Справа № 2-1366/07р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої судді
Стоілової Т.В.,

при секретарі
Коваленко О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Красноармійська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу за попереднім договором купівлі-продажу,  -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення суми боргу за
попереднім договором купівлі-продажу та стягнення моральної шкоди,  зазначивши в обґрунтування позову,  що 28 квітня 2006 року між ним та
відповідачкою ОСОБА_2. було укладено попередню угоду про купівлю - продаж
квартири,  що належить відповідачці,  розташованої за адресою:АДРЕСА_1 за суму
еквівалентну 12000 дол. США. Відповідно до цієї угоди,  він передав відповідачці в рахунок договору
купівлі-продажу квартири суму,
еквівалентну 1000 доларів США,  що за курсом НБУ становить 5050грн. Угода була оформлена
в простій письмові формі,  за підписом
сторін,  але нотаріально не посвідчена

Після
підготовки документів на квартиру та сплати заборгованості за комунальні
послуги,  відповідачка мала укласти з ним
договір купівлі-продажу,  але згодом
з'ясувалось,  що відповідачка взагалі на
мала наміру укладати договір купівлі-продажу,
оскільки квартира не приватизована,
належить до державного житлового фонду,
відповідачка є наймачем цієї квартири,
а не власником.  Тому він
звернувся до відповідачки з проханням повернути йому суму,  що була їй сплачена в рахунок договору
купівлі-продажу,  але відповідачка,  мотивуючи відсутністю грошей,  до цього часу борг не повернула.

Враховуючи
вищевикладене,  позивач просив суд
стягнути з відповідачки на його користь суму боргу в розмірі 5050 гривень,  моральної шкоди 3000 гривень та судові
витрати,  що він поніс при зверненні до
суду.

В
судовому засіданні позивач відмовився від частини позовних вимог,  зокрема від стягнення моральної шкоди в
розмірі 3000 гривень і ухвалою суду від 27.06.2007 року суд прийняв відмову від
позову в цій частині. Щодо інших позовних вимог до відповідачки ОСОБА_2.,  позивач просив суд їх задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_2. в судовому засіданні визнала позовні вимоги про суму боргу в розмірі
5050 гривень та судові витрати,  але на
цей час не має коштів для оплати суми боргу,
оскільки не працює,  живе за
рахунок свого чоловіка,  що отримує
пенсію та доньки,  що отримує матеріальну
допомогу у зв'язку з втратою годувальника,
до закінчення навчання.

Суд,  заслухавши пояснення позивача та відповідача,  дослідивши матеріали справи та прийшов до
висновку,  що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 28.04.2006 року між
сторонами було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири,  що розташована в АДРЕСА_1за 12000 доларів США При цьому в рахунок
оплати за квартиру позивач попередньо передав відповідачці 5050 гривень.
Договір було укладено в простій письмовій формі,  підписано сторонами(Л.с5).

Із
пояснень сторін вбачається,  що відповідачка
зобов'язалась протягом трьох місяців нотаріально оформити договір
купівлі-продажу квартири,  але не змогла
оскільки квартира до цього часу не приватизована,  документи знаходяться в комісії по
приватизації. Тому відповідачка в листопаді 2006 року погодилась повернути
позивачеві суму,  що була їй передана в
рахунок договору купівлі-продажу,  та в
зв'язку з матеріальними труднощами не змогла до цього часу повернути борг.

Відповідно до  ст.  63 5 ЦК України,  попереднім є договір,  сторони якого зобов'язуються протягом певного
строку(у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на
умовах,  встановлених попереднім
договором.

Попередній
договір укладається у формі,
встановленій для основного договору,
а якщо форма основного договору не встановлена,  у письмовій формі.

Сторона,  яка необгрунтовано ухиляється від укладення
договору,  передбаченого попереднім
договором,  повинна відшкодувати другій
стороні збитки,  завдані
простроченням,  якщо інше не встановлено
попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Оскільки,  попереднім договором,  що було укладено між позивачем та
відповідачем підтверджується факт передачі грошей в розмірі 5050 гривень і
,  як встановлено судом,  до цього часу відповідачка не повернула
позивачеві зазначену суму,  основний
договір купівлі-продажу з позивачем не уклала,
суд вважає,  що позовні вимоги
ОСОБА_1 слід задовольнити та стягнути з відповідачки на його користь 5050
гривень - суму,  що була передана
відповідачці при укладенні попереднього договору купівлі-продажу.

У
відповідності зі  ст. 88 ЦПК України з
відповідачки також слід стягнути на користь позивача держмито в сумі
51грн.,  сплачене за подачу позову,  а також витрати за інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі ЗО грн.

Керуючись  ст.
ст. 8, 10, 11, 212, 213, 214, 215, 224-225 ЦПК України,   ст.
635 ЦК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути
з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 5050(п'ять тисяч п'ятдесят
гривень),  судові витрати-державне мито в
розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення 30грн.,    а всього 5131
(п'ять тисяч сто тридцять одну) гривню.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.