УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
грудня 2007 року                                                                  м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                          Девляшевського
В. А.,

суддів:                                                     Проскурніцького
П.І.,  Соколовського В.М. ,

секретаря                                                Довжинської
Н.Б.,

з
участю:                                                 відповідача
- ОСОБА_1 та його адвоката -

ОСОБА_2,  позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Тисменицького районного суду від 01 жовтня 2007 року,  -

встановила:

ОСОБА_3
пред'явила позов до ОСОБА_1 про стягнення в її користь на утримання їх
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  аліментів в розмірі
1/3 частини заробітку відповідача. В дальнішому ОСОБА_3 свої вимоги
змінила,  просила стягувати з боржника
щомісячно по 300 грн.

Рішенням
Тисменицького районного суду від 01.10.2007 року позов ОСОБА_3 задоволено: в її
користь на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  з ОСОБА_1 стягнуто
по 300 грн. щомісячно починаючи з 17.09.2007р. і до повноліття дитини.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те,
що місцевий суд при постановленні названого рішення допустив порушення
норм матеріального права,  зокрема,   ст.
182 СК України,  а також не навів
мотивів стягнення з нього по 300 грн. аліментів

Справа №
22-ц-1363/2007р.                           Головуючий
у інстанції Струтинський P.P.

Категорія
36                                                     Доповідач
Девляшевський В.А.

щомісячно.
Апелянт зазначає,   що його зарплата в
даний час становить 830 грн. за 6 місяців.
Тому вважає,   що він повинен сплачувати
аліменти на утримання сина в меншому розмірі - по 157 грн. щомісячно. У зв'язку
із викладеним ОСОБА_1 просить оскаржене рішення скасувати,   ухваливши нове рішення,   яким стягувати з нього в користь позивачки
аліменти в сумі 157 грн. щомісячно.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу з наведених вище
підстав підтримав.

Позивачка
- ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги заперечила,   пояснивши,
що ОСОБА_1 в дійсності має значно більший дохід,   ніж вказано у наданих ним довідках. Тому
вважає,   що відповідач має можливість
сплачувати на утримання свого сина по 300 грн. щомісячно. Просить апеляційну
скаргу відхилити.

Вислухавши
суддю-доповідача,   пояснення
сторін,   думку адвоката,   дослідивши матеріали справи,   колегія суддів вважає,   що апеляційна скарга підлягає до задоволення
з таких підстав.

Частиною
1 статті 184 СК України встановлено,   що
суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі,   якщо платник аліментів має нерегулярний,   мінливий дохід; частину доходу одержує в натурі
або за інших обставин,   що мають істотне
значення.

Отже,   аліменти у твердій сумі стягуються лише у
тих випадках,   коли їх стягнення у
частці від заробітку (доходу) її платника неможливе або викликає труднощі.

Однак,   з матеріалів справи вбачається,   що ОСОБА_1 має постійну роботу і
заробіток,   який не являється
значним.   Відомостей про те,   що відповідач має інший дохід,   з якого повинен сплачувати аліменти,   немає.

За таких
обставин,   на думку колегії суддів,   у місцевого суду не було передбачених   ст.
ст.   182,   184 СК України підстав для стягнення з
боржника аліментів на утримання дитини у твердій сумі.

Оскільки
суд І-інстанції,   вирішуючи даний
спір,   помилково застосував норму
матеріального права -   ст.   184 СК України,   оскаржене рішення не може бути залишене в
силі. По даній справі є підстави для ухвалення нового рішення.

Колегія
суддів вважає,   що позовні вимоги
ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення. Аліменти з боржника слід стягнути
у частці від його заробітку.

Приймаючи
до уваги розмір зарплати відповідача,
інші встановлені обставини,
частку його заробітку,   яка буде
стягуватись,   як аліменти на дитину
щомісячно,   слід визначити як 1/4
частину.

Керуючись
ст.
ст.  307; 309; 313;
319 ЦПК України;  ст.  ст.
182; 183 СК України,  колегія
суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Тисменицького районного суду від 01 жовтня 2007 року по даній справі скасувати.

Позов
ОСОБА_3 задовольнити частково: стягувати з ОСОБА_1 в її користь на утримання їх
неповнолітнього сина -ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  з 17 вересня 2007
року щомісячно до досягнення повноліття дитиною,  аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку
боржника,  однак не менше,  ніж 30 відсотків встановленого законом
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути
з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 42 (сорок дві) грн. 50 коп.

Рішення
набирає законної сили негайно,  однак
може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України на протязі двох місяців після дня його проголошення.