Справа № 2-1000/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 липня
2007 р.                                                                       м.  Димитров

Димитровський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого -
судді Халаджи О.В.

при секретарі
Рибкіній Г.В.

з участю
позивача ОСОБА_1

третьої особи
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Димитров справу за
позовом ОСОБА_1 до Димитровської міської Ради про визнання права власності на
жилий

будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
в судовому засіданні,  в обґрунтування
позову пояснив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3,  який постійно мешкав на день смерті АДРЕСА_1.

Після
смерті батька відкрилася спадщина,  що
складається із 1/4 частини
жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1. Зазначену спадщину позивачка фактично прийняла,  окрім цього ще за життя зазначену спадщину
батько заповів їй,  про що був складений
заповіт 14.07.1992 року у Димитровській нотаріальній конторі.

Право
власності у ОСОБА_3 виникло на підставі договору купівлі - продажу
будинку,  посвідченого нотаріусом Димитровської
нотаріальної контори 23.04.1992 року,
реєстровий номер 1117. Цей договір було зареєстровано в Димитровському
БТІ 26.06.1992 року.

ОСОБА_1,  як донька та спадкоємець першої черги за
законом,  прийняла спадщину після смерті
свого батька,  подавши у встановленому
законом порядку заяву до Димитровської державної нотаріальної контори про
прийняття спадщини. А її мати,  дружина
спадкодавця ОСОБА_2 відмовилися від спадщини на її користь у встановленому
законом порядку.

Не
зважаючи на вищевикладені обставини,
позивачка не має можливості оформити право власності на вказане спадкове
майно,  оскільки у виданому витязі з
реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.05. 2007 року квартира АДРЕСА_1
вказується як одна ціла частка,  тоді як
у договорі купівлі-продажу,
посвідченного у 1992 році вказано як % частина будинку,  оскільки будинок № 29 є одноповерховим і
містить чотири квартири. Тому позивачка і вимушена звернутися до суду з заявою
про визнання за нею права власності.

Тому
просить визнати за нею право власності на жилий будинок і господарські будівлі
і споруди за адресою: АДРЕСА_1.

Представник
відповідача до судового засідання не з, явився,
про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.  Надав суду заяву про слухання справи за його
відсутністю.

Суд
вважає,  що у матеріалах справи є
достатньо доказів,  що дають можливість
вирішити справи без заслуховування особистих пояснень представника відповідача.

Третья особа позов
визнала та вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом
встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивачки ОСОБА_3,  який постійно
мешкав на день смерті АДРЕСА_1 (а.с.  8).

Після
його смерті відкрилася спадщина,  що
складається із 1/2 частини жилого будинку з належними до нього господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1

2

. В цілому будинок за адресою: АДРЕСА_1 складається з чотирьох
квартир,  кожна з которих є 1/4 частиною
усього будинку,  тобто будинок має 4
квартири,  що підтверджується технічним
паспортом на жилий будинок по АДРЕСА_1 де вказано,  що
власником 1/4 частини будинку є ОСОБА_3 ,
1/4 ОСОБА_4 ,  1/2 ОСОБА_5,  1/4 ККП-3 Красноармійського УЖКХ (а.с.  11-15),
а також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме
майно,  де у описі об'єкта,  у назві будівель та споруд вказано,  що у власності ОСОБА_3  знаходяться наступні будівлі: 1/4 жилого
будинку,  1/4 літньої кухні,  сарай,
уборна,  погріб,  забор №4,
забор №6 та замощення,  що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.  6).

Зазначену
спадщину прийняла ОСОБА_1,  яка подала у
встановленому законом порядку заяву про прийняття спадщини,  що підтверджується довідкою з нотаріальної
контори (а.с.  27). ОСОБА_2 ,  як спадкоємець першої черги відмовилась від
прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_3 ,  що також підтверджується довідкою з
нотаріальної контори.

ОСОБА_1
доводиться донькою померлому ОСОБА_3 ,
що підтверджується свідоцтвом про її народження,  та свідоцтвом про одруження (а.с.  9).

Право
власності у ОСОБА_3  виникло на підставі
договору купівлі - продажу будинку,
посвідченого нотаріусом Димитровської нотаріальної контори 23.04.1992
року,  реєстровий номер 1117. Цей договір
було зареєстровано в БТІ м.  Димитров,  про що свідчить витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно № 14558244 від 15.05.2007 року. (а.с.  6)

Відповідно
до статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу
вищевикладеного,  суд вважає,  що вимоги позивача підлягають задоволенню в
повному обсязі,  та за нею необхідно
визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 34, 1 кв.м. ,  у
тому числі житловою - 17, 8 кв.м. ,  що складає
1/4 частину жилого будинку літ. А-1,
1/4,  Б-1 літня кухня,  в-1 сарай,
1/2 Г-1 уборна,  1/2 пг
погріб,  №4 1/2 №6 огорожа,  І замощення.

На підставі  ст.
ст.  392,  1268 Цивільного кодексу України,  та керуючисть
ст.  ст. 10,  11,
57, 209,  213,  214,
215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Димитровської міської Ради про визнання права власності задовольнити
повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1,  загальною площею 34, 1 кв.м. ,  у тому числі житловою - 17, 8 кв.м. ,  що складає 1/4 частину жилого будинку літ.
А-1,  1/2,  Б-1 літня кухня,  в-1 сарай,
1/2 Г-1 уборна,  1/2 пг
погріб,  №4 1/2 №6 огорожа,  І замощення.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.