19-50гр., та на харчування в м.Харкові - 66-90гр. Витрати на
проїзд до м.Донецька склали 21-30гр. Таким чином, з вини відповідачів їй
завдано матеріальну шкоду на загальну суму 463-81 гр., яку просила стягнути з
відповідачів, а також витрати на послуги адвоката в розмірі 500гр. Вважає, що у
зв*язку з нанесенням їй тілесних ушкоджень, їй завдано також і моральну шкоду,
оскільки вона була змушена проходити курс амбулаторного лікування, не могла
виконувати хатню роботу, не працювала, неї до теперішнього часу не відновлені
рухівні функції правої руки і вона вимушена терпіти біль. Вона весь час згадує
картину нападу на неї собаки з приводу чого відчуває страх. Наслідки нападу
собаки спричинили позивачці моральну шкоду в розмірі 10 000 гр., яку вона
просила стягнути на її користь з відповідачів.

Рішенням
Дебальцівського міського суду Донецької області від 19 червня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2задоволено частково, з відповідачів на її
користь у відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 263-81 гр, моральної-300
гр., витрати на правову допомогу -100гр.та 67гр. - в рахунок відшкодування
судових витрат з оплати судового збору та ІТЗ. З відповідачів на користь
держави стягнуто 22-50гр.витрати з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.

Не погодившись з
рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою до Апеляційного суду
Донецької області, в якій просила рішення Дебальцівського міського суду
Донецької області від 19 червня 2007року
скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги,
зазначивши, що висновки суду, за винятком висновків стосовно відшкодуванню  матеріальної шкоди, не відповідають
обставинам справи.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала і просив
скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідачі
проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечували, просили відхилити
апеляційну скаргу позивачки і залишити рішення Дебальцівського міського суду
Донецької області від 19 червня 2007 року без змін.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши доводи
апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, з
урахуванням раніше виплаченої відповідачами суми, в розмірі - 263-81 гр., суд
виходив з того, що позивачкою доведено завдання шкоди позивачці з вини
відповідачів на підставі фіскальних чеків та проїзних документів. Моральну
шкоду судом визначено в розмірі 300 гр. відповідно до завданої шкоди.

Проте з такими
висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до
ст. 1166 ГК України майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди
завдано не з її вини.

Ст. 1167 ГК
України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Відповідно до
ч.1 ст. 1187 ГК України джерелом підвищеної небезпеки є... утримання службових
собак та собак бійцівських порід, що створює підвищену небезпеку для особи, яка
цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Проте, всупереч
вимогам ст.213 ЦПК України, рішення місцевого суду не містить доводів щодо
наявності вини відповідачів у заподіянні позивачці шкоди та доказів, якими вона
стверджується.

Судом
установлено, що власниками собаки є відповідачі ОСОБА_3. та ОСОБА_2, які ці
обставини не заперечували.

Відповідно до
Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах України,
затверджених заступниками Міністра житлово-комунального господарства України,
Міністра сільського господарства України 17 червня 1980 року, Міністра охорони
здоров*я України 18 червня 1980 року, саме на власників собак покладено
обов*язок суворо дотримуватись правил їх тримання при умові обов*язкового
забезпечення людей ( ст..2)

Відповідно п.
«г» ст.6 зазначених Правил власники собак зобов*язані тримати сторожових собак
на прив*язі і спускати їх з прив*язі лише в закритих дворах, що виключають
можливість втечі; про наявність собак застерігати написом.

При розгляді
справи апеляційним судом встановлено, що відповідачі утримували належну їм
собаку відповідно до зазначених вище Правил, з пояснень позивачки вбачається,
що собака знаходилась на прив*язі та зірвалась з неї, більш того, вона
знаходилась за металевою сіткою .Про те, що у дворі утримується собака
позивачка знала, попри відсутність про це напису та пояснила, що собака ніколи
не вибігала на вулицю.

З Постанови
органу внутрішніх справ від 18.08.2006р. про відмову в порушенні кримінальної
справи відносно ОСОБА_2. за відсутністю в його діях складу злочину видно, що
ОСОБА_1 підійшла до двору ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрила хвіртку та стала кликати
хазяїв після чого з будки вибігла собака, відірвалась з цепу та вкусила ОСОБА_1
( а.с.35).

З довідки  Дебальцівського міського суду від
10.09.2007р. видно, що   ІНФОРМАЦІЯ_1
протягом   2005-2006 років не
притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 154 КУпАП.

Отже, відсутня
вина в діях ІНФОРМАЦІЯ_1, а також причинно-наслідковий зв*язок між тілесним
ушкодженням позивачки та винними діями відповідачів.

Відповідно ч.3
ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов*язковою
підставою для скасування рішення.

Згідно ст. 309
ч. 1 п.3 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, ухвалити нове
рішення, яким ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до РябухіноїТ.А.,
ОСОБА_2відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
314,  316  Цивільного
процесуального  кодексу  України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити .

Рішення
Дебальцівського міського суду Донецької області від 19 червня 2007 року
-скасувати.

ОСОБА_1 в позові
доОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
-відмовити.

Рішення набирає
чинності негайно і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного
суду.