Апеляційний   суд   міста
Справа
№  22ц-1530/2007р.                                         Головуючий в 1-і
29                                                                  Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22
листопада 2007 року колегія судів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Севастополя в складі:

головуючого:      Алєєвої Н.Г.,

суддів:                                          Колбіної
Т.П.,  Птіціної В.І.,

при
секретарі:    Куімової О.О.,

за участю: представника відповідача-ОСОБА_1.,  розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення місцевого суду
Ленінського району М. Севастополя від 18 вересня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визначення порядку користування майном,

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2006р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4 про
визначення порядку користування житловим будинком АДРЕСА_1

Вимоги
мотивовані тим,  що у вказаному
домоволодінніОСОБА_2 належить 10/12 його частки,  ОСОБА_3 - 1/12,  а ОСОБА_4. - 1/12. Проте,  у зв'язку з виниклими між ОСОБА_3 таОСОБА_4
неприязними стосунками,  останній
самовільно захватив та користується приміщенням,  яке понад ніж в 3 рази перевищує розмір
належної йому частки,  у зв'язку з чим
між ними виникають спори щодо фактичного користування будинком згідно належних
їм часток.

Рішенням
місцевого суду Ленінського району М. Севастополя від 18 вересня 2007р. у
задоволені позову відмовлено.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення,  справу направити на новий судовий розгляд.
Вказує,  що суд при ухваленні рішення
необґрунтовано застосував норми житлового законодавства,  оскільки правовідносини щодо права спільної
власності регулюються нормами цивільного права. Крім того,  обґрунтовуючи мотиви відмови у задоволенні
позову,  суд посилався на висновки
будівельно-технічної експертизи,  проте
не врахував,  що на іі вирішення не було
поставлено питання щодо можливості переобладнання будинку з метою визначення
порядку користування ним виходячи з ідеальних часток,  що належать його власникам.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
представника відповідача,  вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що остання задоволенню не підлягає.

Постановляючи
рішення про відмову у задоволенні позову,
суд керувався тим,  що встановити
порядок володіння та користування спірним будинком в натурі у близьких до
ідеальних частках,   що

2

належать його
власникам,  та провести розділ спірного
домоволодіння з виділенням в користування відповідачу 1/Д2 частки неможливо.

З таким
висновками суду погоджується колегія суддів,
оскільки вони засновані на вимогах закону та відповідають фактичним
обставинам справи.

Відповідно
до ч.3  ст. 358 ЦК України,  кожен із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі,  яка відповідає його частці у праві спільної
часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших
співвласників,  які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Як
вбачається із матеріалів справи,  право
сумісної власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5.,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4. При цьому,  ОСОБА_5. належить 10/12 його частки,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4. по 1/12 частки домоволодіння
кожному (а.с. 7-10, 32).

Судом встановлено,  та не
спростовується сторонами,  що відповідач
займав у спірному домоволодінні приміщення у прибудові загальною площею 27,
1кв.м,  яке на 3 частки більш тієї,  яка належить йому на праві власності.

Проте,  відповідно до висновків будівельно-технічної
експертизи № 61 від 17.06.2007р.,
провести розділ домоволодіння поАДРЕСА_1 в натурі,  з виділенням в користування ОСОБА_4.
приміщення відповідно до його 1/12 долі,
яка складає у житловому будинку з прибудовами 8, 24кв.м загальної
площі,  не виявляється можливим.  Також не виявляється можливим встановити
порядок володіння та користування домоволодінням у частках,  близьких до ідеальних,  та запропонувати варіант порядку користування
з відступом від 1/12 частки,  тому що
частка є незначною. Площа приміщень,  яка
складає 1/12 частку будинку - 8, 24кв.м.
не відповідає вимогам,  які
пред'являються до житлових приміщень,
встановлених нормами СНІП,
санітарно-гігієнічним нормам,
нормам інших законодавчих актів відносно мінімальних розмірів житлової
площі,  згодних для проживання (а.с.
42-44).

Суд
належно оцінив викладені обставини,  та
зробив обґрунтований висновок щодо відмови у задоволенні позову.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують,  рішення ухвалено у відповідності до норм
матеріального та процесуального права і підстав для його скасування відповідно
до вимог  ст. 308 ЦПК України не
вбачається.

Керуючись  ст.
ст. 307, 308 ЦПК України,  колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну   скаргу
ОСОБА_2відхилити.

Рішення
місцевого суду Ленінського району М. Севастополя від 18 вересня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного суду України протягом 2-х місяців із дня
набрання чинності. і