Справа № 22ц-1868/2007                            Головуючий у першій інстанції
цивільна                                                                 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007
року                                                                                                             м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:                      БОЙКО О.В.

суддів:                                    МАМОНОВОЇ
О.Є., МЕЛЬНИЧЕНКА Ю.В.

при
секретарі:                       ПІЛЬГУИ
Н.В.

за участю:                              ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коропського районного суду Чернігівської області від
31 жовтня 2007 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного
виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Коропського районного
суду Чернігівської області від 31 жовтня 2007 року і ухвалити нове рішення про
задоволення його скарги про визнання бездіяльності державного виконавця
неправомірною і зобов'язання виконавця Державної виконавчої служби Коропського
районного управління юстиції ОСОБА_2 виконати рішення суду від 01 лютого 2007
року про розподіл майна та земельної ділянки між ним та ОСОБА_3 та стягнення на
його користь грошових коштів.

Ухвалою Коропського районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2007
року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного
виконавця.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвала
суду є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального права. Апелянт
вказує на те, що висновок суду про законне скасування 04.09.2007 року
начальником відділу ДВС у Коропському районі постанови державного виконавця
ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження по його виконавчому листу є
безпідставним, оскільки судом не встановлені і не зазначені обставини, які
виключають здійснення виконавчого провадження. Зазначає, що незаконним є
висновок суду щодо відсутності підстав для примусового поділу майна з
посиланням на те, що рішенням Коропського районного суду від 01.02.2007 року
майно та земельна ділянка між ним та ОСОБА_3 вже розподілено. Наголошує на
тому, що суд не застосував ч. 6 ст. 30 Закону України „Про виконавче
провадження", яка зобов'язує державного виконавця в разі добровільного
невиконання боржником рішення суду невідкладно розпочати його примусове
виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну
скаргу, державного виконавця ДВС Коропського районного управління

юстиції ОСОБА_2,
який просив залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

По
справі встановлено, рішенням Коропського районного суду Чернігівської області
від 01 лютого 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, проведено
розподіл спільного майна подружжя, встановлено порядок користування земельною
ділянкою та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2452 грн. 76 коп.
компенсації, 274 грн. 38 коп. судових витрат; додатковим рішенням цього ж суду
від 16 лютого 2007 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати за
проведення судової будівельно-технічної експертизи 697 грн. 44 коп.

На виконання зазначених рішень Коропським районним судом Чернігівської
області було видано три виконавчі листи за № 2-4 від 11 липня 2007 року, а
саме, про стягнення з ОСОБА_3 витрат в сумі 274 грн. 38 коп. про стягнення
витрат в сумі 697 грн. 44 коп., про стягнення компенсації в сумі 2452 грн. 76
коп. та виконавчий лист № 2-4 від 17.07.2007 року про розподіл майна, за якими
постановами державного виконавця ВДВС Коропського районного управління юстиції
ОСОБА_2 від 19.07.2007 року та 23.07.2007 року були відкриті виконавчі
провадження, в подальшому вони були об'єднані в одне зведене виконавче
провадження № 2.

За ухвалою Коропського районного суду Чернігівської області постановою
державного виконавця було зупинено зведене виконавче провадження № 2 до
27.08.2007 року, яке 28.08.2007 року було відновлено.

04.09.2007 року начальником ВДВС Коропського районного управління юстиції
була скасована постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2007
року по виконанню виконавчого листа щодо розподілу майна та цієї ж дати
державним виконавцем ОСОБА_2 винесена постанова про відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження за
вищезазначеним виконавчим листом.

30.11.2007, року державним виконавцем винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення витрат в сумі 274
грн. 38 коп.

Державним виконавцем зроблені запити до інспекції держтехнагляду,
Коропського РБТІ, державної податкової інспекції у Коропському районі,
„КоропОщадбанку", Короп „Приватбанку", Короп „Райффайзенбанку" про наявність
зареєстрованого майна та відкритих рахунків за ОСОБА_3 Позитивні відповіді на
зазначені запити від ДПІ у Коропському районі та Коропського РБТІ отримані ВДВС
Коропського районного управління юстиції 11 грудня 2007 року.

Згідно ч. З ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в
межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє
ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що державним
виконавцем були вчинені всі дії, передбачені Законом України „Про виконавче

Провадження",
і права ОСОБА_1 порушені не були, а тому суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив з задоволені скарги.

Доводи апелянта не дають підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Коропського районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2007
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців.