УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
грудня 2007 року                                                                             м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої
судді    Стефанів Н.С. ,

суддів                                                      Девляшевського
В.А.,  Соколовського В.М. ,

секретаря                                                Сем'янчук
С. Й.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Городенківського районного суду від 04 вересня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди , -

встановила:

ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,  завданої внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,  яка мала місце 10.09.2006 року
в м.  Городенка.

Рішенням
Городенківського районного суду від 04 вересня 2007 року частково задоволено
позов ОСОБА_2  та ухвалено стягнути з
відповідача ОСОБА_5 на користь позивача 3949, 56 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди та 300 грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні
інших позовних вимог відмовлено

Не
погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_5
подав апеляційну скаргу,  в якій
зазначає,  що суд неповно та однобічно,  на користь позивача,  з'ясував обставини справи,

Справа
22-ц-1343/07р.                                               Головуючий
в 1 інстанції: Ничик Г.І.

Категорія
23                                                                 Доповідач:
Стефанів Н.С.

постановив рішення з неправильним застосуванням норм матеріального
права та порушенням норм процесуального права. Свої вимоги мотивував тим,  що водійОСОБА_3,  який по укладеному з ним трудовому
договору,  керував автомобілем ВАЗ-2104
реєстраційний номер НОМЕР_1,  отриманим ним в оренду від ОСОБА_4,  не допустив порушення вимог Правил дорожнього
руху України,  а такі порушення були
допущенні ОСОБА_2  - водієм автомобіля
«Ауді-100»,  який порушив вимоги пунктів
10.4, 12.1, 12.3 зазначених правил,  що
підтверджено даними схеми місця ДТП,  показаннями свідків. Суд не звернув уваги,  що акт товарознавчого дослідження складений
без його повідомлення та участі,  не
вирішено питання про передачу йому пошкодженого майна (запасних частин)
автомобіля.

Просив
скасувати оскаржуване рішення та постановити нове,  яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В
судовому засіданні ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 апеляційні вимоги
підтримали з вищенаведених мотивів та просили задовольнити апеляційну скаргу.

Вислухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи та обговоривши
мотиви і доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом
встановлено,  щоОСОБА_3,  працюючи водієм таксі "Діамант" в
приватного підприємця ОСОБА_5,  керуючи
автомашиною ВАЗ 2104 реєстраційний номер НОМЕР_1,  яку підприємець використовує на підставі
договору оренди,  укладеного 02.09.2006
року з ОСОБА_4,  10.09.2006 року біля 15
години перевозив пасажирів. Рухаючись в м. Городенка по вулиці Височана в
напрямку с. Котиківка,  здійснюючи
поворот ліворуч на вулицю П.Могили,
допустив наїзд на автомобіль марки «Ауді»,  реєстраційний номер НОМЕР_2,
який здійснював в цей час обгін таксі та завершував
маневр. Даним транспортним засобом керував позивач згідно доручення,  виданого власником автомашини.

Згідно
протоколу про адмінправопорушення №006222 від 10.09.2006 p.,
складеного щодо ОСОБА_3,
схеми ДТП від
10.09.2006 p.,  пояснень свідків - працівників Городенківського РВ УМВС
ОСОБА_7  та ОСОБА_8,  які виїжджали на місце ДТП,  встановлено,
що дорожньо-транспортна пригода сталась по вині водія автомашини таксі
"Діамант" ВАЗ 2104 ОСОБА_3,
який допустив порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху
України,  згідно яких перед будь-якою
зміною напрямку руху водій повинен переконатися,  що це буде безпечним і не створить перешкод
або небезпеки іншим учасникам руху.

Допитані
в суді працівники міліції - інспектори патрульної служби ОСОБА_8 та ОСОБА_7
,  які були 10.09.2006 року на місці
ДТП,  підтвердили обставини зіткнення
двох

автомобілів,  не встановили в діях водія автомашини «Ауді»
ОСОБА_2  порушень правил дорожнього
руху,  тому щодо нього не було складено
протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Постановою
Городенківського районного суду від 06.11.2006 рокуОСОБА_3 визнаний винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого  ст. 124 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді 17 гривень штрафу,  який ним сплачено.

Не
заслуговують на увагу посилання апелянта на те,
що протокол про адміністративне правопорушення працівниками ДАІ на місці
події в цей день не був складений,  що
привело до порушення вимог Інструкції з організації провадження та діловодства
у справах про адміністративні порушення правил,
норм і стандартів,  щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху ,
оскільки факт складання протоколу на ОСОБА_3 в день вчинення ДТП,
тобто 10.09.2006 року,
підтверджується даними вказаного протоколу,  зокрема,
підписом самого порушника в протоколі №006222,  відсутністю виправлень в даті вчинення
правопорушення чи в даті його складання,
зауважень чи заперечень порушника по протоколу,  його поясненнями в протоколі,  що він "керував автомобілем,  допустив ДТП". Крім того,  даний
протокол зареєстрований в журналі обліку і реєстрації адміністративних
протоколів Городенківського РВ УМВС,  що
підтвердив свідок ОСОБА_9

Таким
чином,  суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку щодо доведеності вини водія ОСОБА_3 у вчиненні ДТП,
яка мала місце 10.09.2006 року та внаслідок якої отримав
пошкодження автомобіль марки «Ауді»,
реєстраційний номер НОМЕР_3,  яким
згідно доручення керував позивач ОСОБА_2
Відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження по визначенню
збитку з врахуванням втрати товарного виду №043 від 16.11.2006 року вартість
відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля з врахуванням зносу складових
частин складає 3949, 56 грн.

Відповідно
до ч.2  ст. 1187 ЦК України шкода завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі (право власності,
договір підряду,  оренди) володіє
транспортним засобом.  Не визнається
володільцем джерела і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа,  яка управляла джерелом в силу виконання своїх
трудових обов'язків перед володільцем джерела підвищеної небезпеки.ОСОБА_3
перебуває в трудових відносинах з приватним підприємцем ОСОБА_1,  що підтверджується записом №1 від 04.09.2006
року в його трудовій книжці. Відповідач ОСОБА_5 є володільцем джерела
підвищеної небезпеки - автомобіля ВАЗ 2104,
НОМЕР_1,  який заподіяв
шкоду позивачу.

При
таких даних,  суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку,  з яким
погоджується    колегія суддів,  що обов'язок відшкодування шкоди,  завданої джерелом

підвищеної
небезпеки належить ОСОБА_1,  тому    він
повинен її відшкодовувати позивачу.

Судом
першої інстанції повно,  всебічно і
об'єктивно досліджено обставини справи та дано їм правильну юридичну оцінку,  посилання апелянта на допущення судом
порушень процесуального та матеріального права є безпідставними та
необгрунтованими,  спростовані
матеріалами справи,  а тому не можуть
бути прийняті до уваги.

Таким
чином,  колегія суддів вважає,  що апеляційну скаргу слід відхилити,  а постановлене судом рішення залишити без
змін.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
312-315 ЦПК України,  колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Городенківського районного суду від 04 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту ії проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.