Справа № 22ц-1813/2007                                Головуючий у
першій інстанції БІЛОКУР B.I.
Доповідач - МАМОНОВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
грудня 2007 року                                                                                                     м.  Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого-судді:      БОЙКО О.В.

суддів:                    МАМОНОВОЇ О.Є.,  МЕЛЬНИЧЕНКА Ю.В.

при
секретарі:      ПІЛЬГУЙ Н.В.

за
участю:              ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,  ОСОБА_3 на рішення Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 22 жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_5 про визнання такими,  що втратили право на проживання,  -

встановив:

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2,  ОСОБА_3
просять рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22
жовтня 2007 року скасувати,  а позовну
заяву ОСОБА_4  залишити без розгляду.

Рішенням
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2007 року
позов ОСОБА_4  задоволено,  визнано ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_5 такими,  що втратили право
користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того,  що ОСОБА_2 з моменту

свого народження та до цього часу разом з ОСОБА_3,  ОСОБА_5 проживають

в спірному будинку,  в справі
відсутні акти про їх непроживання та про відсутніх

їх речей в будинку,  вони належним
чином виконують обов'язки наймачів по

сплаті за комунальні послуги. Апелянт посилається на  ст.
116 ЖК України,

вказуючи,  що він та члени його сім'ї
належним чином відносяться до житлового

приміщення,  не руйнують і не псують
його,  не використовують його не за

призначенням,  а тому не можуть бути
виселені без надання іншого житлового

приміщення. Зазначає,  що
будинок,  який він побудував 15 років
тому назад на

земельній ділянці АДРЕСА_1,  не
придатний до

експлуатації та не зареєстрований в Прилуцькому МБТІ,  а тому всі речі,  меблі

зберігаються в спірному будинку,  де
іноді і ночують відповідачі.

ОСОБА_4  в своїх запереченнях на скаргу її не
визнала,  вказавши,  що рішення суду винесене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

2

Заслухавши
суддю-доповідача,   пояснення
представника позивача -ОСОБА_1 ,   яка
просила рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області залишити
без змін,   а апеляційну скаргу
відхилити,   перевіривши матеріали
справи,   доводи апеляційної скарги,   апеляційний суд вважає,   що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,   а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни,   якщо визнає,   що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи
позов ОСОБА_4 ,   районний суд виходив з
того,   що сім'я відповідачів не проживає
в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин понад один рік,   а тому на підставі ч.2  ст.
405 ЦК України
суд визнав їх такими,   що втратили право
користування спірним будинком.

Судом першої
інстанції встановлено,   що власником
будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4

Як
вбачається з довідки Комітету самоорганізації населення Центрального
мікрорайону № 1 Прилуцької міської ради Чернігівської області від 05.09.2007
року № 1104 (а.с.  7),   відповідачі ОСОБА_2 - син позивачки,   ОСОБА_3 - її невістка,   ОСОБА_5 - онук позивачки,   зареєстровані в спірному будинку,   але в ньому не проживають,   так як проживають у будинку,   що знаходиться у дворі загального
користування за адресою: АДРЕСА_2.

Факт не
проживання відповідачів в спірному будинку понад один рік підтверджений в
судовому засіданні показами свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7,   які будь-якими доказами не
спростовані. Сам відповідач ОСОБА_2 в суді першої інстанції пояснив,   що в спірному будинку залишилися його
речі,   а проживає він в новому будинку.

Враховуючи
викладене,   апеляційний суд вважає,   що суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позов та визнав відповідачів такими,   що втратили право користування спірним
будинком.

Доводи
апеляційної скарги про те,   що
відповідачі належним чином виконують обов'язки наймачів по сплаті за комунальні
послуги,   не підтверджуються матеріалами
справи,   а наявні в ній квитанції про
сплату за послуги водопостачання за II півріччя 2003
року та за спожиту електроенергію в серпні 2002 року не стосуються спірного
періоду.

Посилання
апеляційної скарги на  ст.  116 ЖК України не мають правового значення
для справи,   оскільки позов про визнання
відповідачів такими,   що втратили право
на користування спірним житлом заявлено на підставі ч. 2  ст.
405 ЦК України.

Доводи
апелянтів про те,   що в справі відсутні
акти про їх не проживання та про відсутність їх речей в спірному будинку не
заслуговують на увагу,   оскільки не
можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову,   окрім того,
факт не проживання відповідачів в спірному будинку знайшов своє
підтвердження в судовому засіданні.

3

Правових
підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_4
без розгляду,  як того просять
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  апеляційний суд не вбачає.

Виходячи
з наведеного,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду залишенню без
змін,  оскільки воно ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
п. 1 ч. 1  ст.  307,
308,  313,  п.1 ч. 1
ст.  314,  315,
317,  319ЦПК України,  апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2,  ОСОБА_3 -відхилити.

Рішення
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.