УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
грудня 2007 року                                                                    м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                              Матківського Р.Й.

суддів                                          Стефанів
Н.С. ,  Соколовського В.М.

секретаря:                                   Довжинської
Н.Б.

з
участю:       адвоката               апелянтки ОСОБА_1,

позивача                                     ОСОБА_2 ,

представника                             органу опіки і
піклування ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу з апеляційними скаргами ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на рішення Івано-Франківського міського суду від 7 вересня 2007 року.

встановила:

В
березні 2007 року в суд з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4,  третьої особи органу опіки і піклування
звернувся ОСОБА_2,  щоб постановити
рішення про визначення місця проживання дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним.

Заявлені
вимоги позивач обгрунтував тим,  що в
2001 році відповідачка ОСОБА_5 поїхала до Сполучених Штатів Америки де й
проживає. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 7.12. 2007 року шлюб
між ними розірваний,  а дочка залишена
проживати з нею,  хоча фактично дитина
весь час проживає з мамою відповідачки ОСОБА_4. Повернувшись із США весь час
приймає участь у вихованні дочки,
забезпечений

Справа №
22-ц-1479 /2007 р.                            Головуючий
у 1 інстанції Шалаута Г.І.

Категорія
34                                                        Доповідач
Матківський Р.Й.

житлом,  має можливість забезпечити дочці належні
умови для проживання та виховання,  тому
як батько має переважне право на виховання дитини ніж мама бувшої дружини яка
останнім часом забороняє йому бачитись з дочкою та усуває від участі у її
вихованні.

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 7.09. 2007 року позов задоволено,  визначено місце проживання дитини з батьком.

На дане
рішення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали апеляційні скарги в яких просять його
скасувати,  а справу направити на новий
розгляд.

Апелянти
в скаргах зазначають,  що рішення суду є
незаконним та необгрунтованим,  ухвалене
з порушенням норм матеріального та процесуального права. Визначаючи
місцепроживання дочки з батьком та передаючи її на виховання суд першої
інстанції не врахував,  що батько з 1997
по 2004 роки перебував на роботі у США,  не брав участі у вихованні дочки,  а вона останні кілька років весь час
перебувала на вихованні бабки,  його
негативну характеристику щодо дітей під час роботи у школі,  не має певної роботи та самостійного доходу.

Суд не вислухав
думку дитини,  чи бажає вона проживати з
батьком.

Крім
цього ОСОБА_5 в скарзі зазначає,  що суд
постановив рішення не повідомивши її про час та місце судового розгляду.

Вислухавши
адвоката апелянтки,  позивача та
представника органу опіки і піклування які вимоги скаргу не визнали,  дослідивши матеріали справи колегія суддів
вважає,  що скарги слід задоволити
частково.

Постановляючи
рішення суд першої інстанції порушив норми процесуального законодавства,  розглянув справу без участі відповідачки
ОСОБА_5 належним чином не повідомивши про час і місце судового засідання,  що є безумовною підставою для скасування
рішення і передачі справи на новий розгляд.

Позивач
ОСОБА_2  в позовній заяві зазначав,  що сам приїхав з США,
а бувша дружина залишилась там проживати. Суд першої
інстанції в нього,  чи матері ОСОБА_4
адресу місцезнаходження не з"ясовував,
судову повістку в порядку
ст.  ст. 74,  76 ЦПК вручити не намагався.

В
рішенні суд зазначив,  що ОСОБА_4 є
довірителькою дочки Ісак Ірини,  хоча у
справі документи що посвідчують повноваження представника відсутні.

На підставі  ст.
ст. 307; 311; 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволити частково.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 7 вересня 2007 року скасувати ,  а справу передати на новий розгляд суду
першої інстанції.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.