Справа №2-194;
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2007
р. Старовижівський районний суд Волинської області

в складі:

головуючого -
судді Самрука Ф.В.

при секретарі
Бондар Т.М.

за участю
позивача ОСОБА_1 і його представника Бірук О.Ф.

відповідачаОСОБА_2.і
його представника Геча М. С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.
Стара Вижівка справу за

позовомОСОБА_1доОСОБА
2  про

повернення
сплаченої за товар грошової суми і за позовом

ОСОБА_2
доОСОБА_1про відшкодування матеріальної і

моральної шкоди,

встановив:

Позивач
посилається,  що 24 червня 2007 року по
оголошенню він купив у відповідачаОСОБА_2.коня за 3000 гривень. Відразу ж на
другий день помітив,  що кінь гонористий
і не давав себе зловити,  а 30.06.07р.
під час погрузки сіна кінь
рвонув з місця та перекинув воза і побив його. Тоді він зрозумів,  що кінь неспокійний і йому не під силу,  в зв'язку з чим вирішив повернути його
господарці,  але вона грошей не повернула
і сказала,  щоб він продав коня. З
30.06.07р.кінь знаходиться у відповідачки. Тому він звернувся в суд з позовом
до відповідачки про стягнення з неї в його користь 3000 гривень за коня,  який просив задовольнити.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1позов підтримав повністю,  а позовОСОБА_2.не визнав і пояснив,  що при домовленості з відповідачкою він
говорив їй щоб вона грошей не тратила,
бо тиждень часу він буде дивитися що то за кінь. Однак проданий кінь не
відповідав тим якостям,  що йому їх
називала відповідачка і що в такому віці він не спроможний утримувати коня і
тому він купляв коня для дітей.

ВідповідачОСОБА_2.позов
ОСОБА_1не визнала і після попереднього судового засідання пред'явила позов до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та пояснила,  що проданий нею кінь клінічно здоровий,  не має будь-яких вад відносно виконання
господарських робіт і що про всі якості коня вона розповіла позивачу
ОСОБА_1,  на що він погодився і заплатив
за нього 3000 гривень. Домовленості з ОСОБА_1 про те,  що він тиждень часу буде дивитися за

конем не було. Тому вона вважає,
що ОСОБА_1 по надуманих
ним мотивам хоче через суд морально принизити неї,  в зв'язку з чим вона просила суд у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити,  а
її позов задовольнити і стягнути зОСОБА_1 в її користь матеріальну шкоду по її
догляду за конем в сумі 425 грв. і моральну шкоду в сумі 500 гривень.

СвідокОСОБА_3.пояснила,  що вона працює завідуючою ветеринарним
пунктом с. Глухи.ОСОБА_2.в господарстві утримує коня сірої масті і вона ніколи
не зверталася у ветеринарний пункт з приводу будь-якої хвороби коня. В 2004
році вона робила прививку
коневі на САП,  а в липні ц.р. вона
оглянула коня,  поміряла його
температуру,  подивилася як він дихає.
Кінь був здоровий,  про що вона видала
довідкуОСОБА_2.

Свідок
ОСОБА_4.  пояснив суду,  що конем,
якого купив батько,  діти мали
працювати на своїх і батькових городах. В суботу,  30.06.07р.,
коли вони погрузили
сіно і батько подав віжки то кінь поніс галопом і перекинув воза.

СвідокОСОБА_5
пояснив,  що він їздив по коня,  якого купував ОСОБА_1. Куплений кінь біг за
возом і ніяких недоліків в цьому коневі він не бачив. Як саме домовлялися
сторони про купівлю коня він не чув.

Свідок
ОСОБА_6пояснив,  що часто брав коня
уОСОБА_2. і він та його діти працювали ним.
Коня постійно гнуздав,  возив ним
сіно і при погрузці сіна кінь спокійно стоїть. При оранні коня поводити не
треба. Але кінь не любить випивших осіб,
бо одного разу,  коли він
перебував в такому стані,  то кінь не
підпустив його. Фізичних недоліків в коневі він не бачив. В даний час часто
бачить коня,  як він пасеться.

Заслухавши
пояснення сторін,  свідків та вивчивши
матеріали справи суд приходить до висновку,
що позови ОСОБА_1 іОСОБА_2. являються безпідставними і до задоволення не
підлягають.

В
судовому засіданні встановлено,  що в
господарствіОСОБА_2. утримувався кінь сірої масті,  віком 13 років,  який згідно ветеринарної довідки
А№2367442,  виданої 05.07.07р.завідуючою
ветеринарним пунктом с. Глухи Старовижівського району являється клінічно
здоровим.  24 червня 2007 року сторони по
справі усно уклали між собою договір купівлі-продажу,  у відповідності до якогоОСОБА_2. як продавець
передала,  аОСОБА_1 .як покупець прийняв
цього коня і тоді ж заплатив за нього обумовлену сторонами грошову суму в
розмірі 3000 гривень. Щодо якості проданого коня,  то вона повністю відповідала умовам договору
купівлі-продажу,  у відповідності до
якогоОСОБА_2.передала ОСОБА_1 коня,
повністю придатного для мети,  з
якою він звичайно використовується і при цьомуОСОБА_2. повідомила і роз'яснила
ОСОБА_1 про порядок поведінки з конем,
його характер,  вік,  стан здоров'я,  з чим,
як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 погодився бо відразу ж в той
самий день 24.06.07р.він забрав коня і заплатив за нього згідно домовленості
3000 гривень. На момент передання покупцеві ОСОБА_1 кінь повністю

відповідав
вищезазначеним його якостям і претензій зі сторони покупцяОСОБА_1 до Ткачук при
цьому не встановлено.

Домовленості
про те,  щоОСОБА_2.була згідна,  щоб позивач тиждень часу дивився за конем
після його купівлі,  в судовому засіданні
не встановлено. Посилання позивача на те,
що в його віці він не спроможний утримувати купленого коня на думку суду
не має відношення до укладеного договору,
оскільки при купівлі коня позивач знав про свій вік,  стан здоров'я і крім того,  як встановлено в судовому засіданні з
пояснень позивача і свідкаОСОБА_1. ,
коня позивач купляв для дітей,
щоб вони ним обробляли його і дітей огороди.

Позовні
вимогиОСОБА_2. про стягнення зОСОБА_1. 425 грв. за утримання нею купленого
позивачем коня не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні,  оскільки розрахунок вартості витрат по
утриманню коня не підтверджений фактичними витратами і в літній період
утримання коня суттєво зменшується за рахунок споживання ним зеленої маси. Крім
того,  утримуючи коня,  відповідач має змогу використовувати його і
за рахунок цього компенсувати понесені витрати,
в разі їх наявності. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної
шкоди з позивача в користь відповідача,
зовсім недостатньо і непереконливо аргументовані,  наявність і завдання такої шкоди винними
діями позивача в судовому засіданні не встановлено,  а тому в задоволенні позову в цій частині
також слід відмовити.

У
відповідності до вимог  ст.  655,
ч.1  ст.  673 Цивільного Кодексу України за договором
купівлі-продажу продавець передає або зобов'язується передати у власність
покупцеві майно/товар/,  якість якого
відповідає умовам цього договору,  а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно /товар / і сплатити за нього
певну грошову суму. Оскільки сторони по справі повністю виконали вимоги і умови
укладеного договору купівлі-продажу,  у
відповідності до якого відповідач передав позивачеві коня згідно умов цього
договору ,  а позивач прийняв цього коня
і сплатив за нього продавцеві обумовлену грошову суму в розмірі 3000
гривень,  і спричинення
/завдання/позивачем його винними і неправомірними рішеннями,  дією чи бездіяльністю відповідачеві
матеріальноі і моральної шкоди в судовому засіданні не встановлено,  то в задоволенні позову ОСОБА_1 іОСОБА_2.
слід відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  10, 60, 212, 213, 214.215 ЦІЖ
України,   ст.  ст.
655,  662,  673,
1166,  1167 Цивільного Кодексу України
суд,

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовуОСОБА_1до ОСОБА_2 Петрівни про повернення сплаченої за товар
грошової суми і позовуОСОБА_2 доОСОБА_1про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через
Старовижівський районний суд шляхом подачі в десятиденний

строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги.