АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа - № 22ц-6835 /07                                        Головуючий
-                                                                                Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18  грудня 2007
року Судова колегія судової палати з  цивільних справ  апеляційного суду Луганської області в складі
:

головуючого - БорисоваЄ.А.,

суддів - Кравченко
Н.В.,  Пригорнєвої Л.І.

за
участю секретаря - Пономарьової
О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Луганську справу за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВ України у м.  Стаханові Луганської області на рішення
Стахановського міського суду Луганської області від 28 серпня 2007 року за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВ України у м.  Стаханові про стягнення не донарахованих
щомісячних страхових виплат та зобов'язання визначити нову суму щомісячних
страхових виплат ,  -

встановила:

У липні
2007 року позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3.,  ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до
відповідача- Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.  Стаханові Луганської області,  при цьому посилалися,  що відповідачем,  починаючи з 1 березня 2003 року,  кожний рік при вирішенні питання про
перерахунок страхових виплат,  які їм
сплачуються у зв'язку з пошкодженням здоров'я на виробництві,  у порушення вимог Закону,  який регулює ці перерахунки,  неправильно застосовувався коефіцієнт
зростання середньомісячної реальної заробітної плати,  замість коефіцієнту зростання середньої
заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу
виконавчої влади з питань статистики,  як
це передбачено законом,  що призвело до
зменшення розміру належних їм страхових виплат та недоплаті кожному з них
наступних сум: ОСОБА_1 -2909, 23грн. за період з 01.03.2002 року по 01.07.2007
року; ОСОБА_2 - 2308, 80 грн. за період з 01.03.2002року по 01.07.2007року;
ОСОБА_4 - 2133,
95грн. за період з 01.03.2002
по 01.07.2007 року; ОСОБА_3.- 5845, 99грн.
за період з 01.03.2002 по
01.05.2007року. Добровільно відповідач не бажає провести належний перерахунок
та доплатити позивачам вказані суми,
тому вони просили стягнути з відповідача зазначені суми. Крім того,  позивачі просили зобов'язати відповідача
виплачувати їм нові суми щомісячних платежів,
які повинні складати: ОСОБА_1 - 371, 09грн. з 01.07.2007року; ОСОБА_2 -
294, 50грн. з 01.07.2007року; ОСОБА_4 - 272, 20 грн. - з 01.07.2007року; ОСОБА_3.
-822, 79грн. з 01.05.2007року.

Рішенням
Стахановського міського суду Луганської області від 28 серпня 2007 року позовні
вимоги позивачів задоволені частково. А саме стягнуто на користь позивачів
недонараховані страхові виплати за період з 01.03.2002 року по 01.03.2007
року в наступних сумах: ОСОБА_1 -2363, 99грн.,  ОСОБА_2 -1876,
09грн.,  ОСОБА_4 - 1734, 01грн.,  ОСОБА_3.- 5241, 53грн. Решта позовних вимог
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була залишена без
задоволення за їх необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі відповідач з рішенням суду не згоден,  вважає його таким,  що не відповідає вимогам закону,  просить скасувати і у задоволенні позовних
вимог позивачам відмовити в повному обсязі.

Заслухавши
доповідача,  дослідивши надані
докази,  перевіривши обґрунтованість та
законність рішення суду першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до наступного.

2

Судом встановлено,   що позивачі у зв'язку з втратою
працездатності внаслідок пошкодження здоров'я на виробництві одержують
щомісячні страхові платежі згідно Закону України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,   які спричинили втрату
працездатності",   які їм виплачує
відповідач.

У
відповідності зі   ст.  .
29 цього Закону відповідач повинен проводити перерахування щомісячних
страхових виплат у встановлених цією статтею випадках,   у тому числі перерахування сум щомісячних
страхових виплат провадиться також у разі зростання в попередньому календарному
році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування
провадиться з 1 березня
наступного року.

У
відповідності зі   ст.   15,
16,   17 Закону України " Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" безпосереднє керівництво
Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання,   які
спричинили втрату працездатності,   який
є некомерційною самоврядною організацією,
яка здійснює страхування від нещасного випадку та профзахворювання,   та яка діє на підставі статуту,   здійснює його Правління,   рішення якого прийняті у межах
компетенції,   у тому числі і стосовно
коефіцієнтів: перерахування щомісячних страхових виплат з 1 березня кожного
року,   є обов'язковими для виконання
всіма страхувальниками та застрахованими.

Зі
змісту   ст.  .29 вищезазначеного Закону України,   вбачається,
що нею визначено лише умову,   за
настанням якої мають переглядатися щомісячні страхові виплати з 1 березня
кожного року,   а не механізм їхнього
підвищення.

Держкомстат
України у зазначений позивачами період кожного року визначав кілька
коефіцієнтів зростання заробітної плати,
у тому числі номінальний та реальний.

Однак
вказана норма Закону України "
Про загальнообов'язкове державне соціальне .страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,   які спричинили,   втрату працездатності" не містить
вказівки про те,   який саме коефіцієнт
підвищення заробітної плати з визначених Держкомстатом України,   слід застосовувати Правлінню Фонду для
визначення коефіцієнту,   на який
підлягають перерахунку щомісячні страхові виплати з 1 березня кожного
року.

Тому,   якщо за даними Держкомстату України
відбулося підвищення середньої заробітної плати в країні у галузях національної
економіки ,   то це є тільки умовою для
проведення відповідного перерахунку і Правління Фонду соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язане у межах своїх повноважень ухвалити рішення
про підвищення щомісячних страхових виплат,
встановивши відповідний коефіцієнт такого підвищення,   який визначається,   як з урахуванням даних Держкомстату,   так і інших вимог Закону України " Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" щодо порядку призначення та
перерахунку щомісячних страхових виплат

Судом
встановлено,   що відповідачем,   починаючи з 1 березня 2002
року провадилися перерахунки страхових виплат позивачам кожного року,   при цьому відповідач виходив з
коефіцієнтів,   визначених Правлінням
Фонду ССНВ України відповідними

Постановами
та доведених до відповідача для використання при перерахунках щомісячних
страхових сум відшкодування шкоди.

Цими
Постановами Правлінням Фонду ССНВ України визначено вказані коефіцієнти
підвищення страхових виплат за даними Державного комітету статистики України у 2002 році - 1,
193,   у 2003 році - 1,
182,   у 2004 році - 1,
152,   у 2005 році - 1,
238,   у 2006 році - 1,
203,   у 2007 році-1,
183.

Судом
встановлено,   що відповідачем при
перерахунку щомісячних страхових виплат позивачам застосовувалися у зазначені
роки саме вказані коефіцієнти,   чого не
заперечують позивачі та підтвердив представник відповідача.

Таким
чином,   відповідач правильно керувався

Постановами
Правління Фонду ССНВ України,   якими
визначено вказані коефіцієнти підвищення страхових виплат,   та які були чинними на момент
перерахунків,   що відповідає вимогам   ст.  .
29 Закону України "
Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,   які спричинили  втрату працездатності",    і
підстав вважати,   що

3

відповідачем
проведено перерахунки щомісячних страхових виплат з порушенням встановленого
порядку,  не вбачається,  а посилання позивачів на те,  що відповідачем проведено перерахунки щомісячних
страхових виплат без врахування вимог  ст. . 29 вказаного
Закону,  є безпідставним.

Та
обставина,  що постановою Київського
апеляційного господарського суду від 14
червня 2005 року
положення постанови Правління Фонду ССНВ України від 1 листопаду 2001 року,  яким затверджено Положення про обчислення
середньої заробітної плати для розрахунків виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,  та
самого цього Положення,  на підставі
якого приймалися спірні коефіцієнти,
починаючи з 1 березня 2002 року,  та з якими не згоден позивач,  визнані недійсними,  як прийняті з перевищенням наданих
повноважень,  у даному випадку правового
значення не має,  оскільки на момент
провадження перерахунку ці положення були чинними,  а в рішенні суду немає вказівки,  що вони втрачають чинність з моменту їх
прийняття.

Суд,  частково задовольняючи позовні вимоги
позивачів,  на вказані обставини не
звернув уваги,  а тому помилково дійшов
висновку,  що позовні вимоги позивачів
частині стягнення не донарахованих страхових виплат за період з 01.03, 2002 року по 01.03.2007 року підлягають
задоволенню.

За таких обставин є підстави вважати,
що судом першої інстанції правильно

встановлено фактичні обставини справи,
однак неправильно застосовано норми матеріального

права,  які регулюють виниклі
правовідносини,  а тому у відповідності
зі  ст.
309 ЦПК України

рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивачів не
донарахованих

страхових виплат за період з 01.03.2002 року по 01.03.2007 року підлягає
скасуванню з

ухваленням в цій частині нового рішення,
яким у задоволенні позову позивачам слід відмовити.

В частині
стягнення не донарахованих страхових виплат за період часу після

01.03.2007
року та в частині покладення обов'язку про виплату страхових платежів в нових
розмірах з наступним перерахунком суд першої інстанції обґрунтовано залишив
позовні вимоги всіх позивачів без задоволення і тому в цій частині рішення суду
підлягає залишенню без змін.

Керуючись
ст. . 307,
309, 313,  314,  316 ЦПК України,  судова колегія судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Луганської області, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції фонду ССНВ України у м.  Стаханові Луганської області задовольнити
частково.

Рішення
Стахановського міського суду Луганської області від 28 серпня 2007 року за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВ України у м.  Стаханові про стягнення недонарахованих
щомісячних страхових виплат та зобов'язання визначити нову суму щомісячних
страхових виплат,  - змінити.

Скасувати
зазначене рішення в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції фонду
ССНВ України у м.  Стаханові Луганської
області на користь позивачів не донарахованих страхових виплат за період з 01.03.2002
року по 01.03.2007 року в наступних сумах: ОСОБА_1 - 2363, 99 грн.,  ОСОБА_2- 1876, 09 грн.,  ОСОБА_3-5241, 53грн.,  ОСОБА_4- 1734, 01 грн.

Ухвалити
в цій частині нове рішення,  яким у
задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції
Фонду ССНВ України у м.  Стаханові
Луганської області про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат за
період часу з 01.03.2002
року по 01.03.2007 року - відмовити за
необґрунтованістю.

В іншій
частині рішення Стахановського міського суду Луганської області від 28 серпня 2007 року залишити
без змін.

Це
рішення апеляційного суду набирає чинності негайно,  та може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців після його
проголошення.