- 211                                      Доповідач
УХВАЛА

Іменем   України

23 травня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого:             судді
Неклеси В.І.

суддів:                        Митрофанової Л.В.,  Братіщєвої Л.А.

при
секретарі:           Бондарь Ю.А.

за
участю: представників позивача ОСОБА_1-ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  представника
Комунального закладу «Міська лікарня №3»
-Андрусенко Олега Васильовича,  представника
Державної лікарні Криворізького міського управління УМВС України в
Дніпропетровській області -Іванько Володимира Петровича.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського
районного суду м.  Кривого Рогу від 20 березня 2006 року за позовом
ОСОБА_1 до Комунального закладу «Міська лікарня №3»,  Обласного
комунального закладу «ПНД м.  Кривий
Ріг»,  Державної лікарні Криворізького
міського управління УМВС України в Дніпропетровській області про стягнення
компенсації за завдану моральну шкоду, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Комунального закладу «Міська лікарня №3»,  Обласного комунального закладу «ПНД м.  Кривий Ріг»,
Державної лікарні Криворізького міського управління УМВС України в
Дніпропетровській області про стягнення компенсації за завдану моральну
шкоду,  посилаючись на те,  що 06.09.2002 року ОСОБА_4 вчинив по
відношенню до нього злочин,  а саме,  скориставшись наявністю у нього вогнепальної
зброї,  поранив його в ногу,  внаслідок чого ногу було ампутовано.

ОСОБА_1
вважає,  що злочин став можливим через
неправомірні дії відповідачів,  так як
при наявності у ОСОБА_4 1990 році черепно-мозкової травми,  Комунальним закладом «Міська лікарня №3»
проведено недбалий медичний огляд 14.05.1998 року та видано відповідну
довідку,  на підставі якої Довгинцівським
РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області надано дозвіл на придбання
вогнепальної зброї.

15.09.2001 року ОСОБА_4
отримав у поліклініці Криворізького міського управління УМВС України в
Дніпропетровській області акт

2

медичного огляду
з питань придбання,  зберігання
вогнепальної зброї і медичну довідку про перереєстрацію вогнепальної зброї.

Підставою
для отримання довідки про перереєстрацію вогнепальної зброї став Сертифікат про
проходження профілактичного наркологічного огляду серії НОМЕР_1 від 07.09.2001 року,  який був виданий ОСОБА_4 Криворізьким міським
психоневрологічним диспансером.

Позивач
вважав,  що дії та бездіяльність
відповідачів призвели до того,  що
ОСОБА_4,  який страждає психічним
розладом,  отримав дозвіл на придбання
зброї та скоїв в такому стані злочин,
тому просив суд стягнути на його користь суми моральної шкоди: з
Комунального закладу «Міська лікарня №3»-
100 000 грн.,  Державної
лікарні Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській
області - 30 000 грн. Від
позовних вимог про стягнення суми моральної шкоди з Обласного комунального
закладу «ПНД м.  Кривий Ріг» позивач
відмовився а.с.  141 .

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 20.03.2006
року ОСОБА_1 в позові відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення та просить
направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції,  оскільки рішення суду було прийняте без
врахування обставин,  які мали істотне
значення по даній справі.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено судом першої інстанції ОСОБА_4 07.09.2002 року з застосуванням рушниці,  яка була у нього на законних підставах,  скоїв злочин відносно Кулясова Р.В. та був
засуджений до позбавлення волі.

Так
як,  відповідно матеріалів кримінальної
та цивільної справи ОСОБА_4 отримав рушницю згідно вимог законодавства,  яке передбачає проходження медичних
установ,  судом першої інстанції правильно
зроблено висновок про відсутність у відповідачів Комунального закладу «Міська
лікарня №3»,  Державної лікарні Криворізького міського управління УМВС
України в Дніпропетровській області в 1998
та 2001 роках,  підстав для відмови видати ОСОБА_4 дозвіл на
придбання зброї та перереєстрації її.

Відмовляючи
ОСОБА_1 в позові,  суд першої інстанції
дійшов правильного висновку,  що при
з'ясуванні фактів,  з якими закон
пов'язує відшкодування моральної шкоди,
слід виходити з вимог цивільного законодавства,  яке визначає підстави покладення обов'язку по
відшкодуванню такої шкоди та обставини,
які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

3

Крім
того,  рішення суду першої інстанції
ухвалено відповідно до роз'яснень,  даних
в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди",  про те,
що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування
моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди,  протиправність діяння її заподіювана,  наявність причинного зв'язку між шкодою та
протиправними діяннями її заподіювана та вина останнього в заподіянні.
Зокрема,  суд повинен з'ясувати,  чим підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового
характеру,  за яких обставин та якими
діями бездіяльністю вони заподіяні,  в
якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при
цьому.

На думку
колегії суддів,  вирішуючи даний спір суд
першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обов'язки
сторін,  обставини по справі,  перевірив доводи і дав їм правову
оцінку,  ухвалив рішення яке відповідає
вимогам закону.

Доводи
Кулясова Р.В. в апеляційній скарзі,  що
суд першої інстанції при ухваленні рішення не взяв до уваги тих обставин,  що в 1998 та 2001 роках з вини відповідачів
психічно хворій людині- ОСОБА_4,  було
видано дозвіл на придбання та зберігання вогнепальної зброї,  спростовується матеріалами справи та
висновками суду.

Відповідно
до вимог ч.3  ст. 10,  ч.1
ст. 60 ЦПК України,  кожна сторона
зобовязана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених цим Кодексом.

Однак,  колегія суддів вважає,  що позивачем не надано доказів вини
відповідачів у спричиненні моральної шкоди та їх дій чи бездіяльності відносно
отримання ОСОБА_4 вогнепальної зброї.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що судом
першої інстанції по справі ухвалено законне та вмотивоване рішення,  а доводи апеляційної скарги спростовуються
висновками суду.

Однак,  на думку колегії суддів,  висновок суду першої інстанції,  «як свідчить життєвий досвід
головуючого,  за думкою більшості людей,  дробовий заряд є менш небезпечним,  ніж постріл кулею»- суперечить вимогам  ст. . ст. 212, 213 ЦПК України,  а тому повинен бути виключеним із
мотивувальної частини рішення суду.

Керуючись     ст.
ст. 303, 307, 308, 313-315
ЦПК   України,     колегія

суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу    ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 20
березня 2006 року
залишити без змін.

4

Виключити
з мотивувальної частини рішення речення: «Однак,  як свідчить життєвий досвід головуючого,  за думкою більшості людей,  дробовий заряд є менш небезпечним,  ніж постріл кулею».

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України в двомісячний строк з дня набрання нею законної
сили.