АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Справа № 22-ц-1790-Ф/07                                                                                Головуючий
суду першої інстанції                                     Чулуп
Суддя-доповідач
суду апеляційної інстанції                                                    Ломанова
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

26
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду АР Крим у м.  Феодосії в складі:

головуючого
- судді                    Ломанової Л.О.,

суддів                                           Притуленко
О.В.,

Мудрової В. В.

при
секретарі                               Брежнєвій
O.K.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.  Феодосії цивільну справу за позовом Відділу
освіти Кіровської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування
витрат за поставлене в її помешкання тепло,
за апеляційною скаргою Відділу освіти Кіровської районної державної
адміністрації на рішення Кіровського районного суду АР Крим від 13 серпня 2007
року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні
2007 року начальник Відділу освіти Кіровської районної державної адміністрації
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за поставлене
тепло в її помешкання - квартиру АДРЕСА_1,
за опалювальний періоди: з грудня 2004 року до квітня 2005 року та з
листопада 2005 року до березня 2006 року в розмірі 804 грн. 68 коп.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що за вказані
періоди позивач зазнав витрат на опалення Владіславівської загальноосвітньої
школи та двоповерхового будинку АДРЕСА_1,
в якому проживають педагогічні працівники школи,  в тому числі і відповідач. Котельна,  за допомогою якої здійснювалося опалення цих
об'єктів,  знаходиться на балансі відділу
освіти Кіровської РДА. ОСОБА_1 є власником квартири НОМЕР_1 в цьому будинку.
Позивач зазначає,  що незважаючи на його
прохання відшкодувати затрати по забезпеченню квартири тепловою енергією,  відповідач відшкодувала їх лише
частково,  посилаючись на тарифи для
опалення,  встановлені місцевим органом
самоврядування. Позивач вважає,  що
оскільки Відділ освіти Кіровської РДА не входить в сферу управління
Владіславівської сільради,  дані тарифи
не можуть бути враховані для розрахунку вартості тепла,  що постачалося до квартири відповідача
котельною,  яка знаходиться на балансі
відділу освіти Кіровської РДА.

Рішенням
Кіровського районного суду АР Крим від 13 серпня 2007 року у позові було
відмовлено.

Не
погодившись зі вказаним рішенням,
начальник Відділу освіти Кіровської РДА подав апеляційну скаргу,  в якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове - про задоволення його позову.

Вимоги
апеляційної скарги мотивовані неправильним застосуванням судом норм
матеріального права та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам
справи.

Апелянт
посилається на те,  що суд першої
інстанції,  ухвалюючи рішення,  не дослідив повністю,  об'єктивно,
безпосередньо та всебічно наявні докази,
не з'ясував обставини справи та безпідставно визнав правомірним
застосування відповідачем при розрахунку за теплопостачання тарифів,  встановлених рішенням виконкому
Владіславівської сільської ради №2-а від 2 лютого 2005 року. Вказане рішення
виконкому сільради,  вважає апелянт,  не може поширюватися на позивача,  підлягати виконанню позивачем та братися
судом до уваги в якості підстави для ухвалення рішення,  оскільки відповідно до Положення про відділ
освіти позивач не входить до сфери управління Владіславівської сільської
ради,  не є підприємством чи установою
комунальної власності територіальної громади в особі цієї ж ради,  не є підприємством-постачальником комунальних
послуг.

Апелянт
вказує не те,  що суд не звернув уваги на
те,  що відповідач відмовилася від оплати
за поставлене позивачем тепло за собівартістю,
нарахованій відповідно до методики розрахунку таких виплат,  чим завдала матеріальної шкоди відділу освіти
Кіровської РДА.

Апелянт також вважає,  що посилання
суду в обґрунтування відмови у задоволенні позову на відсутність договору про
надання послуг між сторонами є неправомірним,
оскільки відповідач відмовлялася укласти такий договір. Однак те,  що вона частково сплатила за теплопостачання
є підтвердженням існування такого договору.

У
запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду залишити без
змін,  а апеляційну скаргу - відхилити.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  обговоривши
доводи апеляційної скарги,  заперечень на
неї,  дослідивши матеріали справи,  вислухавши пояснення представника
відповідача,  колегія судів дійшла
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Згідно з
вимогами частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України під час
розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Відмовляючи
у задоволенні позову,  суд першої
інстанції дійшов висновку,  що Відділ
освіти Кіровської РДА постачав тепло до житла відповідача без договору на таке
постачання,  відповідач проводила оплату
теплопостачання житла за тарифом,
встановленим органом місцевого самоврядування,  відповідно до вимог Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» повністю оплатив затрати за встановленим тарифом.

Пункт 2
частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» містить
бланкетну норму,  згідно якої до
повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг
належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Частиною
3 статті 31 цього Закону встановлено,  що
органи місцевого самоврядування затверджують тарифи та житлово-комунальні
послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно
до частини 4 статті 31 названого Закону у разі затвердження цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат
на їх виробництво орган,  що їх
затвердив,  зобов'язаний відшкодувати з
відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим
розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих
послуг.

Згідно
із статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до владних
повноважень  виконавчих  комітетів
місцевих  рад .належить  встановлення

порядку і в межах,  визначених законодавством,  тарифів щодо оплати побутових,  комунальних,
транспортних та інших послуг,  які
надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної
територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з
підприємствами,  установами та
організаціями,  які не належать до
комунальної власності.

З
матеріалів справи вбачається,  що
котельна,  за допомогою якої
здійснювалося опалення квартири,
належної відповідачу,  у будинку
АДРЕСА_1,  знаходиться на балансі відділу
освіти Кіровської РДА,  а будинок № 3-а -
на балансі Владіславовського житлово-комунального господарства.

Рішенням
виконавчого комітету Владіславівської сільради № 2-а від 2 лютого 2005 року
затверджені тарифи за послуги теплопостачання громадянам в розмірі 50 % від
суми собівартості опалення - 4 грн. 86 коп.3а 1 м2,  тобто 2 грн. 43 коп. (а.с.  37).

Рішенням
виконавчого комітету Владіславівської сільради № 3 від 10 серпня 2005 року
тарифи за послуги теплопостачання залишені відповідно до рішення виконкому №
2-а від 2 лютого 2005 року (а.с.  34).

Згідно акту звірки між відділом освіти Кіровської РДА та ОСОБА_1 від 18
грудня 2006 року відповідачка за період з грудня 2004 року по грудень 2006 року
оплатила послуги теплопостачання відділу освіти Кіровської РДА в розмірі 502 грн.
53 коп.3а тарифом,  встановленим рішенням
виконавчого комітету Владіславівської сільради № 2-а від 2 лютого 2005 року
(а.с.  36).

З
матеріалів справ вбачається,  що будинок
за адресою:АДРЕСА_1,  у якому мешкає
відповідач,  знаходиться на балансі
Владіславівського житлово-комунального господарства (а.с.  35).

З таких
підстав колегія суддів вважає,  що суд
першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги доводи позивача про неможливість
застосування тарифів за теплопостачання,
встановлених виконавчім комітетом,
з тих причин,  що відділ освіти
Кіровської РДА не входить до сфери управління Владіславівської сільської
ради,  оскільки рішення виконавчого
комітету Владіславівської сільради № 2-а від 2 лютого 2005 року та № 3 від 10
серпня 2005 року прийняті в межах компетенції останнього,  стосовно об'єктів,  що знаходяться на території ради,  згідно пункту 2 частини 1 статті 7,  частини 3 статті 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,  статті 28
Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно
до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»
відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно
до пункту 8 Правил надання населенню послуг з водо-,  теплопостачання та водовідведення послуги
надаються споживачеві згідно з договором надання послуг з теплопостачання,  який розробляється виконавцем згідно з типовим
договором і укладається за його ініціативою.

З
матеріалів справи вбачається,  що між
сторонами існували суперечності щодо укладення договору на
теплопостачання,  в частині розміру
оплати за наданні послуги. Проте позивач протягом спірного періоду постачав
тепло до квартири відповідача,  а остання
оплачувала надані послуги згідно тарифів,
встановлених органом місцевого самоврядування.

Матеріали
справи не містять доказів того,  що
відповідач зобов'язувалася сплачувати послуги теплопостачання відділу освіти
Кіровської РДА по собівартості.

Таким
чином,  висновок суду про те,  що вимоги позивача про відшкодування витрат
на опалення житла по собівартості є безпідставними,  колегія суддів вважає обґрунтованим та
таким,  що відповідає матеріалам справи.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність у
апеляційній  скарзі  та матеріалах
справи  підстав  для
скасування  оскаржуваного

рішення,  тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення Кіровського
районного суду АР Крим від 13 серпня 2007 року - залишенню без змін.

Відповідно
до статті 308 Цивільного процесуального кодексу України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального
і процесуального права.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись статтею
303,  пунктом 1 частини 1 статті
307,  частиною 1 статті 308,  пунктом 1 частини 1 статті 314 та статтею 315
Цивільного процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділу освіти Кіровської районної державної адміністрації -відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду АР Крим від 13 серпня 2007 року -залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її
проголошення,  однак може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.