Справа №2-327/07
РІШЕННЯ

іменем України

06 серпня 2007
року Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого
судді -    Новака Ю.Д.,

при
секретарі                       -  Мотієнко О.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи по справі Полтавська обласна організація профспілки
текстильної та легкої промисловості, ЗАТ « Полтавахіммашбуд» про усунення
перешкод у користуванні та витребування майна із чужого незаконного володіння
та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ТОВ «
Будкомплект», КП «БТІ «Інвентаризатор»», Всеукраїнської громадської організації
« Український правовий союз», ЗАТ « Полтавахіммашбуд», Полтавської обласної
організації профспілки текстильної та легкої промисловості, виконкому
Ленінської районної ради м. Полтави про визнання договору купівлі - продажу та
свідоцтва на право власності недійсним та скасування рішень третейського суду
,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з
позовом до суду до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи по справі Полтавська обласна
організація профспілки текстильної та легкої промисловості, ЗАТ «
Полтавахіммашбуд» про усунення перешкод у користуванні та витребування майна із
чужого незаконного володіння про усунення перешкод у користуванні та витребування
майна із чужого незаконного володіння.

Відповідачка
ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, ТОВ «
Будкомплект», КП «БТІ «Інвентаризатор»», Всеукраїнської громадської організації
« Український правовий союз», ЗАТ « Полтавахіммашбуд», Полтавської обласної
організації профспілки текстильної та легкої промисловості, виконкому
Ленінської районної ради м. Полтави про визнання договору купівлі - продажу та
свідоцтва на право власності недійсним та скасування рішень третейського суду
та рішення виконкому Ленінської районної ради м. Полтави.

Ухвалою суду
дані позовні заяви були об'єднані в одне провадження.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його
представник позовну заяву підтримали та просили її задовольнити, зустрічний
позов ОСОБА_2 не визнали та просили відмовити їй за безпідставністю позовних
вимог.

Представник
третіх осіб по справі за первісним позовом та відповідачів за зустрічним
позовом - Полтавської обласної організації профспілки текстильної та легкої
промисловості та ЗАТ « Полтавахіммашбуд», ТОВ « Буд комплект» позов ОСОБА_1 визнав повністю
та заперечував проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2

Представник
КП « БТІ «Інвентаризатор» в судове засідання не з'явився, але від них надійшла
заява з проханням розглядати справу без участі їхнього представника.

Представник
відповідача за зустрічним позовом - Всеукраїнської громадської організації «
Український правовий союз» позов ОСОБА_2 не визнав та заперечував проти його
задоволення посилаючись на безпідставність її позовних вимог в частині скасування
рішень третейського суду.

Представник
виконкому Ленінської районної ради м. Полтави позов ОСОБА_2 заявив що
покладається при вирішення даного питання на розсуд суду.

Вислухавши
пояснення сторін по справі, представників сторін, третіх осіб по справі,
дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд, вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає до
задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_2 обгрунтований і підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Згідно
ст.  30
Конституції України кожному гарантується недоторканість житла.
Недоторканість житла чи іншого володіння особи є однією із складових особистої
недоторканості та тісно пов'язана з правом на недоторканість особистого та
сімейного життя гарантованого ст. 32 Конституції України. Конституція захищає
володільця житла, а також інших осіб, які в ньому проживають, від незаконних
посягань будь - яких інших осіб, зокрема представників влади, посадових,
приватних осіб тощо.

Відповідно
до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови,
за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за рішенням суду. Виходячи зі ст. 47 КУ,
складовими права на житло є забезпечення державою умов щодо можливості кожного
громадянина мати житло та гарантування непорушності права користування житлом.
Позбавлення громадян житла в примусовому порядку, за загальним правилом, не
допускається.

Позивач ОСОБА_1 в своєму позові
посилався на те, що згідно договору купівлі - продажу від 01.11.2006 року та
рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській
організації « Український правовий союз» від 21.11.2006 року він є власником
квартири АДРЕСА_1.

Проте,
вказані рішення третейського суду підлягають скасуванню тому, що при їх
розгляді було порушено встановлений порядок провадження в цивільних справах,
вимог закону про всебічне, повне і об'єктивне з'ясування дійсних обставин
справи, порушення прав сторін, правил збирання, дослідження і оцінки доказів.

При
постановленні рішень третейський суд оцінив докази без врахування вимог ст.ст.
58, 59 ЦПК України про їх належність та допустимість. Вказані рішення
третейського суду є незаконними і необгрунтованими тому, що вони вирішені не у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, неповно відображені обставини, які мають значення для
даних справ, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки не є
вичерпними, не відповідають дійсності, і не підтверджуються достовірними
доказами.

Згідно
ст. 51 Закону України « Про третейські суди» рішення третейського суду може
бути оскаржене та скасоване, зокрема, з таких підстав: справа, по якій прийнято
рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до
закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому
третейською угодою, або цим рішенням вирішено питання, які виходять за межі
третейської угоди.  У разі якщо рішення

третейського
суду скасовано повністю або частково внаслідок визнання компетентним судом
недійсною третейської угоди або через те, що рішення прийнято у спорі, який не
передбачений третейською угодою, чи цим рішенням вирішені питання, що виходять
за межі третейської угоди, відповідний спір не підлягає подальшому розгляду в
третейських судах.

Незаконність
рішення третейського суду від 21.10.2006 року « Про визнання дійсним договору
про передання відступного в рахунок виконання зобов'язань та визнання права
власності на нерухоме майно» полягає в тому, що в порушення ст.ст. 12, 51 ЗУ « Про третейські
суди» рішення прийнято у спорі не передбаченому третейською угодою. Проте
третейський суд вирішив питання щодо укладання та визнання угоди дійсною та
визнання права власності на нерухоме майно, що не передбачено третейською
передмовою.

Незаконність
цього рішення полягає також в тому, що в його основу покладено договір від
21.05.2003 року між ЗАТ « Полтавахіммашбуд» та Обкомом профспілки текстильної
та легкої промисловості ( дольовиком) згідно якого дольовик перераховує 37023
грн., а замовник провадить завершальні роботи по будівництву будинку, виділить
житло за своєю пропозицією. Проте, як встановлено з матеріалів справи 20000
грн. були перераховані цільовим призначенням ще в 2000 році, а квартира
АДРЕСА_1 була здана і прийнята в експлуатацію 27.06.2002 року і з 2002 року
сім'я ОСОБА_2 там проживає.

Зважаючи
на викладене у вищезазначеному рішенні третейського суду свідчить, що висновки
викладені в ньому не відповідають обставинам і дослідженим доказам, не
відповідають дійсності щодо того, що фактично договір про передання відступного
в рахунок виконання зобов'язань відбувся, сторони повністю виконали його умови,
ТОВ « Будкомплект» отримало нерухоме майно, користується правами та виконує
обов'язки власника майна.

Також
незаконним є рішення третейського суду від 21.11.2006 року « Про визнання
дійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності на квартиру
АДРЕСА_1, тому, що воно прийнято у спорі не передбаченому третейською угодою,
щодо спорів, які стосуються виконання, припинення або недійсності договорів.
Проте третейський суд вирішив питання щодо визнання дійсним договору та
визнання права власності, що не передбачено третейською передмовою, викладеною
в п.5.4 ст. 5 договору купівлі - продажу від 01.11.2006 року.

Визнаючи
договір купівлі - продажу квартири дійсним третейський суд не врахував, що при
його складанні були порушені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для
чинності правочину.

Зміст
вищевказаного договору суперечить нормам цивільного кодексу України, зокрема,
ст. 659 ЦК відповідно
до якої продавець зобов'язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на
товар, що продається. Проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 як
третю особу - наймача квартири АДРЕСА_1, яку вона одержала на законних
підставах згідно рішення Полтавського міськвиконкому від 17.07.2002 року
НОМЕР_1 і ордера НОМЕР_2 від 25.07.2002 року, суд до справи не залучив, чим
грубо порушив її законні прав та інтереси. Також не відповідають дійсності
викладені факти в рішенні третейського суду щодо того, що договір купівлі
-продажу відбувся, сторони повністю виконали його умови, продавець передав, а
покупець прийняв квартиру, користується правами та виконує обов'язки власника.
Проте, як встановлено судом відповідачі за первісним позовом - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 раніше проживали в даній квартирі, продовжують проживати сплачуючи за
комунальні послуги, ніхто із сторін дану квартиру нікому не передавав і не
оглядав.

Також
матеріали справи свідчать проте, що фактично договір купівлі -продажу не
відбувся, тому, що сторони не виконали умов договору, а саме: п.3.1 ст. 3 -
продавці зобов'язуються звільнити і передати у власність покупця нерухоме майно
на протязі 5 календарних днів; п.6.1 ст. 6 продавці свідчать, що згадане
нерухоме майно в спорі не перебуває; п.6.3 ст. 5 зміст ст. 659 ЦК України сторонам
роз'яснено; п.6.5
ст.5 цей договір підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно
до ст. 657 ЦК України
договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку ( квартири) або іншого нерухомого майна укладається в
письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Проте,
як вбачається з договору купівлі - продажу від 01.11.2006 року цього зроблено
не було, що дає підстави для визнання даного договору недійсним і визнання його
нікчемним та скасування свідоцтва про право власності.

Відповідно
до витягу з рішення виконкому міської Ради народних депутатів від 23.08.1995
року № 253 ОСОБА_2 взята на квартирний облік при місцевій Раді складом сім'ї з
3 -х чоловік з 23.08.1995 року в зв'язку з відсутністю мінімального розміру
жилої площі під порядковим номером № 7146.

Згідно
постанови президії Полтавського обласного комітету профспілки працівників текстильної
і легкої промисловості України від 01.07.2002 року № П-9-1г квартира АДРЕСА_1
була виділена головному бухгалтеру обласного комітету профспілки ОСОБА_2.

Відповідно
до копії ордеру на жиле приміщення НОМЕР_2 від 25.07.2002 року вбачається, що
він виданий заступником міського голови на підставі рішення міськвиконкому від
17.07.2002 року НОМЕР_1 ОСОБА_2 з сім'єю з трьох осіб на право зайняття жилого
приміщення жилою площею 24,42 м2, що складається з двох кімнат в квартирі
АДРЕСА_1.

Позивачем
ОСОБА_1 в судовому засіданні не ставилося питання прос касування даного ордеру.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213 - 215, 224-228 ЦПК України, ст. ст.
203, 220, 657, 659 ЦК України,
ст. 51 ЗУ « Про третейські
суди», суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1
відмовити за безпідставністю.

Зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ТОВ «
Будкомплект», КП «БТІ «Інвентаризатор»», Всеукраїнської громадської організації
« Український правовий союз», ЗАТ « Полтавахіммашбуд», Полтавської обласної
організації профспілки текстильної та легкої промисловості, виконкому
Ленінської районної ради м. Полтави про визнання договору купівлі - продажу та
свідоцтва на право власності недійсним та скасування рішень третейського суду -
задовольнити повністю.

Скасувати
рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській
організації « Український правовий союз» від 17.10.2006 року « Про визнання
дійсним договору про передання відступного в рахунок виконання зобов'язань,
визнання права власності на нерухоме майно».

Скасувати
рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській
організації « Український правовий союз» від 21.11.2006 року « Про визнання
дійсним договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 та права власності на неї
за ОСОБА_1».

Скасувати
рішення виконкому Ленінської районної ради м. Полтави від 15.04.2003 року за№
118 « Про оформлення права колективної власності».

Визнати
договір купівлі - продажу від 01.11.2006 року та свідоцтво на право власності
на квартиру АДРЕСА_1 -недійсними, а договір купівлі - продажу таким що не
відбувся.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з моменту проголошення рішення
та подачею апеляційної скарги протягом 20 днів з моменту подачі заяви про
апеляційне оскарження.