АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД  ДОНЕЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
листопада 2007 року                                                                                      м.  Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової Н.С. ,  Шевченко
В.Ю.,  Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного
підприємства «Київ Коннекшнз» про стягнення заробітної плати,  середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,  вихідної допомоги та відшкодування
моральної шкоди,  за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.  Києва від 2 грудня 2004р. та ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 23
листопада 2005р.,

встановила:

У
березні 2004р. ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «Київ Коннекшнз» про
стягнення заробітної плати,  середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди.

Посилалась
на те,  що 5 вересня 2003р. вона була
прийнята на роботу до відповідача на посаду менеджера по роботі з
клієнтами,  що підтверджено виданою їй
довідкою. Працювала до 29.11.2003р. Жодного разу їй не виплачувалась заробітна
плата. 29 листопада 2003р. директор усно повідомила її про звільнення та
повернула не оформлену належним чином трудову книжку. Вважаючи свої права

Справа
№33-ц - 2694 кс/ 2007р.                                                      Категорія
ЦП З

Головуючий у
першій інстанції Зубков
СО. Доповідач Краснощокова Н.С.

порушеними
позивачка просила розірвати її трудовий договір на підставі ч.3 ст.  38 КЗпП України,  стягнути невиплачену заробітну плату,  вихідну допомогу,  моральну шкоду,  середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 2 грудня 2004р. у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 23
листопада 2005р. апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена,  рішення Шевченківського районного суду
м.  Києва від 23 листопада 2005р.   залишене без зміни.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалені у справі рішення та передати справу на новий розгляд,  посилається на порушення судами вимог
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги їх
висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судових рішень.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 2 грудня 2004р. та ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 23
листопада 2005р.  залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.