Справа № 22-ц-
Головуючий  інстанції - Лазарев А.В..
договорні     Доповідач - Кружиліна О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді
- Ситнік О.М. ,   Суддів - Шевченко Н.
Ф.,

Кружиліної О.
А.,

при секретарі -
Андрійко О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Харкові справу

за
апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на
рішення Ленінського районного суду мХаркова від 13 липня 2007 року

по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,   ОСОБА_4 ,
третя особа: приватний нотаріус Харківської міської нотаріального округу
Кривошеїна Ірина Миколаївна про визнання договору дарування 1/2

частини домоволодіння удаваним,   вчиненим для приховання договору
купівлі-продажу та переведення прав і обов 'язків покупця на ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
200року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 ,   3-я особа:
приватний нотаріус Кривошеїна І.М.  про
визнання договору дарування удаваним,
вчиненим для приховання договору купівлі-продажу та переведення прав і
обов'язків покупця на ОСОБА_1 огрунтування своъх вимог ,   вказала,
що їй та відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належать по 1/2 частині
домоволодіння АДРЕСА_1. Позивачка отримала свою частку домоволодіння у спадок
після смерті своєї матері,   а інша
половина належала ОСОБА_4 ,   яку вона
теж: успадкувала з 02.08.2005 р.
В червні 2006 року позивачці стало

2

відомо,  що ОСОБА_4
16.08.2005 р. подарувала свою частину спірного домоволодіння ОСОБА_3 Але
вважає,  що договір дарування було
укладено з метою приховати договір купівлі-продажу між: ними,  щоб позбавити позивачку переважного права
купівлі Уз частки у праві спільної часткової власності.

В
судовому засіданні 1-ї інстанції позивачка та її представник позовні вимоги
підтримали та просили їх повністю задовольнити.

Відповідач
та його представник проти позову заперечували та пояснили,  що ОСОБА_4
подарувала свою частку спірного домоволодіння відповідачу в знак
вдячності його матері,  за те,  що вона,
як медичний робітник надавала допомогу її батькам.

Відповідачка
ОСОБА_4  проти позову заперечувала.
Посилаючись на те,  що ОСОБА_1 мешкає у
іншому місці,  частиною спірного
домоволодіння не цікавилась,  навіть мала
намір продати свою частку. В будинку проживає її брат ОСОБА_5 з яким у неї
склалися неприязні відносини.

3-я
особа: приватний нотаріус Кривошеїна 1.М.  пояснила,  що вона
засвідчила договір дарування частини домоволодіння ,  який було укладено мыж ОСОБА_4  та ОСОБА_3 При укладанні договору
ОСОБА_4  розповіла,  що вона дарує ОСОБА_3 частину будинку в знак
вдячності.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Харкова
від 13 липня 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду 1-ї інстанції,
представник позивачки подав апеляційну скаргу в якій просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,  яким
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 і визнати договір дарування Уз частини
домоволодіння від 16.08.2005 р. удаваним.
Вказує,  що рішення суду 1-ї
інстанції є незаконним у зв'язку з неправильно встановленими судом обставинами справи,  внаслідок неправильної оцінки доказів.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь судді,  пояснення сторін,  які з'явилися,  вивчивши матеріали справи та дослідивши
доводи апеляційної скарги,  вважає,  що вона підлягає задоволенню.

Так,  судом першої інстанції встановлено і
сторонами не оскаржується,  що
домоволодіння за АДРЕСА_1 належало на праві спільної часткової власності
ОСОБА_1- 1/2 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22 грудня
1999 року та ОСОБА_4  - ½ частина на
підставі свідоцтва про право на спадщину від 2 серпня 2005року. (а.с.  9,  16)

16
серпня 2005 року ОСОБА_4  уклала договір
дарування зі ОСОБА_3,  за яким вона подарувала ОСОБА_3 1/2
частину домоволодіння за АДРЕСА_1. Дар сторони оцінили у 24029 грн.(а.с. 16).

Така
ціна відповідає інвентаризаційній вартості 1/2 частини зазначеного
домоволодіння.

З
матеріалів цивільної справи вбачається,
що ОСОБА_3 належала на праві приватної власності   квартира АДРЕСА_2,  яку він за договором від 9 липня 2005 року
подарував  ОСОБА_6(а.с. 60-61).

У
поясненнях ОСОБА_3 та його батька,
ОСОБА_7,  наданих оперуповноваженому
ВКР Ленінського РВ ГУМВСУ в Харківській області 29 серпня 2005 року
вказано,  що Уз частину домоволодіння
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 купив після продажу своєї квартири. (а.с. 21-24).

У заяві
про скоєння злочину,  датованій серпнем
2005 року ОСОБА_3 зазначав,  що він
придбав ( купив) частину домоволодіння по АДРЕСА_1,  (а.с. 25).

І
ОСОБА_3,  і ОСОБА_4  у суді першої інстанції вказували,  що познайомилися за місяць до укладення
договору. При цьому ОСОБА_4  не
заперечувала,  що із співвласниками
домоволодіння і у її батьків,  і у неї
склалися неприязні стосунки,  тому
продавати свою частину домоволодіння саме ім вона не мала наміру,  а після прийняття спадщини мала намір продати
свою частину домоволодіння.

Вказані
пояснення повністю відповідають поясненням представника ОСОБА_5,
який вказував,  що
з ОСОБА_4  у них склалися неприязні
стосунки,  його сестра,  яка є власницею Уз частини спірного
домоволодіння,  і він від імені
сестри,  ОСОБА_1,  пропонували ОСОБА_4  продати їм частину домоволодіння,  однак остання,  незважаючи на те,  що не заперечувала свого наміру продати
частину домоволодіння,  відмовилася
укладати з ними договір купівлі-продажу. Також: за місяць до укладення ОСОБА_4  договору дарування,  він бачив ОСОБА_3,  який оглядав домоволодіння з наміром його
придбати та попереджав ОСОБА_3,  що його
сестра має переважне право придбання інших 1/2 частини домоволодіння. Також:
зазначені обставини повністю кореспондуються і з поясненнями свідка ОСОБА_8,  який підтвердив,  що у 2005 році,  коли він здійснював діяльність із угодами з
нерухомістю,  до нього зверталася
ОСОБА_4  з проханням знайти покупців на
отриману у спадщину 1/2 частину домоволодіння по вАДРЕСА_1. Пізніше він
дізнався про намір ОСОБА_5 придбати іншу частину домоволодіння,  яка належала ОСОБА_4

Судом
першої інстанції зроблено висновки,  що
не відповідають обставинам справи,
оскільки судом не враховано конкретні відносини між: співвласниками
домоволодіння по вАДРЕСА_1,  те,  що при намірі продати свою частку у
домоволодіння,  ОСОБА_4  не повідомила про це належним чином ОСОБА_1
та не запропонувала їй придбати іншу частину домоволодіння. Навпаки,  і з пояснень сторін,  і свідків,
вбачається,  що ОСОБА_4  не бажала продавати належну їй Уз частину
домоволодіння іншій співвласниціОСОБА_1 Т.О.,
бо і у її батьків,  і у неї з
Куркіними були неприязні відносини.

При
наданні пояснень співробітнику міліції,
і сам ОСОБА_3,  і його
батько,  ОСОБА_7 пояснювали,  що Уз частину спірного домоволодіння ОСОБА_3
придбав після продажу належної йому квартири. Матеріали

4

справи
свідчать про те,  що за місяць до
оформлення договору дарування з ОСОБА_4
,   ОСОБА_3
подарував належну йому квартиру іншій особі,
що повністю відповідає поясненням,
наданим ОСОБА_7,   його батьком.

Також,   звертаючись до органів внутрішніх справ із
заявою про пошкодження його майна,
ОСОБА_3 зазначав,   що купив 1/2
частину спірного домоволодіння.

Доводи
ОСОБА_3 з того,   що його пояснення були
викликані бажанням мати більш солідну підставу для проживання у
домоволодіння,   колегія суддів не може
прийняти як достовірні,   оскільки
ОСОБА_3 уклав сам договір дарування квартири та отримав у дар квартиру,   тому йому було роз'яснено правові наслідки
укладення такого договору набуття права власності на майно,   який є такою ж підставою набуття права
власності,   як і договір купівлі-продажу
і жодним чином не обмежує права власності особи,   яка набула його внаслідок отримання об'єкту
в дар,   тобто безоплатно,   порівняно із набуттям права власності
внаслідок укладення договору купівлі-продажу,   тобто набуття права власності за плату.

Крім
того,   матеріали справи та рішення суду
містять суперечливі пояснення ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9 стосовно підстав,   за яких ОСОБА_4  вирішила подарувати ОСОБА_3,   якого до цього не знала,   належну їй частину домоволодіння.

За таких
обставин,   колегія суддів вважає,   що договір дарування,   укладений між ОСОБА_4  та ОСОБА_3 є удаваним,   оскільки він фактично приховував договір
купівлі-продажу частини домоволодіння,
і визнає його недійним.

За
статтею 235 ЦК України
удаваним є правочин,   який вчинено
сторонами для приховання іншого правочину,
який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено,   що правочин був вчинений сторонами для
приховання іншого правочину,   який вони
насправді вчинили,   відносини сторін
регулюються правилами щодо правочину,
який сторони насправді вчинили.

Відповідно
до пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978року
за №3 „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними " встановивши,   що угода укладена з метою приховати іншу
угоду,   суд відповідно до статті 235 ЦК визнає,   що сторонами укладена та угода,   яку вони дійсно мали на увазі.

У тому
разі,   коли така угода суперечить
законові,   суд постановляє рішення про
визнання недійсною укладеної сторонами угоді із застосуванням наслідків,   передбачених для недійсності угоди,   яку вони мали на увазі.

Колегія
суддів вважає,   що фактично між:
сторонами за договором дарування було укладено договір купівлі-продажу 1/2
частини домоволодіння за АДРЕСА_1.

ЦК України
врегульовано порядок купівлі-продажу частки у спільній частковій власності.
Оскільки право спільної часткової власності на домоволодіння за АДРЕСА_1 по 1/2
частині мали ОСОБА_4  та ОСОБА_1,   то при продажу частки в спільній власності
сторонній особі,   за вимогами статті 362
ЦК України,    співвласник має

5

переважне
право перед іншими особами на її купівлю за ціною,   оголошеною для продажу,   та на інших рівних умовах,   крім випадку продажу з публічних торгів.

Продавець
частки у праві спільної часткової власності зобов 'язаний письмово повідомити інших
співвласників про намір продати свою частку,
вказавши ціну та інші умови,   на
яких він її продає.

Вказана
вимога ОСОБА_4  дотримана не була.
Оскільки договір купівлі-продажу частки домоволодіння було проведено з
порушеннями процедури його укладання,
тобто вимог статті 362 ЦК України,
відносно дотримання права ОСОБА_1,
як співвласниці майна,   на
привілейоване придбання інших Уз частини домоволодіння,   колегія суддів визнає договір
купівлі-продажу недійсним в частині покупця ОСОБА_3

У
договорі дарування ціна договору складає 24029 грн.,   яка відповідає інвентаризаційній вартості
1/2 частини домоволодіння. Іншої вартості 1/2 частини домоволодіння сторонами
не надано.

Зазначена
сума внесена Куркіною Т.О. на депозитний рахунок Ленінського ВДВС ХМУЮ
Харківської області і повинна бути передана ОСОБА_4  як грошова сума,   за яку придбано 1/2 частину домоволодіння за
АДРЕСА_1.

Оскільки
ОСОБА_4  повинна повернути ОСОБА_3,
все отримане за договором,
то з неї стягується на користь ОСОБА_3 24029 грн.,   сплачених ним за договором купівлі-продажу
1/2 частини домоволодіння за АДРЕСА_1.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню,  а
рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись
ст.  ст.
303,   304,   п.2 ч.1
ст. 309,   п.3 ч.1  ст. 309,
313,   314,   316,
317 ЦПК України,    ст.  ст.
235,   362 ЦК України,   постанови Пленуму Верховного Суду України
від 28 квітня 1978 року за №3 „Про судову практику в справах про визнання угод
недійсними " колегія суддів,   -

РІШЕННЯ:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
- задовольнити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Харкова від 13 липня 2007 року скасувати.

Позов ОСОБА_1
про визнання договору дарування Уз частини домоволодіння удаваним,   вчиненим для приховання договору
купівлі-продажу та переведення прав і обов 'язків покупця на ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати
удаваним договір дарування Уз частини домоволодіння від 16 серпня 2005
року,   за яким ОСОБА_4 подарівала,   в ОСОБА_3прийняв в дар Уз частину
домоволодіння за АДРЕСА_1,   посвідчений   приватним

6

нотаріусом
Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І. М.  в реєстрі за № 3652.

Визнати
,   що між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 16 серпня
2005 року було укладено договір купівлі -продажу Уз частини домоволодіння за
АДРЕСА_1.

Визнати
договір купівлі-продажу Уз частину домоволодіння за АДРЕСА_1 ,   укладений 16 серпня 2005 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 ,   в частині покупця ОСОБА_3
-недійсним.

Перевести
права на обоє 'язки покупця за договором купівлі-продажу 1/2 частину
домоволодіння за АДРЕСА_1,   укладений 16
серпня 2005 року на ОСОБА_1.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на Уз частину домоволодіння за АДРЕСА_1.

Передати
ОСОБА_4 24 029 гривень (двадцять чотирі тисячі двадцять дев'ять грн.) внесених
ОСОБА_1 на депозитний рахунок Ленінського ВДВС ХМУЮ Харківської області,   як грошову суму ,   яку за договором купівлі-продажу 1/2 частину
домоволодіння за АДРЕСА_1 повинен сплатити покупець .

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 24 029 гривень (двадцять чотирі тисячі двадцять дев 'ять грн.
),   сплачених ним ,   як покупцем за договором купівлі - продажу
Уз частину домоволодіння за АДРЕСА_1,   у
зв'язку з визнанням частково недійсним вказаного договору.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна
скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до
Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.