Справа № 2-29702006
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

29 березня 2007 року
Солом'янський районний суд м.  Києва

в складі
головуючого судді                                 Калініченко
О.Б.

при   секретарі                                                      Лісовській
М. А.

за
участю адвоката                                              ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  3-я особа ВАТ «Українська страхова компанія
«Дженералі Гарант»,  про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4.  про відшкодування їм матеріальної шкоди у
розмірі 31 537, 38 грн. та
моральної шкоди у розмірі по 5000
грн. кожному,  посилаючись на
те,  що 09.04.2006 року на автошляху Дубрівка - Висока Піч в с
Дубрівка Барановського району Житомирської області на Т-образному
перехресті,  не ввімкнувши правий
показник повороту,  відповідач
ОСОБА_4.  на автомобілі "Газель ГАЗ
-33021,  держномер НОМЕР_1,  розпочав здійснювати поворот праворуч,  внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем позивачів марки Фольсваген пасат,
держномер НОМЕР_2,  під керування
позивача,  який рухався в попутному з відповідачем
напрямку.

При
цьому позивачка ОСОБА_3.,  яка в момент
зіткнення знадилась в автомобілі,
отримала легкі тілесні ушкодження,
що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я,  що підтверджується висновком спеціаліста у
галузі судово-медичної експертизи № 2750 від 10.06.2006 року.

Крім
того,  поіивачі просять стягнути на їх
користь моральну шкоду,  яку вони оцінюють
в розмірі по 5000 грн. для кожного,
пояснюючи її ухилянням відповідача від виплати їм суми
відшкодування,  що завдало їм моральних
переживань,  нервовим струсом,  що позначилось на стані здоров'я
позивачів,  а також у зв'язку з
неможливістю використання транспортного засобу,
необхідного в цей час для реалізації їх планів та ділових
стосунків,  порушенням нормального ритму
життя та роботи,  що потребувало від них
додаткових зусиль щодо організації життя і призвело до зниження працездатності.

В судовому
засіданні позивачі уточнили свої позовні вимоги і просили стягнути з
відповідача ОСОБА_4.  матеріальну шкоду в
розмірі 14270, 74 грн.,  по 5000
грн. для кожного моральної шкоди,  а
також стягнути всі судові витрати.

Відповідач
ОСОБА_5 проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні
позову щодо нього,  посилаючись на
те,  що у нього з відповідачем
ОСОБА_4.  були дружні стосунки і він
періодично надавав автомобіль ОСОБА_4для особистих потреб,  який керував автомобілем на підставі виданого
на його ім'я доручення.

Після
дачі пояснень відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився,  хоча належним чином повідомлявся про дату та
час слухання справи.

Відповідач
ОСОБА_4.  в судове засідання не з'явився.
Згідно довідки адресного бюро м.  Житомира
та Житомирської області відповідач ОСОБА_4.
вибув 28.12.2005 року в
м. Київ,  а згідно довідки адресного бюро
м.  Києва та Київської області відповідач
за їх відомостями в м.  Києві та
Київській області не значиться. Оскільки місцезнаходження відповідача
ОСОБА_4.  невідомо,  відповідно до вимог закону він повідомлявся
належним чином через оголошення в газеті «Вечірній Київ» від ІНФОРМАЦІЯ_1року.

За таких
обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на
підставі наявних у справі матеріалів.

Представник
3-ї особи в
судовому засіданні пояснив,  що даний
випадок ДТП не є
страховим випадком для відшкодування матеріального збитку,  завданого позивачу пошкодженням його
автомобіля,  за страховим договором між
ВАТ і власником автомобіля "Газель ГАЗ -33021",  держномер
НОМЕР_1,  ОСОБА_5,  оскільки
страхування цивільної відповідальності перед третіми особами умовами даного
договору не передбачено.

Заслухавши
пояснення позивачів та їх представника,
дослідивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позов підлягає частковому
задоволенню,  виходячи з наступного.

На
підставі  ст.  1166
ЦК України шкода,  завдана майну
фізичної особи,  відшкодовується в
повному обсязі особою,  яка її
завдала,  за винятком випадків,  передбачених законом.  Особа,
яка завдала шкоди,  звільняється
від її відшкодування,  якщо вона
доведе,  що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено,  що 09.04.2006 року у світлу пору доби позивач на належному йому автомобілі
"Фольсваген пасат",  держномер НОМЕР_2,  рухався по автошляху Дубрівка - Висока Піч в сДубрівка в правій смузі руху в попутному напрямку з
автомобілем «Газель» під керуванням відповідача ОСОБА_4. ,  який не ввімкнувши правий показник
повороту,  розпочав здійснювати поворот
праворуч,  створивши при цьому йому
перешкоду,  внаслідок чого і відбулось
зіткнення автомобілів. Внаслідок зіткнення автомобілю позивача було завдано
механічних пошкоджень,  а саме - деформована праві двері,  розбитий
передній бампер,  пошкоджена передня
права ресора. За обставинами вказаного ДТП було складено
протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином,  суд приходить до
висновку,  що ДТП сталася в результаті порушення ПДР відповідачем ОСОБА_4. ,  який 09.04.2006 року на автошляху Дубрівка - Висока Піч в с.  Дубрівка Барановського району Житомирської
області,  на Т-образному перехресті не
ввімкнувши правий показник повороту,
розпочав,  здійснювати поворот
праворуч,  внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем марки Фольсваген пасат,
д/н НОМЕР_2,  під керування
позивача,  який рухався в попутному
напрямку.

В той же час при визначенні належного відповідача,  слід враховувати наступні обставини,  які свідчать про необґрунтованість
пред'явлення позову до ОСОБА_5

Автомобіль "Газель ГАЗ -33021",  держномер НОМЕР_1,  належить відповідачу
ОСОБА_5,  однак на момент скоєння ДТП автомобілем на підставі довіреності керував ОСОБА_4.

Так,  28.03.2006 року ОСОБА_5 надав ОСОБА_4.  на строк
до 28.03.2011
року довіреність на розпорядження автомобілем "ГАЗ 3021",  держномер АА 2604AT,  з правом перевезення вантажу та пасажирів згідно з діючим законодавством.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992
року з наступними змінами «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела
підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадяни,  що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших підстав (договору оренди,  довіреності,
тощо).

Вказане дає підстави стягнути шкоду,
завдану позивачу,  з відповідача
ОСОБА_4. ,  а в позові до відповідача
ОСОБА_5 відмовити.

Відповідно до страхового полісу ЛІ 19-3277508 терміном дії з 23.08.2005
року по 22.08є2006 року ВАТ «Українська страхова компанія
«Дженералі Гарант» був застрахований автомобіль "ГАЗ -33021",  держномер НОМЕР_1,  що належить відповідачу
ОСОБА_5,  без страхування цивільної
відповідальності перед третіми особами.

Згідно звіту №
1024 з визначення вартості матеріального збитку,  завданого власнику транспортного засобу 14.04.2006 року ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» розмір
матеріальної шкоди,  завданої позивачу
пошкодженням автомобіля складає 14270, 74 грн. Складений звіт заслуговує на увагу суду і не викликає сумніву,  оскільки висновки щодо вартості матеріального
збитку надані в межах компетенції спеціаліста,
ґрунтуються на методичних рекомендаціях та результатах обстеження
об'єкту оцінки,  висновки логічні та
відповідають фактичним даним справи. Розцінки застосовувалися виходячи з
середньої вартості ремонтно-відновлювальних робіт,  так само як і вартості матеріалів,  з врахуванням фізичного зносу автомобіля та
його технічного стану після ДТП.

Також суд відповідно до  ст.  1167 ЦК України вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивачів про
відшкодування моральної шкоди,  який
надали докази про заподіяння їм моральної шкоди. При цьому суд враховує
пояснення позивачів про те,  що позивачі
не мали можливості використовувати автомобіль в своїх цілях,  в зв'язку з чим були змушені користуватись
послугами громадського транспорту,
відсутність транспортного засобу суттєво змінила їх життєві плани та
порушила нормальні життєві зв'язки. До того ж,
відсутність транспортного засобу ускладнило можливість задоволення
побутових проблем їх сім'ї.

Крім того,  згідно висновку
спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 2750 від 10.04.2006
року позивачка ОСОБА_3. внаслідок ДТП отримала легкі тілесні ушкодження,
які спричинили короткочасний розлад здоров'я,  внаслідок чого вона втратила працездатність і
змушена була знаходитись на лікарняному.

Однак,  суд з врахуванням обставин
справи,  суті позовних вимог,  негативних наслідків,  що настали в результаті дій відповідача
ОСОБА_4. ,  вважає можливим зменшити
розмір моральної шкоди,  що підлягає
стягненню,  до 1000 грн. для кожного.

Крім того,  суд відповідно до  ст.  88
ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4.  також витрати на оплату держмита в розмірі 15 грн.,  140 грн. та 30
грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду цивільних справ,  за подання
об'яви в газету -
180, 75 грн.,  вартість
проведення товарознавчого дослідження в сумі 350 грн.,  3200 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  ст.  1166,  1167 ЦК України,   ст.  ст.  212-215,  209,
224,  228,  232 ЦПК
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 14270, 74 грн.,  моральну шкоду в розмірі 1000 грн.,  витрати на оплату держмита в розмірі 15 грн.,  140
грн. та 30 грн.
витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ,  за подання об'яви в газету - 180, 75 грн.,  вартість проведення товарознавчого
дослідження в сумі 350 грн.,  3200
грн. витрат на правову допомогу адвоката,
а всього - 19186,
49 грн.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В позові
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_5,  3-я
особа ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант»,  про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження,
яка подається протягом 10
днів з дня проголошення рішення.