Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2007 року

Малиновський
районний суд м.  Одеси у складі:

судді                                            Джабурія
О.В.

при
секретарі                              Філімович
І.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування,  визнання факту прийняття спадщини та визнання
права власності на домоволодіння, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права
власності у порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом і у позовної заяві
зазначив,  що його мати - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєструвала шлюб з
ОСОБА_4.  На час реєстрації шлюбу ОСОБА_4
на праві приватної власності належало % частини домоволодінняАДРЕСА_1. Належна
йому частина будинку складалась з 3 житлових кімнат,  коридору,
кухні і веранди,  загальною площею
34,  6 кв.м.  На подвір'ї знаходилась літня кухня літ.
„Б",  площею 8, ; кв.м.  і сарай літ. „Е". Під час шлюбу,  його мати і ОСОБА_4 продовжили будівництво
будинку,  надвірних будівель і ремонт
наявних будівель. На протязі 1964-1975 років вони побудували веранду
„1-1",  площею 9, 4 кв.м. ; кухню
„1-2",  площею 5, 5 кв.м. ; літню
кухню літ. „Б",  площею 50, 5
кв.м.  У1970 та 1982 роках,  у зв'язку з виниклою необхідністю,  на будинку був замінений дах із заміною
балок,  крівлі і шиферу. У 1976 році була
зроблена заміна даху на веранді і кухні. На протязі 1988 - 90 років,  позивач,
за згодою матері і вітчима - ОСОБА_4,
самостійно,  за свої особисті
кошти і частково особистою працею наступні приміщення: гараж літ „І",  площею 27, 5 кв.м. ; літню кухню літ.
„б",  площею 40 кв.м. ; сарай літ.
„ж",  площею 26, 2 кв.м. ; сарай
літ. „Е",  площею 8, 7 кв.м. ; ванну
кімнату „1-7",  площею 2, 9 кв.м. .
Також,  у 1992 р. позивач ОСОБА_1 зробив газифікацію
будинку,  тобто придбав необхідну
документацію,  обладнання і оплатив
виконану роботу за рахунок своїх особистих засобів.

ІНФОРМАЦІЯ_2
мати позивача - ОСОБА_3  померла і
позивач вважає,  що після її смерті
фактично прийняв спадщину,  тому що на час
смерті матері проживав і продовжував проживати у спірному будинку,  користувався і розпоряджався майном матері.
Після смерті матері позивач ОСОБА_1 не став оформляти своїх спадкових прав,  тому що,
по запевненню ОСОБА_4,
домоволодіння повинно було повністю перейти до нього у власність у
порядку спадкування або іншим,
передбаченим законом,  способом.

ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_4 помер і після його смерті з'ясувалось,
що він склав заповіт на ім'я відповідачки ОСОБА_2. Вона подала заяву про
прийняття спадщини до державної нотаріальної контори і для захисту своїх
майнових прав позивач звернувся до суду з позовом про визнання % частини
домоволодіння АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя - його матері
ОСОБА_3  та ОСОБА_4,  визнання права на спадщину після смерті
матері,  та визнання права власності на
надвірні будівлі: гараж літ „І",
площею 27, 5 кв.м. ; літню кухню літ. „б",  площею 40 кв.м. ; сарай літ. „ж",  площею 26, 2 кв.м. ; сарай літ.
„Е",  площею 8, 7 кв.м. ; ванну
кімнату „1-7",  площею 2, 9 кв.м.

Відповідач
по первісному позову ОСОБА_2 позов
не визнала і подала зустрічний позов,  в
якому вказала,  що ОСОБА_4,  померлий ІНФОРМАЦІЯ_3,  склав заповіт на її ім'я на належний йому на
праві приватної власності % частини домоволодіння АДРЕСА_1. Вона вважає,  що позов ОСОБА_1 безпідставний. Після
реєстрації шлюбу між ОСОБА_3  і її
дядьком - ОСОБА_4 дійсно будинок добудовувався,
перебудувався та ремонтувався,
але за кошти ОСОБА_4,  тому,  що ОСОБА_3
працювала продавцем і одержувала маленьку заробітну плату,  а також зловживала спиртними напоями,  тому не могла брати участь у будівництві
будинку. Вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на надвірні споруди
вважає безпідставними,  тому,  що спірне домоволодіння по даним технічної
інвентаризації зареєстровані на ім'я ОСОБА_4 Також вважає,  що ОСОБА_1 фактично не міг прийняти

спадщину,  тому,  що його матері ОСОБА_3  на час її смерті нічого не належало.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав у повному обсязі,  зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання права
на спадщину визнав частково,  відповідач
по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не
визнала,  свій зустрічний позов до
ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі.

Суд,  заслухавши пояснення учасників процесу,  перевіривши матеріали справи,  вважає,
що позови підлягають задоволенню частково за наступними підставами.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно
рішення виконкому Ільічівської райради депутатів трудящих м.  Одеси за № 1055 від 10.08.62 р. був
затверджений акт державної прийомної комісії по прийманню домоволодіння,  збудованого ОСОБА_4 по Технічному пер,  10 м.
Одеси. У акті державної прийомної комісії Ільічівського району м.  Одесі від 12.12.61 р. вказано,  що загальна житлова площа будинку складає 34,
6 кв.м. ,  корисна площа - 21, 4 кв.м.

Згідно
свідоцтва про укладення шлюбу,
ІНФОРМАЦІЯ_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений шлюб. ОСОБА_3 є сином
ОСОБА_3,  що підтверджується свідоцтвом
про народження ОСОБА_1

Вимоги
позивача ОСОБА_1 у частині визнання домоволодіння № 10 по Технічному провулку
спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3
і ОСОБА_4  підтверджуються
наступними доказами.

Висновком
№16191 судової будівельно-технічної експертизи,
складеного 3 листопада 2006 року,
зроблені висновки,  згідно яких
дійсна вартість 3/4 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в інвентаризаційних цінах
складає 28 224 грн,  у тому числі із літ.
„А" житлове у складі приміщень: веранда „1-1",  площею 9, 4 кв.м. ,  вартістю 1704 грн.; кухня „1-2",  площею 5.5 кв.м. ,  вартістю 997 грн; житлова кімната
„1-3",  площею 6, 7 кв.м. ,  вартістю 2 234 грн; коридор „1-4",  площею 3, 9 кв.м. ,  вартістю 1301 грн; житлова кімната
„1-5",  площею 9, 1 кв.м. ,  вартістю 3035 грн; житлова кімната
„1-6",  площею 13, 8 кв.м.  =,
вартістю 4602 грн; санвузол „1-7",
площею 4, 7 кв.м. ,  вартістю 1019
грн; коридор „1-8",  площею 1, 7
кв.м. ,  вартістю 308 грн; ґанок,  вартістю 352 грн. Надвірні споруди: літня
кухня літ. „Б",  вартістю 6016 грн;
сарай літ. „Е",  вартістю 455
грн,  сарай літ. „Ж",  вартістю 2068 грн; сарай літ.
"Л",  вартістю 395 грн.; гараж
з тамбуром літ. „И",  вартістю 3183
грн; вбиральня літ. „К",  вартістю
555 грн. Дійсна вартість робіт та застосованих будівельних матеріалів на
будівництво у будинкуАДРЕСА_1 складає: у прибудові літ. „а" - веранда
„1-1",  площею 9.4 кв.м.  -1704 грн та кухня „1-2",  площею 5, 5 кв.м.  -997 грн; літня кухня літ. „Б",  площею 50, 5 кв.м.  - 6016 грн,
всього 8717 грн. Відносно до всього будинку ці затрати складають 23/100.

Стаття
25 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в ред..
1969 p.)
передбачала,  якщо майно,  яке є власністю одного з подружжя,  за час шлюбу істотно збільшилось у своїй
вартості внаслідок трудових чи грошових затрат другого з подружжя або їх обох,  воно може бути визнано судом спільною
сумісною власністю подружжя.

З
урахуванням висновків судової будівельної експертизи,  згідно якої спірне домоволодіння у
співвідношенні до 3/4 частин спірного домоволодіння,  загальною вартістю 28 224 грн,  збільшилось за час шлюбу на 30% - 8717 грн.
Таким чином,  домоволодіння істотно
збільшилось у своєї вартості внаслідок трудових та грошових затрат подружжя за
час шлюбу.

Відповідач
ОСОБА_2 не
заперечувала,  що за час шлюбу
домоволодіння суттєво змінилось,  але вважає,  що у ОСОБА_3
була маленька заробітна плата,
тому за нею не може бути визнано право власності на частину будинку. Це
твердження спростовується положенням стані 22 К про ШС України (в ред.
1969 p.),  якою встановлено,
що подружжя користуються рівними правами на майно і у тому випадку,  якщо один з них був занятий веденням
домашнього господарства,  піклуванням про
дітей чи за другими поважними причинами і немає самостійного заробітку.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права на спадщину після смерті його матері
-ОСОБА_3  підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно
свідоцтва про смерть,  ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадкоємцем першої черги після її смерті є її син - ОСОБА_1,  який на момент смерті матері постійно
проживав у спірному будинку,  про що
свідчить домова книжка для прописки громадян,
проживаючих у будинкуАДРЕСА_1 (а.с.
),  в якої вказано,  що ОСОБА_1 прописаний у будинку з 09 березня
1970 р.,  та показання ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно  ст.
549 ЦК України
(в ред.. 1963 p.) визнається,  що спадкоємець прийняв спадщину,  якщо він фактично вступив у управління та
володіння спадковим майном і вказані дії повинні бути здійснені на

протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею
375 ЦК України
передбачено,  що власник земельної ділянки
має право зводити на ній будівлі та споруди,
створювати закриті водойми,
здійснювати перебудову,  а також
дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам і право власника на
забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних,  будівельних,
санітарних,  екологічних та інших
норм і правил,  а також за умови
використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Побудовані
на земельної ділянці,  за згодою власника
ОСОБА_4,  надвірні споруди: гараж «І» з
тамбуром „і",  розміром 27, 5 кв. м.
,  вартістю 3 183 грн,  прибудова літ „б",  площею 18, 4 кв. м. ,  вартістю 1 307 грн,  сарай літ. „Ж",  вартістю 2 068 грн,  сарай літ. , jl",  вартістю 395 грн. та прибудова літ.
„а-1",  площею 4, 7 кв.м. ,  вартістю 1 019 грн. є самочинно збудованим
нерухомим майном і згідно п.3  ст.  376 ЦК
України,  рішенням суду може бути
визнано право власності на нього за особою,
яка здійснила будівництво на земельної ділянці,  що не була їй відведена для цієї мети,  за умови надання земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Висновком
№ 16191 судової будівельно-технічної експертизи,  складеного 3 листопада 2006 року,  зроблений висновок про те,  що прибудова літ. „а-1",  площею 4, 7 кв.м. ,  вартістю 1019 грн; та надвірні споруди: гараж
«И» з тамбуром „и",  розміром 27, 5
кв. м. ,  вартістю 3183 грн,  прибудова літ „б",  площею 18, 4 кв. м. ,  вартістю 1307 грн,  сарай літ. „Ж",  вартістю 2068 грн,  сарай літ. „Л",  вартістю 395 грн відповідають вимогам
нормативно-технічної документації,
пред'явленим до підсобних приміщень і споруд: по задовільному технічному
стану,  по несучої здатності,  по розміщенню на земельної ділянці,  по площі приміщення,  по наявності інженерного обладнання,  по типу покриття полів,  по конструкції даху і покрівлі,  по ступеню вогнестійкості конструктивних
елементів,  по лінійним розмірам двірних
прорізів,  по застосуванню матеріалів
конструктивних елементів.

Зустрічний позов
ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3
помер ОСОБА_4 і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини
домоволодінняАДРЕСА_1. Згідно заповіту від 19.06.1998 року,  ОСОБА_4 все своє майно,  де б воно не було та з чого б воно не
складалося,  і взагалі,  все те,
що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право
,  в тому числі належний йому житловий
будинок з надвірними спорудами,  що
знаходиться в АДРЕСА_1,  заповів ОСОБА_2.

ОСОБА_2
своєчасно,  в установлений законодавством
шестимісячний строк,  25 травня 2003
року,  подала до сьомої Одеської
державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та прийняла її.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
208,  209,  214-215 ЦПК України,   ст.
ст.  524,  548,
549 ЦК України
(в ред.. 1963
р.),  375, 376 ЦК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Зустрічний
позовОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати
домоволодіння АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_3.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/2 частини домоволодіння
АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на гараж літ „І" з тамбуром літ „і",  площею 27, 5 кв.м. ,  прибудову літ. „а-1",  площею 4, 7 кв.м. ,  прибудову літ „б",  площею 18, 4 кв.м. ,  сарай літ „Ж",  сарай літ. „Л".

Визнати
за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-й строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.