Справа №2-10107
РІШЕННЯ

іменем України

28 серпня 2007
року

Красноперекопський міськрайонний суд АР Крим

у складі: головуючого судді                                                            Литвиненко
В.П.

при секретарі                                                                                   Гірській
Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красноперекопську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Красноперекопського районного споживчого
товариства про визнання незаконними постанов правління Красноперекопського
районного споживчого товариства №41 від 28.03.2006 року та №36 від 28.03.2006
року про утримання сум,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання
незаконними та скасування постанов правління Красноперекопського районного
споживчого товариства №41 від 28.03.2006 року та №36 від 28.03.2006 року   в частині
утримання   з неї   грошових сум, мотивуючи вимоги тим, що   з

07.11.2005         року
вона працювала у відповідача на посаді директора магазину „КооП Маркет".
25.04.2006

року звільнена за п.8 ст.36 КЗпП України.

Після звільнення їй несвоєчасно був виданий розрахунок і компенсація за
відпустку, в зв'язку з чим вона у травні 2006 року звернулася до суду про
стягнення заборгованності по заробітній платі, середнього заробітку за час
затримки розрахунку, стягнення моральної шкоди. При розгляді цієї справи у
судовому засіданні у серпні 2006 року їй стало відомо про утримання з її
заробітної плати грошових сум у розмірі місячної заробітної плати згідно
постанови Красноперекопського правління споживчого товариства №41 від
28.03.2006 року і 130,07 грн. згідно з постановою Красноперекопського правління
споживчого товариства №36 від 28.03.2006 року.

В зв'язку з тим, що про вищевказані постанови Красноперекопського правління
споживчого товариства позивачці стали відомі тільки у серпні 2006 року в іншому
судовому процесі, просить суд поновити пропущений з поважної причини строк
звернення до суду про вирішення трудового спору.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали вимоги позову і
наполягають на їх задоволенні.

Представник відповідача позов не визнав у повному обсязі, мотивуючи тим, що
позивачкою пропущений встановлений ст. 233 КЗпП України строк звернення до суду
про вирішення трудового спору, оскільки про існування вищевказаних постанов
ОСОБА_1 було відомо ще у лютому 2006 року.

Суд, вислухавши позивачку та її представника, представника відповідача,
допитав свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали архівних справ №
2-4607 (№2-98006); № 2-1148X07, вважає за необхідне у задоволенні позовних
вимог  ОСОБА_1відмовити.

Судом встановлено, що з 07.11.2005 року по 25.04.2006 року ОСОБА_1 знаходилася
у трудових відносинах з Красноперекопським районним споживчим товариством
(КРСТ), працювала на посаді директора магазину „КооП Маркет" за контрактом
(а.с. 2-6 ) і була звільнена на підставі п.8 ст. 36 КЗпП України, (а.с.115)

Постановою     правління     Красноперекопського  районного
споживчого  товариства №41   від

28.03.2006         року
„Про недостачу у магазині „КооП Маркет" ОСОБА_1 була відсторонена від
роботи і з її заробітної плати відраховано середній заробіток. (а.с. 10)

З постанови вбачається, що підставою притягнення ОСОБА_1до матеріальної
відповідальності була недостача на суму 23266,22 грн. по магазину „КооП
Маркет".

Постановою правління Красноперекопського районного споживчого товариства
№36 від 28.03.2006 року „Про стягнення з винних сум зіпсованого товару", з
заробітної плати ОСОБА_1було відраховано - 130,07 грн. згідно актів бн від
10.02.2006 p.,
15.03.2006 p.,
04.03.2006 p.,
18.02.2006 p.
(a.c. 11)

Відповідно до ст. 130 КЗпП України, до
матеріальної відповідальності у межах
і в порядку, встановлених
законом, може
бути притягнута особа, яка
безпосередньо своїми винними протиправними діями чи бездіяльністю заподіяла
підприємству пряму дійсну шкоду унаслідок порушення покладених на неї трудовим
договором обов'язків.

Судом бесперечно встановлено,
що Красноперекопським РСТ розмір прямої, дійсної шкоди, яка була заподіяна
безпосередньо ОСОБА_1як директором магазину «КооП Маркет» не встановлено, і
будь-яких безумовних доказів, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
відповідачем суду не представлено, не добуто їх і у судовому засіданні.

Так, зі свідчень свідків ОСОБА_2 ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6. витікає, що службового розслідування щодо
встановлення винних осіб за фактом недостачі не проводилося, щомісячні
розрахункові листи по заробітній платі не видавалися.

Доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_1 ще у лютому 2006 року
достовірно було відомо про відрахування з її заробітної плати в період з лютого
по квітень 2006 року сум недостачі, суд вважає неспроможніми, оскільки сума недостачі
була затверджена постановою правління КРСТ 28.03.2006 року (а.с. 10), з якою
позивачка не була ознайомлена і не могла знати підстав та мотивів притягнення
її до матеріальної відповідальності. Крім того, посилання представника
відповідача на те, що позивачка була ознайомлена з постановою правління КРСТ ще
13.04.2006 року, де мається її підпис (а.с. 70-72), протирічить матеріалам
справи, оскільки зміст повідомлень і постанови правління КРСТ № Пр.4 п.1 від
28.03.2006 р. «Про роботу магазина «КооП Маркет» стосується відсторонення та
попередження ОСОБА_1про розірвання контракту, що не є предметом данного спору
(а.с.70-72).

Таким чином, суд вважає що оскарджувані ОСОБА_1постанови про притягнення її
до матеріальної відповідальності не відповідають вимогам матеріального закону.

Враховуючі безумовні докази, що підтверджують факт ознайомлення 05.06.2006
року ОСОБА_1з постановами правління КРСТ №36 та №41 від 28.03.2006 року, що
підтверджуються її власноручно написаною заявою про ознайомлення з матеріалами
справи (а.с. 46 арх.справи №2-4607), суд вважає, що днем, коли ОСОБА_1
дізналася про порушення своїх прав слід вважати - 05.06.2006 року.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли
він дізнався про порушення свого права.

Враховуючи, що позивачка звернулася до суду 19.10.2006 року (а.с.1), після
спливу строку, встановленого ст. 233 КЗпП України, і будь-яких доказів пропуску
цього строку з поважних причин суду не представила, суд вважає, що її позовні
вимоги про поновлення пропущеного з поважної причини строку звернення до суду і
визнання незаконними та скасування постанов правління Красноперекопського
районного споживчого товариства №41 від 28.03.2006 року та №36 від 28.03.2006
року в частині утримання з неї грошових сум, задоволенню не підлягають.

Судові витрати, на підставі ст.81,88 ЦПК України, пов'язані з забезпеченням
інформаційно-технічного розгляду справи в суді необхідно стягнути з ОСОБА_1на
користь держави.

Керуючись ст.ст. 130, 233 Кодексу Законів про працю України, ст.ст. 3-11,
30, 60, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позовуОСОБА_1  до    Красноперекопського районного споживчого
товариства   про визнання незаконними
постанов правління Красноперекопського районного споживчого товариства№41
від   28.03.2006 року та №36 від
28.03.2006 року про утримання сум, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1на користь держави судові витрати, пов'язані з
інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи - 30 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР
Крим через Красноперекопський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.