Справа №2-163/07
РІШЕННЯ

Іменем України

смт.Короп                                                                                                     26
липня  2007 року

Коропський
районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого:
- судді   Деркач О.Г.

при
секретарі -                       Хілько
Н.В.

за участю
адвоката - Марченка Г.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2про
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 вказуючи
на те,  що він з відповідачкою перебував
в зареєстрованому шлюбі до 15 лютого 2007 року. Від шлюбу мають одну
неповнолітню дитину - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1З відповідачкою він проживає
окремо. Син проживає з ним. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання
сина не надає,  а тому позивач просить
стягнути з відповідачки на його користь на утримання дитини аліменти в розмірі
1/3 частини всіх видів її заробітку щомісячно,
починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

Відповідачка
ОСОБА_2 позовні вимоги позивача не визнала і звернулась до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про визнання місця проживання дитини з нею та стягнення
аліментів на її користь з ОСОБА_1 вказуючи на те,  що на протязі останніх двох років вона
проживає в будинку свого співмешканця ОСОБА_4 З розпадом сім'ї їх син ОСОБА_3
жив з нею і перебував на її утриманні. Інколи сина забирав ОСОБА_1 В цих
випадках ОСОБА_1 не дозволяв їй спілкуватися з сином. Належної уваги та турботи
до сина відповідач не проявляє. Вона проживає в будинку,  де є всі необхідні умови для належного
проживання сина. її співмешканець ОСОБА_4 добре відноситься до ОСОБА_3,  приймає участь у його вихованні. ОСОБА_1 участі в
утриманні сина ОСОБА_3
не приймає. За таких обставин вона просить суд визначити місце проживання сина
ОСОБА_3 з
нею,  стягнути з ОСОБА_1 на її користь на
утримання сина ОСОБА_3 аліменти
у розмірі 1/4 частки його доходу та судові витрати в сумі 366 грн.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 відмовився від своїх позовних вимог і цю
відмову було прийнято судом. Разом з тим,
він не визнав зустрічного позову ОСОБА_2 вказуючи на те,  що все ж таки син ОСОБА_3 більше часу
проживає з ним і його батьками. Він не створює перешкод у спілкування ОСОБА_3 з матір'ю і
приймає належну участь в утриманні дитини. Крім того,  він не згоден із визначенням місця проживання
дитини з матір'ю,  так як остання в силу
специфіки своєї роботи не зможе уділяти належної уваги дитині.

Відповідачка
ОСОБА_2 свої позовні вимоги зустрічного позову підтримує повністю по
вищевикладеним обставинам і просить суд їх задовольнити. Крім того,  ОСОБА_2 повідомила суду про те,  що власного житла в місті Коропі вона не
має,  зареєстрована за попередньою
адресою спільного проживання з колишнім чоловіком,  який належить рідним ОСОБА_2.,  своєї рідні в місті теж не має та те,  що з березня цього року в неї змінився графік
роботи,  що дозволить їй належним чином
опікуватися своєю дитиною.

Представник
відповідача ОСОБА_5 підтримав
позовні вимоги ОСОБА_2 посилаючись на те,
що дитина повинна проживати з матір'ю і за таких обставин аліменти на
утримання дитини повинні утримуватись на її користь.

Представник
відповідача ОСОБА_6 підтримала
позовні вимоги ОСОБА_2 посилаючись на те,
що дитина повинна проживати з матір'ю.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_7,  яка є матір'ю ОСОБА_2,
показала,  що унук ОСОБА_3 часто приїжджає
до неї в гості,  мати і батько дитини
приймають участь в утриманні дитини,
негативного про батька дитини не чула і те,  що на її думку дитина повинна жити з матір'ю.

В
судовому засіданні свідокОСОБА_8.,
яка є рідною сестрою ОСОБА_2,
показала,  що дитина ОСОБА_3 в основному
проживає з матір'ю,  проте,  у зв'язку з роботою у матері не завжди хватає
часу займатися дитиною. ОСОБА_3
навчається не дуже добре. Від людей чула,
що батько ОСОБА_3
п'є горілку і особливо не переймається дитиною.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9.,
яка являється вчителем початкових класів ОСОБА_3,  показала,  що матір
ОСОБА_3 до школи
приходить рідко,  не цікавилась навчанням
сина. На батьківські збори ходить батько,
благодійні внески також вносить він. Дитина проживає крім того,  що з батьком ще й з рідними бабусею і
дідусем,  завжди доглянута,  охайна та забезпечена всім необхідним для
навчання. Неодноразово їй ОСОБА_3
казав,  що не хоче жити з матір'ю.
Разом з тим,  вона визнає,  що дитина можливо має жити з матір'ю,  проте,
враховує те,  що вона може не
сприймати її співмешканця.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4,
який являється співмешканцем ОСОБА_2,  показав,
що мають місце факти коли родичі ОСОБА_1 відмовляють йому та його
співмешканці ОСОБА_2 у спілкуванні з ОСОБА_3.
ОСОБА_3 більше часу проживає з ними і відношення його до нього
дуже добре.

В судовому засіданні представник
Коропської селищної ради Чернявська О.І. показала,  що батьки ОСОБА_3 обидва приймають участь в утриманні дитини,  проте,
їй відомо,  що все ж таки ОСОБА_3 в основному
проживає у батька та його батьків. Крім того,
зазначений факт вже підтверджений рішенням Коропського районнрго суду і
немає необхідності його доводити по-новому в суді і їй дивно чому мати так
спокійно згодилась із згаданим рішенням і не намагалась його оскаржити. Крім
того,  на її думку,  батьки вирішуючи свої фінансові
проблеми,  у вигляді подання позовів про
стягнення один з одного аліментів,
забули про саму дитину,  яка живе
там де їй краще і їй важко визначитись хто краще мати чи батько.

Свідок ОСОБА_10. показав,  що він проживає неподалік від ОСОБА_1 і
знає,  що неповнолітній ОСОБА_3 проживає в
основному у нього. До школи ходить також від відповідача. На запитання,  чому він живе в батька,  ОСОБА_3
відповідав,  що до матері ходити не
хоче.

Свідок ОСОБА_11 показала,  що дитина в основному проживає у матері і
дуже гарно відноситься до її співмешканця. Мати приймає належну участь в
утриманні та вихованні дитини.

Свідок ОСОБА_12 показала,  що дитина більше часу проживає з матір'ю і
опікується саме її опікою.

СвідокОСОБА_13,  яка являється бабусею неповнолітнього ОСОБА_3
і матір'ю ОСОБА_1,  показала,  що дитина проживає разом з батьком,  інколи відвідує матір,  а позивачка його не відвідує. Вона не
заперечує проти того,  щоб дитина жила у матері,  але сама дитина,  не знає чому,
цього не хоче.

Свідок ОСОБА_14 показала,  що дитина проживає разом з матір'ю і
знаходиться на її утриманні.

Свідок ОСОБА_15 показала,  що вона сусідка ОСОБА_2 і бачить як дитина
дуже часто буває у матері.

Свідок ОСОБА_16.,  який є сусідом ОСОБА_2,  показав,
що він дуже рідко бачить ОСОБА_3
у неї.

В судовому засіданні сам ОСОБА_3 показав,  що він однаково любить свого батька і мати і
проживав би як із ним так із нею.

Заслухавши
пояснення сторін,  покази свідків та вивчивши
матеріали справи,  суд

приходить до
наступного висновку.

Рішенням Коропського районного суду
від 11 січня 2007 року встановлено,  що
син ОСОБА_3 проживає
з батькомОСОБА_1 і повністю перебуває на його утриманні.

Зазначена фактична обставина справи ніким не
оскаржувалась.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини,  встановлені судовим рішенням
у цивільній справі,  що набрало законної
сили,  не доказуються при розгляді інших
справ,  у яких беруть участь ті самі
особи або особа,  щодо якої встановлено
ці обставини.

Як встановлено в судовому засіданні
з січня місяця цього року вищезгадана ситуація не набула кординарних змін,  проте,
позитивним є те,  що батьки обидва
приймають участь в утриманні дитини. Разом з тим,  зустрічний .позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення місця проживання дитини з нею та стягнення аліментів з відповідача
був відповідною реакцією (способом захисту) на позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів і мало чим стосувався безпосередньо захистом інтересів
дитини.

Крім
того,  позивачка ОСОБА_2 співмешкає в м.
Короп із своїм співмешканцем ОСОБА_4 без фактичної реєстрації шлюбу,  власного житла в місті не має,  зареєстрована

за попередньою
адресою спільного проживання з колишнім чоловіком,  який належить рідним ОСОБА_2. Більш того,  згідно актів обстеження матеріально-побутових
умов сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 умови проживання дитини в сім'ї батька,  на думку суду,  більш кращі.

Таким
чином,  суд,  беручи до уваги ставлення обох батьків до
виконання своїх батьківських обов'язків,
особисту прихильність дитини до кожного з них,  вік дитини та інші обставини справи,  що мають істотне значення,  приходить до висновку про відсутність такої
необхідності,  як визначати місце
проживання дитини безпосередньо з матір'ю та стягувати на її користь аліменти
на утримання дитини,  а отже позов не
підлягає задоволенню.

На
підставі наведеного,  керуючись ст.ст. І
61,  180 Сімейного кодексу України,  ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ :

Відмовити
в задоволенні позовних вимогОСОБА_2до ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.