УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року грудня
місяця „10" дня колегія суддів судової палати у цивільних

справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді:   Панкова М.В.,

Суддів: Шаповалової О.А.,  Белинчук Т.Г.,

При секретарі: Архаровій К.К.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватних
підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3про стягнення заробітної плати, середнього
заробітку за час затримки розрахунку і відшкодування моральної шкоди,

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 липня
2007 року, -

встановила:

ОСОБА_1. у грудні 2006
року звернувся до суду з позовом до Приватних підприємців ОСОБА_2. та ОСОБА_3 про стягнення
заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку і
відшкодування моральної шкоди

Свої
вимоги мотивує тим, що працював без укладення письмового трудового договору у
відповідачів як торговий представник з 19 листопада 2004 року по 25 квітня 2005
року. При прийнятті його на роботу відповідачі обговорили з ним умови роботи,
вказавши його оклад в 500 грн. Крім того, він повинен був отримувати відсоток
від продажу товару і компенсацію на витрати, пов'язані з використанням
транспорту і послуг зв'язку. Відповідачі йому заробітну плату в повному об'ємі
не виплачували, платили тільки відсоток від продажу, транспортні витрати і
послуги зв'язку. На його вимогу про виплату, відповіли відмовою. Він звертався
в правоохоронні органи з питання порушення трудового законодавства і залучення
відповідачів до кримінальної відповідальності, але йому було рекомендовано
звернутися до суду. Вважає, що відповідачі не доплатили йому заробітну плату у
розмірі 2750 грн. Крім того, не провели з ним повний розрахунок при звільнення
і за весь період затримки розрахунку, просить стягнути 10300 грн. Вважає, що
своїми діями відповідачі завдали йому моральної шкоди, яку він оцінює в 4000
грн.

Рішенням
Євпаторійського міського суду АР Крим від 23 липня 2007 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.
просить рішення суду скасувати з направленням справи на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги зводяться до того,
що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися до суду апеляційної інстанції,
дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Справа № 22-ц-6758/2007 р

Головуючий суду
першої інстанції Горюнова Л.І.

Доповідач       Белинчук Т.Г.

Відповідно
до вимог статті 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Постановляючи
рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач
не надав суду достатніх доказів тих обставин на які він посилається як на
обґрунтування своїх позовних вимог.

З даними
висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони
відповідають вимогам закону.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач посилається на те, що він знаходився у
трудових відносинах з відповідачами працюючи на посаді торгового представника,
при цьому письмовий трудовій договір укладено не було.

Відповідно
статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 частина 1 встановлює, що суд
розглядає цивільну справу на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно
статей 57, 59 ЦПК України, доказами у справі є які-небудь фактичні данні, на
підставі яких базуються вимоги, заперечення сторін, і інші обставини, що мають
значення для вирішення справи.

Проте
позивачем не надано суду допустимих доказів того, що між сторонами існували
трудові стосунки, за таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано відмовив
в позовних вимогах.

Доводи
апеляційної скарги, що судом не прийняти до уваги показання свідків , які
підтверджували, що позивач перебував у трудових стосунках з відповідачами, є
необгрунтованими, оскільки свідки були допитані у судовому засіданні суду
першої інстанції, та їх поясненням дана належна правова оцінка.

Інші
доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не є
підставами для скасування чи зміни рішення суду.

Судом
правильно встановлені факти, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення. та
докази якими вони підтверджуються, правовідносини, та норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини і постановлено рішення по справі на підставі
доказів, наданих особами в порядку правил ЦПК України.

Суд
першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права, що в силу ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційної скарги.

На
підставі викладеного і керуючись статтями 303, 307, 308, 315, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу    ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 липня 2007
року   залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України  протягом
двох місяців.