Справа №2-325/2007
УХВАЛА

Іменем    України

7 вересня 2007
року                                                                   Яготинський
районний суд

Київської
області у складі: головуючого судді Литвин Л.І. при секретарі Ковряк О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1,  зацікавлена особа ОСОБА_2,  на дії відділу державної виконавчої служби
Яготинського районного управління юстиції Київської області по виконанню
судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до Яготинського районного суду із скаргою на дії відділу державної
виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції,  в котрій зазначив,  що на виконанні у відділі ДВС знаходиться
виконавчий лист № АЕ-52/97 від 26 липня 1997 року виданий на підставі рішення
Яготинського районного суду про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2.
Як вбачається з розрахунку В ДВС від 1 червня 2007 року заборгованість по
аліментах становить 746, 65 гривень. Вказаний розрахунок проведений з
порушенням норм чинного законодавства,  а
саме  ст.
182 СК України,  п.17 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З "Про
застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ
щодо батьківства,  материнства та
стягнення аліментів",   ст.  74 Закону України "Про виконавче
провадження" Крім цього,  начальник
В ДВС не врахував роз'яснення доведені до відділу листом Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства юстиції України від 14 грудня 2006 року за №
25/7-33-10803 "Щодо порядку виконання рішень суду про стягнення аліментів
" та невірно керувався інструкцією про виконавче провадження. Пункт 7.5.2
Інструкції про виконавче провадження містить роз'яснення,  що розмір заборгованості з аліментів
визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення,  виходячи з фактичного заробітку
(доходів),  одержаного боржником за
час,  протягом котрого стягнення не
провадилося,  або одержуваного ним на
момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому
відношенні. Якщо боржник у цей період не працював,  то заборгованість визначається виходячи з
середньої заробітної плати для даної місцевості. Тобто,  начальник ВДВС плутає поняття "стягнення
аліментів" та "Заборгованість по аліментам". У нього,  як платника аліментів,  відсутня заборгованість по аліментам,  так як він постійно їх сплачує згідно рішення
суду,  що доводиться тим же
розрахунком.  Згідно абзацу 2 ч.2  ст. 5 Закону

України
"Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює необхідні
заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення,  зазначеного в документі на примусове
виконання рішення,  у спосіб і порядок,  визначені виконавчим документом.  Як видно з виконавчого листа суд вирішив
стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_2на утримання двох дітей в розмірі
1/3 частини всіх видів заробітку,  але не
менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину...
Після досягнення його дочкою повноліття,
стягнення провадилось за виключенням тієї частки,  що припадала на дитину,  яка досягла повноліття,  тобто у розмірі ХА частини. На даний час він
не працює,  не має заробітку,  на випадок чого виконавчим листом і
передбачено стягнення з нього суми аліментів в розмірі не менше х/г частини
неоподатковуваного мінімуму доходу громадян. Відповідно до  ст.  74
Закону України " Про виконавче провадження" державний виконавець
зобов'язаний здійснювати систематичний контроль за правильним та своєчасним
відрахуванням утриманих сум аліментів стягувачам.  Відповідно до ч.2  ст.
182 СК України "мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим,  ніж ЗО відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,  за винятком випадків,  передбачених
ст.  184 цього Кодексу". На
думку ОСОБА_2. розрахунок сум аліментів йому повинен провадитися на
підставі  ст. 182 СК України,  виходячи з суми,  що дорівнює ЗО відсоткам прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,  в зв'язку
з чим заявник ОСОБА_1. просив визнати розрахунок від 1 червня 2007 року
начальника ВДВС невірним.

В
судовому засіданні представник ОСОБА_1. підтримав заявлені вимоги ,  а також просив визнати незаконними дії
начальника ВДВС щодо видачі довіреності на ведення справи у суді в якості
представника ВДВС Коваль Ларисі Миколаївні,
яка не є працівником ВДВС та раніше представляла інтереси ОСОБА_2. по
справі за позовом останньої до ОСОБА_1. про стягнення з нього неустойки. Крім
цього,  представник пояснив,  що ОСОБА_1. тривалий час не працює,  але з яких причин йому невідомо. В силу  ст.
183 СК України,  як
непрацюючий,  ОСОБА_1. повинен сплачувати
аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку,  і тільки у випадку виникнення у
нього заборгованості можна нараховувати заборгованість з врахуванням вимог  ст.  74
Закону України " Про виконавче провадження". ОСОБА_1. сплачував
щомісячно аліменти виходячи з даних доведених до нього виконавчою службою,  що підтверджується листом № 5362 від 21
листопада 2006 року. Більше ОСОБА_1. до виконавчої служби не викликався,  а тому сплачував аліменти в розмірі 132
гривень.

Представник
ВДВС - начальник відділу Жовтун О.І. в судовому засіданні проти скарги
заперечувала,  мотивуючи це тим,  що ОСОБА_1. не сплачував і 30 відсотків
прожиткового мінімуму встановленого законом на той час для дитини віком від 6
до 18 років,  а тому мав заборгованість
навіть виходячи з доводів та сум,  які
просить врахувати скаржник. Розрахунок

заборгованості
є вірним та відповідає вимогам закону. Доручення у відношенні ОСОБА_3.  нею було відкликано. ОСОБА_1. неодноразово
викликався до ВДВС,  проте до відділу не
з'являвся. Проте,  16 травня 2007 року на
виклик відділу з'явився ОСОБА_4.,  який раніше представляв інтереси ОСОБА_1.,  та якому вона роз'яснила,
що ОСОБА_1. сплачує аліменти не в повному обсязі.

Представник
зацікавленої особи ОСОБА_3.  в судовому
засіданні проти скарги заперечувала з тих мотивів,  що після звернення ОСОБА_2. до ВДВС з приводу
неправильності визначення сум аліментів,
що підлягають стягненню на її користь з ОСОБА_1.,  начальником ВДВС в червні 2007 року був
зроблений розрахунок заборгованості. Даний розрахунок відповідає вимогам
чинного законодавства,  а представник ОСОБА_1. невірно
тлумачить закон. Оскільки ОСОБА_1. є стороною у виконавчому провадженні,  то є боржником.  Статтею 182 СК України визначений лише
мінімальний розмір аліментів,  що не може
бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку,  проте із змісту даної статті не
витікає,  що такий розмір аліментів
визначається на випадок безробіття боржника. Статтею 74 Закону України
"Про виконавче провадження" передбачено,  що на випадок безробіття боржника розмір
заборгованості по аліментах визначається виходячи з середньої заробітної плати
для даної місцевості. Просила у задоволенні скарги відмовити.

Перевіривши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
сторін,  покази свідка,  дослідивши докази суд вважає,  що скарга підлягає до задоволення частково.

Так,  в силу
ст.  74 Закону України "Про
виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається
законом.  У разі неможливості стягнення
аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців
підряд,  якщо боржник не працює і не
одержує доходів,  стягнення звертається
на майно боржника. (Частина друга статті 74 із змінами,  внесеними згідно із Законом N 1095-IV (1095-15)
від 10.07.2003) Розмір заборгованості по аліментах визначається державним
виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку
(доходів),  одержаного боржником за час,  протягом якого стягнення не провадилося,  або одержуваного ним на момент визначення
заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо
боржник в цей період не працював,
заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для
даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа
повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього
стягувача і боржника...,  державний
виконавець зобов'язаний здійснювати систематичний контроль за правильним і
своєчасним відрахуванням утриманих сум аліментів стягувачам.

Згідно  ст.  5
Закону України "Про виконавче провадження " державний виконавець:
здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення,  зазначеного в документі на примусове
виконання рішення (далі - виконавчий документ),
у спосіб і порядок,  визначені

виконавчим
документом; (Абзац другий частини другої статті 5 із змінами,  внесеними згідно із Законом N 1095-IV (1095-15)
від 10.07.2003)...

Згідно  ст.
182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути
меншим,  ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків,
передбачених статтею 184 цього Кодексу. (Частина друга статті 182 в
редакції Закону N 2901-IV
(2901-15) від 22.09.2005).

В
судовому засіданні встановлено,  що з
листопада 2006 року по травень 2007 року ОСОБА_1. на підставі виконавчого листа
за рішенням суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої
дитини на користь ОСОБА_1. сплачував щомісячно аліменти в розмірі 132 гривні на
підставі доведених до державною виконавчою службою боржника даних про розмір
сум що підлягають до стягнення,  що
підтверджується матеріалами виконавчого провадження (а.с. 22-41).

В квітні
2007 року до ВДВС України звернулася ОСОБА_2. з проханням перерахувати суму
стягнутих аліментів,  так як аліменти
стягувалися не в залежності від зміни розміру середньої заробітної плати для
даної місцевості,  та 1 червня 2007 року
відділ підготував розрахунок розміру заборгованості по аліментах недостягнутих
з ОСОБА_1.,  (а.с. 6).

Дії
відділу ДВС щодо проведення розрахунку заборгованості по аліментах стягнутих з
ОСОБА_1. за вказаний період відповідають вимогам чинного законодавства.

При
цьому суд вважає,  що доводи скаржника
про порушення  ст.  182 СК України та  ст.  74
Закону України "Про виконавче провадження" є безпідставними,  оскільки
ст.  182 СК України визначений
мінімальний розмір аліментів,  який не
може бути меншим ніж ЗО % прожиткового мінімуму,  та даною статтею не визначається розмір
аліментів на випадок безробіття боржника.

Порядок
стягнення аліментів передбачений статтею 74 Закону України "Про виконавче
провадження". Змістом цієї статті врегульований порядок нарахування суми
заборгованості аліментів на випадок,
якщо боржник не працює,  та дана
заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної
місцевості.

На думку
суду,  розмір заборгованості по
несплачених за певний період аліментах на випадок безробіття боржника не може
відрізнятися від розміру сум аліментів,
що підлягають щомісячному стягненню та сплачуються не працюючими
боржниками.

З огляду
на вищевказане розрахунок заборгованості по аліментах складений з дотриманням
вказаних норм закону.

Свої
доводи ОСОБА_1. обґрунтовує також тим,
що державний виконавець повинен виконувати рішення суду у спосіб і
порядок,  визначені виконавчим
документом.  Проте,  виконавчий лист містить лише дані про розмір
частки доходу боржника,  що підлягає
стягненню на користь стягувача,  та ним
обумовлений мінімальний розмір стягуваних аліментів.

Тому,  вважати,
що ДВС в даному випадку виконує рішення без врахування визначеного у
виконавчому листі способу та порядку немає підстав.

Суд
також вважає,  що не підлягає до
задоволення скарга в частині визнання незаконними дій щодо видачі начальником
ДВС доручення на участь у судовій справі,
оскільки ці вимоги не стосуються правильності виконання рішення суду.

Разом з
тим,  суд вважає,  що відділом ВДВС не провадився систематичний
контроль за правильним та своєчасним відрахуванням утриманих сум аліментів за
даним виконавчим провадженням,  що
підтвреджується самим розрахунком заборгованості по аліментах (а.с.  6).Так,
з розрахунку вбачається,  що
протягом декількох місяців ВДВС не слідкувало за правильністю розрахунку сум
аліментів,  а в судовому засіданні не
добуто переконливих доказів,  що боржник
протягом цього часу неодноразово викликався до відділу ДВС.  Прийняти до уваги покази свідка ОСОБА_5. з
яких витікає,  що представник скаржника
знаходиться у відділі 16 травня 2007 року на виклик ОСОБА_1. до відділу,  суд за таких підстав не може.

За таких
обставин,  скарга підлягає частковому
задоволенню,  та дії ДВС щодо
несистематичності контролю з боку ВДВС за правильністю і своєчасністю стягнення
сум аліментів суперечать  ст.  74 Закону України "Про виконавче
провадження".

Керуючись  ст.
ст.  15, 30, 62,  386-387 ЦПК України,   ст. 74, 5 Закону України про виконавче
провадження,   ст.  182 СК України ,  суд

УХВАЛИВ:

Скаргу
ОСОБА_1,  зацікавлена особа ОСОБА_2,  на дії відділу державної виконавчої служби
Яготинського районного управління юстиції Київської області по виконанню
судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Визнати
дії відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління
юстиції Київської області по виконанню судового рішення по справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в
частині відсутності систематичного контролю за правильним та своєчасним
відрахуванням утриманих сум аліментів такими,
що суперечать вимогам  ст.  74 Закону України "Про виконавче
провадження",  в задоволенні решти
вимог скарги відмовити.

Ухвала
може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Яготинський
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали та апеляційної скарги протягом 10 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.