Справа №
Рішення

Іменем України

26
червня 2007 року                                                                               м.  Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої
судді        Томин О.О.

з участю
секретарів     Турок О.І.,  Шиндак Л.І.Дантурак Н.П.

адвоката на
стороні відповідача ОСОБА_1

сторін та
представників сторін: позивача ОСОБА_2.

відповідачки
Снурнікової Р.Т.,

третіх
осіб на стороні відповідача,  що не
заявляють самостійних вимог: приватного нотаріуса Слободян Лілії
Андріївни,  ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третіх осіб на стороні відповідача,
що не заявляють самостійних вимог: приватного нотаріуса Слободян Лілії
Андріївни,  ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2003 року та
розподіл земельної ділянки,  -

встановив:

ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3,
третіх осіб на стороні відповідача,
що не заявляють самостійних вимог приватного нотаріуса Слободян Лілії
Андріївни,  ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2003 року,  посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського
міського нотаріального округу Слободян Л.А.(зареєстрованого в реєстрі за №
5130) та розподіл земельної ділянки.

В
судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив,  що земельна ділянка,  площею 0, 0808 га,  яка розташована на території Крихівецької
сільської Ради,  набута відповідачкою за
час їхнього перебування в шлюбі,
належить їм на праві спільної сумісної власності. На спільні кошти ними
було придбано деякі будівельні матеріали для будівництва житлового будинку та
виготовлена проектна документація,
однак,  в вересні 2003 року
ОСОБА_3. продала дану земельну ділянку без його на те згоди. Просив позов
задоволити.

Відповідачка,  її представник та треті особи на стороні
відповідача,  що не заявляють самостійних
вимог приватний нотаріус Слободян Л. А.,
ОСОБА_4. заявлених вимог не визнали,
та по суті спору вважають,  що
земельна ділянка була приватизована ОСОБА_3. та продана ОСОБА_4. у
встановленому чинним законодавством порядку.

Вислухавши
сторін,  третіх осіб на стороні
відповідача,  що не заявляють самостійних
вимог,  представника відповідачки,  свідків ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
вивчивши матеріали справи суд вважає,
що в позові слід відмовити виходячи з наступного.

Подані
суду сторонами докази підтверджують,  що
сторони з 1986 року перебували в шлюбі,
від шлюбу мають двоє дітей: ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9.,  ІНФОРМАЦІЯ_2. В 2002 році шлюб між сторонами
розірвано судовим рішенням (а.с-7).

Судом
встановлено,  що рішенням від 26.09.1991
року Виконавчого комітету Крихівецької сільської Ради народних депутатів
Івано-Франківської міської ради народних депутатів ОСОБА_3 виділено земельну
ділянку,  площею 0, 082 га по
АДРЕСА_1,  для будівництва індивідуальних
житлових будинків і господарських споруд (а.с- 7),  а рішенням Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради від 11.12.1991 року № 409 дозволено будівництво
житлового будинку і господарських споруд на ній (а.с- 9).

На
підставі рішення Крихівецької сільської Ради народних депутатів від 17.12.1993
року дана земельна ділянка передана ОСОБА_3. у приватну власність,  а 07.06.1996 року їй видано Державний акт на
право приватної власності на землю,
зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної
власності на землю за ІФ № 35 (а.с- 30).

Із
матеріалів справи вбачається,  що на
виділеній відповідачці земельній ділянці нічого сторонами не було побудовано
(житловий будинок чи об'єкт незавершеного будівництва).

Згідно
договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2003 року,  посвідченого приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського нотаріального округу Слободян Л.А.
(зареєстрованого в реєстрі за № 5130),
ОСОБА_3. відчужила вищезазначену земельну ділянку ОСОБА_4.(а.с-5).

Оспорюючи
договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2003 року,  позивач посилається на порушення його прав на
розпорядження даною земельною ділянкою,
оскільки вважає її спільною сумісною власністю.

Відповідно
до положень  ст.  ст.
6,  22,  81,
116 Земельного кодексу України,
Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок»
(чинного на момент виникнення спірних правовідносин),   ст.  60
Сімейного кодексу України одержана громадянином в період шлюбу в приватну
власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку і
господарських будівель,  ведення
особистого підсобного господарства,
садівництва,  дачного і гаражного
будівництва є його власністю,  а не
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки йдеться не про нажите в шлюбі майно подружжя,  а про одержання громадянином частки із
земельного фонду.

Таким
чином,  закон визначає,  що одержана громадянином (в т.ч.1 в період
шлюбу) у приватну власність земельна ділянка для обслуговування жилого будинку
і господарських будівель,  ведення
особистого підсобного господарства є його власністю,  а не - подружжя,  а тому згоди другого подружжя не вимагається.

Разом з
тим,  оспорювана ОСОБА_2. угода продажу
спірної земельної ділянки укладена у встановленому законом порядку,  відповідає вимогам чинного законодавства.
Підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від
09.10.2003 року та розподіл земельної ділянки немає.

На
підставі наведеного,  відповідно до  ст.
ст.  47,  224 Цивільного Кодексу України (в редакції
1963 року),   ст.  ст.
6,  22,  81,
116,  132 Земельного Кодексу
України,  керуючись  ст.
ст.  11, 60, 209,  213-215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

В
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи на стороні відповідача,
що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Слободян Лілія
Андріївна,  ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2003 року та
розподіл земельної ділянки - відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
суду,  але апеляційна скарга не була
подана в строк,  рішення набирає законної
сили після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду області може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подасться через
Івано-Франківській міський суд до Апеляційного суду Івано-Франківської області.