Справа №22ц-7939                                          Головуючий 1 інстанції Шликов С. П.
- 32                                                   Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

7 листопада 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого -
Червинської М. Є. Суддів -  Алексеева А.В.,  Лісового О.О.

При секретарі -
Мартіросовій А.Б.

З участю
позивачки ОСОБА_1 відповідачки ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м.  Донецька
від 3 вересня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
такою,  що втратила право користування
житловим приміщенням,  -

ВСТАНОВИВ:

5
березня 2007 року ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2,  в якому просила визнати її такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням.  Позивачка посилалася на
те,  що згідно договору купівлі-продажу
квартири від 12 вересня 1997 року та договору дарування квартири від 29 листопада
1995 року вона є власником квартири АДРЕСА_1,
в якої зареєстрована відповідачка. Відповідачка систематично псує жиле
приміщення,  заподіяла їй тілесні
ушкодження,  виносить з квартири
майно,  тривалий час не вносить
квартирної плати. За таких обставин та на підставі статей 163,  168 ЖК України позивачка просила визнати відповідачку
такою,  що втратила право користування
зазначеною квартирою.

Рішенням
Київського районного суду м.  Донецька
від 3 вересня 2007 року задоволено позовні вимоги,  визнано ОСОБА_2
такою,  що втратила право
користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1. на підставі статей 71,  162,
163 ЖК України.

В
апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення суду та направити
справу на новий судовий розгляд. Відповідачка посилається на те,  що не проживає в квартирі АДРЕСА_1 через
протиправні дії позивачки,  яка
перешкоджає її вселенню у квартиру. Вважає,
що не втратила права на користування зазначеним житловим приміщенням.

В
судовому засіданні відповідачка підтримала доводи апеляційної скарги,  просила скасувати рішення суду та постановити
нове рішення по справі,  яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Позивачка
в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги,  просила залишити без змін рішення суду.

Апеляційний
суд,  заслухавши доповідача,  сторони,
перевіривши матеріали цивільної справи,
вважає,  що апеляційна скарга
відповідачки підлягає задоволенню,
рішення суду підлягає скасуванню,
з ухваленням нового рішення по справі,
з таких підстав.

Апеляційним
судом встановлено,  що квартира АДРЕСА_1
на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12 вересня 1997 року та
договору дарування квартири від 29 листопада 1995 року належить позивачці. В
зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка,
яка була вселена до квартири як член сім'ї наймача та не проживає в
квартирі з лютого 2007 року,  оскільки
забрала свої речі та виїхала на інше місце проживання.

Судом
було задоволено позовні вимоги позивачки на підставі частини 1 статті 163,  та статті 71 ЖК України,  оскільки відповідачка без поважних причин не
проживає в квартирі з лютого 2007 року.

Стаття
163,  168 ЖК України регулює відносини
між власником та наймачем квартири,  у
той час,  як з матеріалів справи
вбачається,  та не заперечується
сторонами,  що відповідачка була вселена
до квартири за згодою позивачки як член сім'ї. Крім того,  статтею 71 ЖК України передбачено,  що при тимчасової відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Судом було встановлено,  що відповідачка
не проживає в зазначеній квартирі лише з лютого 2007 року,  тобто на час звернення позивачки до суду були
відсутні підстави для визнання відповідачки такою,  що втратила право проживання в квартирі на
підставі вимог статей 71,  72,  163 ЖК України,  на які суд першої інстанції посилається в
рішенні.

За
наведених обставин,  апеляційний суд
приходить до висновку про те,  що
відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання відповідачки
такою,  що втратила право проживання в
квартирі АДРЕСА_1 на підставах статей 71,
72,  163,  168 ЖК України.

Зважаючи
на вищевикладене,  відповідно до вимог
статті 309 ЦПК України,  статей 71,  72,
163,  168 ЖК України,  апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу
ОСОБА_2,  скасовує рішення суду,  як ухвалене з порушенням вимог матеріального
права,  ухвалює нове рішення по
справі,  яким відмовляє у задоволенні
позовні вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2
такою,  що втратила право проживання
в квартирі АДРЕСА_1 на підставах статей 71,
72,  163,  168 ЖК України.

Керуючись  ст.
ст. 307,  309,  314,
316 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Київського районного суду м.  Донецька
від 3 вересня 2007 року скасувати.

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою,  що втратила право користування житловим
приміщенням,  відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного суду України протягом двох місяців після набрання
ним законної сили.