Справа № 22- 6775/2007р.
Головуючий в 1 інстанції Бабенко С.С.
Доповідач Дем'яносов
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5 жовтня 2007
року Апеляційний суд Донецької області в оладі:

головуючого
судді Новікової Г.В.

судів      Бабенко П.М.,  Дем'яносова М.В.

при
секретарі  Білявській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу
представника Відкритого Акціонерного Товариства ( далі ВАТ) „ Вугвільна
компанія „ Шахта „ Красноармійська-Західна №1" на рішення
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 липня 2007року
по справі за позовом ОСОБА_1
до ВАТ „ ВК шахта „ Красноармійська-Західна №1 „ про стягнення середнього
заробітку за час затроимки розрахунку при звільненні.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін ,  перевіривши в обсязі апеляційної скарги
досліджені по справі докази,  суд-

ВСТАНОВИВ :

ВАТ „ ВК шахта „ Красноармійська-Західна" оспорює обгрунтованість
рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 липня
2007 року,  яким було задоволено позовні
вимоги ОСОБА_1 і стягнуто на користь позивача з підприємства середній заробіток
за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 14851 грн.80 коп. та судові
витрати. Просить його скасувати,
ухваливши нове рішення про відмову в задовооленні позовних вимог ОСОБА_1

Доводи скарги зводяться до того,  що
постановлене судсм рішення не відповідає вимогам матеріального права,  а висновки суду не відповідають фактичним
обставинам по справі.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи на
його користь з відповідача 14851 грн. 80 коп. середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні виходив з того,  що після звільнення позивача за власним
бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 8.12.2006 року відповїдач в
порушення вимог ст. 116 КЗпП України не провів виплату в день звільнення всіх сумм,
що належать позивачеві,
а тому прийшов до висновку,  що
підприємство повинно сплатити позивачеві середній заробіток за час затримки
розрахунку в указаній сумі за період з 9.12.2006 року по 23.01.2007 року ( день
фактичного розрахунку).

Однак з таким висновком суду погодитися неможливо,  оскільки він не відповідає фактичним
обставинам справи і нормам матеріального права.

Як вбачаєтьсмя із матеріалів справи ОСОБА_1 дійсно
знаходився в трудових правовідносинах з відповідачем,  працюючи прохідником на шахті з 14.02.2006
року по 8.12.2006 року. Наказом по підприємству №5703 к від 11.12.2006
року його було звільнено за власним бажанням з 8.12.2006 року.

У відповідності до вимог ст. 116 КЗпП України ;ри звільненні працівника
виплата всіх сум що належать йому від підприємства проводиться в день
звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював то зазначені суми
мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від24.12.1999 року №13 „
Про практику застосування законодавства про оплату праці" передбачено
,  що суд встановивши при розгляді справи
про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при
звільненні,  що працівникові не були
виплачені належні йому від підприємства суми,
в день звільнення,  коли ж він в
цей день не був на роботі, - наступного дня рісля пред'явлення ним роботодавцеві
вимог про розрахунок,  суд на підставі
ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь
період затримки розрахунку,  а при
непроведенні його до розгляду справи- по день постановления рішення,  якщо роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вики. Сама по собі ід сутність коштів у роботодавця не виключає
його відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи і вказані обставини підтверджуються
відповідними доказами ОСОБА_1 перед звільненням знаходився з 4 по 8 грудня 2006
року на лікарняному,  з вимогиами про
розрахунок при звільнення до підприємства як це передбачено діючим
законодавством він не звертався. Крім того,
як вбачається із матеріалів справи в касі підприємства на день
звільнення позивача були грошові кошти,
що підтверджую можлтвість підприємства провести з позивачем повну
виплату належних останньому при звільненні сум,
при наявності його вимоги.

Враховуючи наведене,
апеляційний суд вважає що апеляційну скаргу слід задовольнити,  рішення Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 06 липня 2007 року скасувати і в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити за їх безпідставністю.

На підставі викладеного,  керуючись
ч.1п.2 ст. 307,  309,  313,
ч.2ст.314,  316 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ВИРІШИВ   :

Апеляційну ВАТ „ Вугільна компанія „ Шахта „
Красноармійська-Західна №1" задовольнити . Рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області від 06 липня 2007 року скасувати.
Постановити нове рішення. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня
його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.