Справа
№ 2- 495 2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2007
року.

Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Клименка A.M., при секретарі -
Трофімової О.О., з участю:

позивача -ОСОБА_1., представника позивача - ОСОБА_4., відповідача
- ОСОБА_3., представника
відповідача - ОСОБА_5., представника
третьої особи - Шпільової С.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова, треті особи - орган
опіки та піклування Орджонікідзевського району м. Харкова та КП
„Жилкомсервіс", про визнання дій відповідача такими, що порушують право на
житло, вселення, виселення та зобов'язання відповідача надати жиле приміщення у
користування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду в інтересах своєї малолітньої дочки - ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, з позовом до її
дядька ОСОБА_3. про примусовий обмін жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1
посилаючись на те, що відповідач грубо порушує вимоги діючого законодавства,
перешкоджає його дочці користуватися спірною квартирою.

Під час розгляду
справи позивач неодноразово доповнював та уточняв свої позовні вимоги і просив
суд: визнати дії відповідача, який перешкоджає проживанню та користуванню
квартирою, неправомірними та поставити перед Орджонікідзевським райвиконкомом
м. Харкова питання про можливість обміну спірного житлового приміщення на два
інших житлових приміщення загальна площа яких дорівнює площі спірної квартири (а.с.
15); виселити ОСОБА_3. зі спірної квартири з надання йому іншого житла -
кімнати АДРЕСА_1 (а.с. 49); виселити ОСОБА_3. зі спірної квартири в зв'язку з
неможливістю його спільного проживання з неповнолітньою ОСОБА_2 і зобов'язати
Орджонікідзевський райвиконком м. Харкова надати ОСОБА_3 в користування кімнату
АДРЕСА_1 (а.с. 57); зобов'язати ОСОБА_3. вселити неповнолітню ОСОБА_2. в спірну
квартиру і виселити його з неї з наданням іншого житлового приміщення - кімнати
АДРЕСА_1 (а.с. 85).

В судовому засіданні позивач та його представник позов
підтримали.

Відповідач
ОСОБА_3. позов не визнав і пояснив, що ніколи не ОСОБА_2 на користування
спірною квартирою і починаючи з осені 2005 року він взагалі її не бачив, бо
вона знаходиться в Азербайджані. За цей час лише один раз пізно ввечері до
нього в квартиру приходив позивач ОСОБА_1. з двома незнайомцями, і він їх до
квартири не пустив. Ніяких заходів громадського або адміністративного впливу з
боку будь яких громадських або правоохоронних органів до нього не застосовувалося.
Разом з тим, відповідач визнав, що позивач та його донька не мають ключів від
вхідних дверей спірної квартири. Представник відповідача - Орджонікідзевського
райвиконкому м. Харкова позов також не визнав і пояснив, що на усі звернення
позивача до Орджонікідзевського райвиконкому
м.  Харкова  з
приводу  порушення  відповідачем
ОСОБА_3.   прав

2

неповнолітної ОСОБА_2. на
користування спірною квартирою йому були надані відповіді зміст яких зводиться
до того, що позивачу було рекомендовано вирішити цей конфлікт в суді шляхом
примусового обміну спірної квартири. Позовні вимоги про зобов'язання надати
відповідачу ОСОБА_3 в користування кімнату АДРЕСА_1 вважав не обґрунтованими,
бо ніяких правових підстав для цього не існує, ця кімната приватизована і
ОСОБА_3. на квартирному обліку не знаходиться. В частині виселення відповідача
ОСОБА_3. та вселення ОСОБА_2. вважав, що позивачем не надано суду будь - яких
доказів в підтвердження неможливості спільного проживання відповідача і
неповнолітньої ОСОБА_2., яка до досягнення нею десятирічного віку повинна
проживати зі своїм батьком - позивачем ОСОБА_1. за місцем його постійного чи
тимчасового проживання.

Представник
третьої особи - органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної Ради м.
Харкова позов не визнала і пояснила, що позивач неодноразово звертався до
органу опіки та піклування з питання начеб - то порушення відповідачем ОСОБА_3
прав на житло його неповнолітньої доньки ОСОБА_2. На усі його звернення йому
було надано відповіді. Представниками органу опіки та піклування здійснювався
вихід за адресою спірної квартири, але відповідача ОСОБА_3. дома не було, в
зв'язку з чим було складено відповідний акт і повідомлено заявника. Більше він
з цього питання не звертався. Також представник вважала, що розв'язання такого
спору між сторонами повинно здійснюватися не органом опіки та піклування, а
судом, що в свій час і було рекомендовано позивачу.

Представник
третьої особи - КП „Жилкомсервіс" до суду не з'явився, про час та місце
розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотне
повідомлення про своєчасне отримання КП „Жилкомсервіс" рекомендованого
листа суду з копією ухвали про залучення його до участі в справі в якості
третьої особи, копій позовних заяв та судової повістки, причин неявки суду не
повідомив, заяви про відкладання розгляду справи від нього до суду не
надходило. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу в його
відсутність.

Вислухавши
сторони, представників сторін та третіх осіб, вивчивши матеріали справи, оцінив
надані сторонами та третіми особами докази, суд вважає, що заявлений позов
підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що спірним жилим приміщенням є однокімнатна ізольована квартира
АДРЕСА_1, яка є комунальною власністю і знаходиться на балансі КП
„Жилкомсервіс" м. Харкова. В цій квартирі зареєстровані дочка позивача -
неповнолітня ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та відповідач ОСОБА_3. (а.с. 5,
18). Фактично в квартирі проживає відповідач ОСОБА_3., а неповнолітня ОСОБА_2.
не проживає, бо немає можливості потрапити до неї в зв'язку з відсутністю в неї
та її батька ключів від вхідних дверей. Ці обставини визнані відповідачем
ОСОБА_3 в судовому засіданні і відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
доказуванню не підлягають.

За таких
обставин суд вважає, що відповідач ОСОБА_3. своїми діями (бездіяльністю), а
саме - тією обставиною, що він не дає позивачу та його доньці ключі від вхідних
дверей, створює для неповнолітньої ОСОБА_2. перешкоди в реалізації нею її права
на користування спірним жилим приміщенням, яке відповідно до ст. 16 ЦК України підлягає
захисту та поновлення шляхом вселення неповнолітньої ОСОБА_2. в спірну
квартиру.

В іншій частині
позову позовні вимогиОСОБА_1. задоволенню не підлягають, бо ним не надано
ніяких доказів в підтвердження обставин, які передбачені ч. 1 ст. 116 ЖК
України в якості підстав для виселення відповідача ОСОБА_3. зі спірної квартири
в зв'язку з неможливістю його спільного проживання з неповнолітньою ОСОБА_2

Відповідно до
ст. 42 ЖК України жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають
на обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

В частині позову
про зобов'язання Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова надати відповідачу
ОСОБА_3 в користування кімнату АДРЕСА_1 позовні вимоги задоволенню не підлягають,
бо ОСОБА_3. не знаходиться на квартирному обліку потребуючих поліпшення
житлових умов в Орджонікідзевському
райвиконкомі   м.   Харкова,
Орджонікідзевський
райвиконком   м.

3

Харкова категорично заперечує проти
надання йому в користування цієї кімнати і для зобов'язання Орджонікідзевського
райвиконкому м. Харкова надати відповідачу ОСОБА_3 в користування цю кімнату
взагалі немає ніяких передбачених діючим законодавством підстав, а бажання
позивачаОСОБА_1. розв'язати спір з відповідачем ОСОБА_3 з приводу користування
спірною квартирою за рахунок житлового фонду органу місцевого самоврядування
правового значення по справі не має.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3. слід стягнути на користь позивача
понесені ним судові витрати по справі, які складаються зі сплачених судового
збору в розмірі 7 грн. 50 коп. і витрат на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 8 грн. 50 коп., а всього 16 грн.

Відповідно до
ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 42, 116 ЖК України, п. 4
ч. 2 ст. 16 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Орджонікідзевського райвиконкому
м. Харкова, треті особи - орган опіки та піклування Орджонікідзевського району
м. Харкова та КП „Жилкомсервіс", про визнання дій відповідача такими, що
порушують право на житло, вселення, виселення та зобов'язання відповідача
надати жиле приміщення у користування, -задовольнити частково.

Поновити
порушене право неповнолітньої ОСОБА_2 на користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1 і вселити її в цю квартиру.

В іншій частині позову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1. - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_3. на користьОСОБА_1. судові витрати по справі в розмірі 16 грн.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду

Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом

20-ти
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4

ст. 295 ЦПК
України.