Справа № 22-2247 2007 р.                Головуючий
у 1 інстанції Пляка С.Л.
26                                        Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

5 грудня 2007 р.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

Головуючої судді
- Авраменко Т.М.

Суддів -
Суровицької Л.В., Гайсюка О.В.

при секретарі -
Слюсаренко Н.Л.

адвоката -
ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною    скаргою    ОСОБА_2
на    рішення Олександрівського
районного суду Кіровоградської області від 5 жовтня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Олександрівської районної
державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно.

Зазначив,
що ІНФОРМАЦІЯ_1померла його мати ОСОБА_3 після смерті якої відкрилась спадщина,
а саме право на земельну частку (пай) у КСП "Зоря" у розмірі 4, 63
умовних кадастрових гектара згідно Сертифіката виданого на підставі рішення
Олександрівської райдержадміністрації № 503 від 4 грудня 1996 року.

Зазначену
спадщину він прийняв, оскільки Сертифікат з дня смерті матері і поховання
постійно зберігався у нього і знаходиться у його володінні.

Посилаючись
на ці обставини, позивач просив суд визнати за ним право на зазначену спадщину
(а. с. 1-2).

У липні
2007 року до суду звернулася ОСОБА_4 з позовом до Олександрівської районної
державної адміністрації про визнання права на спадкове майно.

Зазначила,
що ІНФОРМАЦІЯ_1померла ОСОБА_3яка відповідно до заповіту від 23.04.2001 р.
посвідченому секретарем Голіковської сільської ради все своє майно заповідала
їй. Після смерті ОСОБА_3 вона фактично вступила в управління і володіння
спадковим майном померлої, оскільки утримувала будинок померлої, користувалась
її речами.

Але коли
вона вирішила оформити спадщину, то не знайшла Сертифікату на право на земельну
частку (пай) на ім'я ОСОБА_3 Дізнавшись, що Сертифікатом заволоділа ОСОБА_5вона звернулася
з позовом до суду про

витребування у
неї Сертифіката та дізналася, що ОСОБА_5
передала Сертифікат ОСОБА_2

Посилаючись
на ці обставини, позивачка просила визнати за нею право на спадщину, а саме, на
земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії КР 033872 виданого на ім'я ОСОБА_3 на підставі
рішення Олександрівської РДА № 503 від 4.12.1996 року (а. с. 19).

Ухвалою
Олександрівського районного суду від 11 липня 2007 року цивільні справи за
позовами ОСОБА_2. до
Олександрівської РДА та ОСОБА_4. до Олександрівської РДА об'єднані в одне
провадження (а. с. 15).

Рішенням
Олександрівського районного суду від 5 жовтня 2007 року позов ОСОБА_4.
задоволено, за нею визнано право на земельну частку (пай) в порядку спадкування
за заповітом.

В
задоволенні позову ОСОБА_2. відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2. ставить питання про скасування рішення
суду, просить направити справу на новий розгляд, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В
судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2. та його представник доводи апеляційної
скарги підтримали.

Представник
позивачки ОСОБА_4. з доводами скарги не погодилась, просить залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із
матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3померла ІНФОРМАЦІЯ_1(а. с.
24). Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу, введеного в дію з 1.01.1964 року
і який був чинним на час смерті ОСОБА_3, часом відкриття спадщини визнається
день смерті спадкодавця. Отже, спір про те, хто із спадкоємців має право на
майно після смерті ОСОБА_3 має вирішуватися за правилами Цивільного кодексу
України, введеного в дію з 1 січня 1964 року.

Відповідно
до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу, що набрав
чинності з 1.01.2004 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України
застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із
спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно
ст. 524 Цивільного кодексу, чинного з 01.01.1964 року спадкоємство здійснюється
за законом і за заповітом.

Спадкоємство
за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Якщо
немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не
прийняв спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Із
змісту позовних заяв позивачів ОСОБА_2. та ОСОБА_4. (а. с. 1-2, 13) вбачається,
що позивачі стверджують про те, що вони прийняли спадщину шляхом фактичного
вступу в управління та володіння спадковим майном.

Отже,
відповідачами за позовами ОСОБА_2. та ОСОБА_4. повинні бути особи, які
відносяться до спадкоємців за законом чи за заповітом, але судом в якості
відповідача притягнута Олександрівська районна державна адміністрація, яка до
спору про право на спадкове майно ніякого відношення не має.

Суд не притягнув до участі у справі в якості
співвідповідача ОСОБА_4.
за позовом ОСОБА_2. та
ОСОБА_2. у якості співвідповідача за позовом ОСОБА_4. до Олександрівської
РДА.

Наведене
вказує на те, що ОСОБА_2. та
ОСОБА_4. не брали участі у справі у
якості відповідачів, а
суд вирішив питання про їх право та обов'язки, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Крім
того, із змісту рішення суду вбачається, що судом неповно з'ясовані обставини,
що мають значення для справи.

Задовольняючи
позов ОСОБА_4., суд послався лише на те, що дійсність заповіту не оскаржено, що
позивачка не мала змоги оформити право на спадкове майно через відсутність
Сертифікату.

Але суд
так і не встановив і не зазначив про це в рішенні, чи прийняла ОСОБА_4.
спадщину після смерті ОСОБА_3 у порядку передбаченому ст. 549 Цивільного
кодексу і якими доказами це підтверджується.

Не
встановлено судом і те, якими діями ОСОБА_2. прийняв спадщину і якими доказами це
підтверджено.

Керуючись
п.5 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 311, ст. ст. 313, 314, 315 ЦПК україни, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Олександрівського районного суду від 5 жовтня 2007 року скасувати.

Справу
повернути в Олександрівський районний суд на новий розгляд іншим суддею.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.