Справа №2-2662/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07      червня 2007 року                                                                                                м.
Одеса

Суворовський
районний суд м.  Одеси у складі:

головуючого
судді   Шепітко І.Г.

при
секретарі      Новаковській Н.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду № 17 в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до Суворовської
районної адміністрації та Одеської міської ради,  про визнання права користування квартирою,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
та ОСОБА_2
звернулися до суду з зазначеним позовом і просять визнати за ними право
користування квартирою АДРЕСА_1,
обґрунтовуючи свої вимоги тим,  що
на підставі ордеру НОМЕР_1 від 06.03.1980 року,
виданого виконавчим комітетом Ленінського району м. Одеси на ім'я
позивачки,  сім'я котрої складалася з
чотирьох осіб,  поселилися в зазначену
квартиру і на протязі останніх 26 років постійно в ній проживають,  ремонтуючи квартиру,  вчасно сплачуючи комунальні послуги. Вчасно
по ордеру вони не прописалися у квартирі за сімейних обставин,  а в подальшому їм було відмовлено в прописці.
Після смерті чоловіка позивачі неодноразово зверталися з приводу реєстрації у
квартирі,  однак отримали лист про
відмову в реєстрації від паспортної служби району.

В       судовому засіданні позивачі та
їх представник підтримали вимоги за позовом у

повному обсязі.

Представники
Суворовської районної адміністрації та Одеської міської ради заперечували проти
позову,  обґрунтовуючи свої заперечення
тим,  що позивачі на протязі одного
місяця з дня отримання ордеру не прописалися в квартирі,  тому ордер втратив свою силу,  а вони втратили право користування даною
квартирою. На цей час квартира знаходиться у комунальній власності
територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради та в оперативному
управлінні Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради.

Вислухавши
у судовому засіданні пояснення сторін,
свідків ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  вивчивши та дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що на підставі фактів,
встановлених у судовому засіданні та наданих доказів,  позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Так,  у судовому засіданні встановлено,  що виконавчим комітетом Ленінської райради м.
Одеси 06 березня 1981 року було видано ордер НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім'я
позивачки ОСОБА_1,  сім'я котрої
складалася на той час з чотирьох осіб,
на право зайняття двохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Зазначений ордер
видано позивачці на підставі рішення виконкому Ленінської ради народних
депутатів міста Одеси від 18 липня 1980 року №381 (а.с. 5). На момент отримання
ордеру відповідачка працювала на заводі «Більшовик» (безперервно з 1952
року),  що підтверджується трудовою
книжкою позивачки (а.с. 60-64).

Після
отримання ордеру позивачка разом зі своїм чоловіком та двома синами поселилася
в квартирі і з того часу постійно в ній проживає,  несе всі витрати пов'язані з оплатою
комунальних та інших послуг,  які
випливають з договору найму житлового приміщення,  що підтверджується представленими суду
копіями розрахункових книжок по оплаті за квартиру та комунальні послуги,  за опалення і гаряче водопостачання,  електроенергію,  оформлених на позивачку як на основного
квартиронаймача,  на її ім'я відкритий
особовий рахунок НОМЕР_3. На даний час у квартирі залишилися проживати
позивачі,  оскільки старший син позивачки
після одруження добровільно змінив місце проживання,  а чоловік позивачки ОСОБА_5

тривалий
час хворів і 05 березня 1991 року помер,
актовий запис №410 по Суворовському ЗАГС М. Одеси (а.с.  10).

Крім
того,  позивачі виконують інші
зобов'язання,  що випливають з договору
найму жилого приміщення,  що підтверджується
наданими в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,  які підтвердили факт постійного проживання
позивачів у спірній квартирі,  ведення
спільного господарства та користування спірною житловою площею позивачкою
ОСОБА_1 як наймачем,  та ОСОБА_2 як
членом сім'ї наймача. За всі роки проживання позивачі неодноразово проводили
косметичні ремонти квартири,  повністю
підтримують належний технічний стан спірної квартири.

Пояснення
свідків не викликають у суду будь-яких сумнівів.

За увесь
час проживання позивачів у спірній квартирі їх прав на проживання в ній ніхто
не оспорював.

Згідно
вимог  ст. 64 ЖК України,  члени сім'ї наймача,  які проживають разом з ним,  користуються нарівні з наймачем усіма правами
і несуть усі обов'язки,  що випливають з
договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина
наймача,  їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Відповідно
до норми  ст. 65 ЖК України,  особи,
що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача,  набувають рівного з іншими членами сім'ї
права користування жилим приміщенням,
якщо при вселенні між цими особами,
наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним,  не було
іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Суд не
приймає до уваги заперечення відповідачів,
оскільки,  згідно Рішення
Конституційного Суду України від 14 листопада 2001 року по справі N 1-31/2001,  положення підпункту 1 пункту 4 Положення про
паспортну службу органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 1994
року N 700,  щодо прописки (виписки),  згідно з яким паспортна служба органів
внутрішніх справ застосовує як загальне правило дозвільний порядок вибору
особою місця проживання,  визнано
таким,  що не відповідає Конституції
України (є неконституційним),  тому відсутність
прописки не може бути підставою для відмови у визнанні права на користування
квартирою.

Крім
того,  згідно роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України,  в п.15
Постанови від 01 листопада 1996 р. №9 "Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя",
в якому зазначено,  що наявність
чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за особою,
яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача
приміщення,  або ж для відмови їй у
цьому.

За таких
обставин суд вважає,  що позовні вимоги
законні,  обґрунтовані і підлягають
задоволенню,  оскільки позивачі
користуються зазначеним житловим приміщенням на законних підставах.

На
підставі встановленого,  згідно  ст.
ст. 64,  65 ЖК України,  керуючись
ст.  ст. 10,  11,
209,  212-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  - задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на користування житловим приміщенням -
двохкімнатною квартирою АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження,
що подається до Суворовського районного суду м. Одеси протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.