Справа № 2-1266/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 липня
2007 року                                                    Ковельський
міськрайонний суд

Волинської
області в складі: головуючого - судді Наваляного А.Д.

з участю
секретаря Федорук Г.Б.

позивача -
ОСОБА_1

відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в квартирі в порядку
спадкування, -

встановив:

ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в квартирі в
порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує,  що 20.10.1992 року разом з чоловіком -
ОСОБА_3  купила АДРЕСА_1. Вказує,  що частки співвласників квартири не
визначені. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3  помер та
після його смерті відкрилась спадщина на все належне останньому майно,  в тому числі й на частку в даній квартирі.
Заповіт померлим не посвідчувався,  а
право на спадщину за законом виникло у неї,
як дружини та у відповідача по справі,
як дочки померлого,  інших
передбачених законом спадкоємців у спадкодавця не було. Також вказує,  що своїми діями прийняла спадщину після
померлого ОСОБА_3,  оскільки постійно
проживала разом з спадкодавцем у вказаній квартирі,  однак в нотаріальному порядку оформити право
власності на частку в квартирі не змогла,
оскільки частки в спільній власності не були виділені. Враховуючи
положення ч. 2  ст.  370 ЦК України,  яка передбачає,  що частки кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,  -
прохає суд визначити ідеальні долі співвласників АДРЕСА_1 та визнати за
позивачкою право власності на 1/2 ідеальної долі в квартирі,  - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

В
судовому засіданні позивач позов підтримала повністю,  з підстав,
викладених у заяві,  прохає його
задовольнити,  судові витрати прохає
залишити за нею.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнала,  не
заперечує проти його задоволення.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  приходить до висновку,  що позов підставний та підлягає до задоволення.

З копії
свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 слідує,  що ОСОБА_3
та ОСОБА_1 вступили в юридичний шлюб 17.07.1988 року,  який зареєстровано відділом ЗАГСу м.
Ковель,  актовий запис № 226.

З копії
реєстраційного посвідчення,  копії
договору купівлі-продажу,  посвідченого
Ковельською державною нотаріальною конторою від 20.11.1992 року,  реєстр № 2-2753 вбачається,  що подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3  за час шлюбу придбали АДРЕСА_1.

З копії
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 відділом РАЦСу по
м.  Ковелю Ковельського міськрайонного
управління юстиції,  вбачається,  що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті
ОСОБА_3  відкрилась спадщина на все
належне останньому майно,

2

в тому числі й на належну йому частку квартири.

Як стверджено
сторонами у справі та як слідує з витягу із спадкового реєстру заповіт померлим
не укладався,  а право на спадщину за
законом виникло у спадкоємців першої черги - дружини померлого,  а позивача по справі та дочки,  а відповідачки в справі. Вказані обставини
стверджуються письмовими доказами у справі та сторонами не заперечені.
Інших,  передбачених законом спадкоємців
немає.

Зі змісту  ст.
ст.  370 ч.2 та 372 ч.2 ЦК України
вбачається,  що частки кожного із
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними,  якщо інше не встановлено домовленістю між
ними,  законом або рішенням суду.

З огляду на вище
вказану норму закону,  слід вважати,  що АДРЕСА_1,
яка була придбана під час шлюбу на праві спільної сумісної власності належить
ОСОБА_3  та ОСОБА_1,  частки кожного з них є рівними,  тобто,
кожному із співвласників належить по 1/2 ідеальної долі в спірному
майні.

Відповідно до  ст.  1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та обов'язків .    (спадщини) від фізичної особи,  яка померла (спадкодавця),  до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1268 ЦК України передбачено,
що спадкоємець за заповітом чи за законом має Право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Відповідно до
ч.3  ст.
1268 ЦК України
спадкоємець,  який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом встановленого законом
шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї.

На момент
відкриття спадщини позивач проживала разом із спадкодавцем; про відмову від
спадщини не заявила та своїми фактичними діями прийняла спадщину після
померлого ОСОБА_3; інший спадкоємець за законом - відповідач по справі
відмовилась від прийняття спадщини та не заперечує проти прийняття спадщини в
повному обсязі позивачем по справі.

Враховуючи
встановлені факти та відповідні їм правовідносини,  суд приходить до висновку про підставність
вимог позивача.

Судові витрати
віднести за рахунок позивача,  - за її
клопотанням.

На підставі
наведеного,  керуючись  ст.   ст.
10,  11,  209,
212,  214-215 ЦПК України  ст.
ст.  370,  372, 1216, 1217, 1218, 1222, 1241,  1261, 1268 ЦКУкраїни, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/4 ідеальної долі в АДРЕСА_1,  - в порядку спадкування,  після смерті ОСОБА_3.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.