справа №2-2662/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2007 року                                                                     смт.  Комінтернівське

Комінтернівський
районний суд Одеської області в складі:

судді
Копіци О.В.

при
секретарі Білоіваненко О.А.

за
участю адвоката ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Комінтернівське цивільну
справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ПозивачОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 та просить суд визнати договір
купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0622 га, розташованої на території
АДРЕСА_1 та визнати за нею право приватної власності на майно.

В
судовому засіданні в обґрунтування заявлених вимог представник позивачки
посилалась на наступне.

Між
сторонами було досягнуто домовленості про купівлю-продаж земельної ділянки, яка
належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Згідно
умов досягнутої між ними домовленості позивачка повністю розрахувалась з
відповідачем, про що ОСОБА_2 власноручно написала розписку та передалаОСОБА_1
вищевказану земельну ділянку.

Нотаріально,
як того вимагає законодавство, договір купівлі-продажу вони не посвідчили з
вини відповідачки, яка стала ухилятися від його нотаріального посвідчення,
посилаючись на зайнятість. Проте, всі суттєві умови договору купівлі-продажу,
передбачені  ст. 655 ЦК України, сторони
виконали, у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду із позовною
заявою.

Відповідач
позовні вимоги визнав та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, про що
надала заяву.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст. 130 ЦПК України, при
визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому  ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі
визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню по наступним підставам.

У
судовому засіданні встановлено, що відповідачці ОСОБА_2 на підставі Державного
акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №943212, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №
33 належить земельна АДРЕСА_1, передана для ведення садівництва.

В січні
2006 року між сторонами було досягнуто домовленості про купівлю-продаж за 36500
грн. належної відповідачці земельної ділянки.

Згідно
умов досягнутої між ними домовленості позивачка повністю розрахувалась з
відповідачкою, про що ОСОБА_2 власноручно написала розписку та передалаОСОБА_1
вищевказану земельну ділянку.

Нотаріально,
як того вимагає законодавство, договір купівлі-продажу вони не посвідчили з вини
відповідачки, яка стала ухилятися від його нотаріального посвідчення,
посилаючись на зайнятість. Проте, всі суттєві умови договору купівлі-продажу,
передбачені  ст. 655 ЦК України, сторони
виконали, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із позовною
заявою.

Згідно
зі  ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею
631 ЦК України
встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити
свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

2

Як вказано в наданій суду розписці від 16.01.2007
рокуОСОБА_1 в повній мірі виконала покладені на неї обов'язки, а саме передала
встановлені в договорі грошові кошти за земельну ділянку, таким чином, зі своєї
сторони виконавши умови договору.

Відповідно до  ст.
648 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Статтею 655 ЦК
України визначено поняття договору купівлі-продажу, відповідно до якого
одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти
майно і сплатити за нього певну грошову суму.

В даному випадку, всі вимоги щодо істотних умов договору
сторони виконали, а саме, відповідачка отримала встановлені в договорі грошові
кошти, а позивачка користується земельною ділянкою, що в даному випадку є
підтвердженням фактичного виконання умов договору купівлі-продажу.

Також укладений договір відповідає вимогам  ст. ст. 202-205 ЦК України.

Проте,  ст. 209 ЦК України
встановлено, що правочин, вчинений у письмовій формі підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках, встановлених законом або за домовленістю сторін.
Для даного виду договору встановлено обов'язкове нотаріальне посвідчення
договору ( ст.657 ЦК України).

Згідно з ч.2  ст.
220 ЦК України,
якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним.

При таких обставинах суд вважає, що є всі підстави для
задоволення позовної заявиОСОБА_1

На підставі викладеного вище та  ст. ст. 202-205, 207-209, 220, 626-632,
648-640, 655-658, 663 ЦК
України, керуючись  ст. ст. 130, 174,
209, 210, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,0622 га, розташованої на території АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1
(покупець) та ОСОБА_2 (продавець).

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну
ділянку площею 0,0622 га, розташовану на території АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст.295 ЦПК України.