УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19   грудня   2007   року   колегія
суддів   судової   палати
в   цивільних   справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі: головуючого,
судді   Дралло І.Г.,

суддів   М'ясоєдової Т.М. ,  ІсаєваГ.А.,
при секретарі    Урденко Г.В.,  з участю: представника позивача Шевченка С. А.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Сімферополі цивільну справу за

позовом
Євпаторійського міського управління земельних ресурсів до Євпаторійської

міської
ради,  ОСОБА_1,  третя особа: Євпаторійський відділ Кримського
філіалу ДП «Кримський регіональний центр державного земельного кадастру» про
визнання недійсним рішення за апеляційною скаргою Євпаторійського міського
управління земельних ресурсів на ухвалу Євпаторійського міського суду АР Крим
від 13 серпня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Євпаторійське
міське управління земельних ресурсів звернулося до суду з позовом до
Євпаторійської міської ради,
ОСОБА_1,  третя особа:
Євпаторійський відділ Кримського філіалу ДП «Кримський регіональний центр
державного земельного кадастру» про визнання недійсним рішення.

Ухвалою
місцевого суду від 13 серпня 2007 року відмовлено
у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1
ст.
205 Цивільного процесуального кодексу України.

В апеляційній
скарзі Євпаторійське міське управління земельних ресурсів ставить питання про
скасування ухвали суду першої інстанції від 13 серпня 2007 року як
необґрунтованої,  постановленої з
порушенням норм процесуального права,
вважає,  що судом не вірно визначена
суть їх позовних вимог і те,  що спір
підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
представника позивача Шевченка С. А.,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги позивача,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи
Євпаторійському міському управлінню земельних ресурсів у відкритті провадження
у справі,  суд першої інстанції виходив з
того,  що позивач оскаржує рішення
суб'єкта владних повноважень в зв'язку з чим спір підлягає розгляду в порядку
адміністративного,  а не цивільного
судочинства.

Колегія
суддів вважає,  що до таких висновків
місцевий суд прийшов з порушенням норм процесуального права.

Вимогами
ч. 1  ст.  15
Цивільного процесуального кодексу України передбачено,  що суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів,  що виникають
із цивільних,  житлових,  земельних,
сімейних,  трудових відносин,  а також з інших правовідносин,  крім випадків,  коли розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства

Відповідно
до положень частини 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України,
компетенція адміністративних судів поширюється на: спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),  дій чи бездіяльності;

Справа
№22ц-6776/07                           Головуючий
суду першої інстанції      Горюнова Л.І.

Доповідач                                                                                                           М'ясоєдова
Т.М.

2

спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу,  її
проходження,  звільнення з публічної
служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої
компетенції у сфері управління,  у тому
числі делегованих повноважень,  а також
спори,  які виникають з приводу укладання
та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках,  встановлених
законом; спори щодо правовідносин,  пов'язаних
з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно
до вимог пункту 1 частини 2 статті 122 Цивільного
процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у
справі,  якщо заява не підлягає розгляду
в судах у порядку цивільного судочинства.

У
матеріалах справи наявний державний акт на право приватної власності на
земельну ділянку від 14 листопада
2005 року,  яким відповідачці ОСОБА_1 надано у приватну
власність земельну ділянку (а.с,  5).

З
відповіді Євпаторійської міської ради вбачається,  що передача земельної ділянки ОСОБА_1 була
проведена з порушенням вимог чинного законодавства і запропоновано позивачу
звернутися до суду з позовною заявою про визнання недійсним рішення
Євпаторійської міської ради про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки
(ах,  7).

Виходячи
з того,  що у даному випадку спір йде про
право власності ОСОБА_1 на конкретну земельну ділянку,  яка розташована по вулиціАДРЕСА_1 з
урахуванням наявності в неї державного акту на право власності на земельну ділянку
по АДРЕСА_2,  колегія суддів приходить до
висновку,  що даний спір не має
публічно-правового характеру,  оскільки
пов'язаний безпосередньо з правом ОСОБА_1 на володіння земельною ділянкою,  тобто між сторонами існує спір про
право,  що в свою чергу виключає її
розгляд в порядку адміністративного судочинства.

За таких
обставин суд першої інстанції в порушення вимог наведених вище статей
Цивільного процесуального кодексу України необґрунтовано відмовив
Євпаторійському міському управлінню земельних ресурсів у відкритті провадження
у цивільній справі.

Відмовляючи
у відкритті провадження у справі суд першої інстанції помилково керувався п.1
ч. 1  ст.  205 ЦПК
України,  оскільки ці положення регулюють
порядок закриття провадження у справі і не передбачають підстав для відмови у
відкритті провадження у справі.

Виходячи
з наведеного,  керуючись пунктом 3 статті 312,
статтями 303,  313,
315,  317 Цивільного
процесуального кодексу України,  колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду АР Крим,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Євпаторійського міського управління земельних ресурсів задовольнити.

Ухвалу
Євпаторійського міського суду АР Крим від 13
серпня 2007 року
скасувати і направити справу на новий розгляд в порядку цивільного судочинства
України до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку у Верховний Суд України у двохмісячний строк з дня набрання
нею законної сили.