УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

29 листопада 2007 року                                                                                                  м. Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової Н.С., Шевченко В.Ю., Осипчук О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства палива та енергетики
України про визнання наказу недійсним, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від 4 жовтня 2005р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16
січня 2006р.,

встановила:

У липні 2005р. ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до Міністерства палива та енергетики України про визнання недійсним
наказу №279 від 23 червня 2005р. "Про ліквідацію
Бориспільського підприємства магістральних нафтопродуктопроводів".

Зазначав,
що наказ є незаконним, оскільки порушує його права, як

працівника підприємства. Наказом Міністерства від 20
жовтня 2004р. він був

призначений головою ліквідаційної комісії ДП
"Бориспільське підприємство

магістральних нафтопродуктопроводів". Оспорюваним
наказом головою

ліквідаційної
комісії      ДП
"Бориспільське
підприємство    магістральних

нафтопродуктопроводів" було
призначено іншу особу. Таким чином, порушені його права, як працівника підприємства, оскільки він не був ознайомлений з наказом, не звільнений з посади голови ліквідаційної
комісії, не враховано вимоги

Справа №33-ц - 3165 кс/ 2007р.                                                                     Категорія ЦП і

Головуючий у першій інстанції Бужак
Н.П. Доповідач Краснощокова Н.С.

2

трудового законодавства щодо звільнення його з роботи.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 4 жовтня 2005р. у задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 16 січня 2006р. апеляційну скаргу позивача відхилено, рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 4 жовтня 2005р. залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1скасувати ухвалені у справі
рішення, посилається на порушення  судами вимог матеріального і процесуального
права. Згідно із ч. 2 ст. 324 ЩІК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги їх висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судових рішень.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні
касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія судців Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1     відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 жовтня 2005р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 січня
2006р.  залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.