Справа-22ц-7114-2007 р.                             Головуючий
у 1 інстанції : Коваленко В.В.
: 21                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

28
вересня 2007 року  Судова палата у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

в складі
: головуючого - судді              Новодворської
О.І.

суддів                                                     Кіянової
С.В., Ювченко Л.П.

при
секретарі                                         Голубцові
А.В.

за
участю позивача                                ОСОБА_1.

представника
позивача                        ОСОБА_2.

та
представників відповідачів              Нікішина
Д.В., Нестеренко Н.В.

представника
третьої особи                  Колосова
В.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Донецька від 22 травня
2007 року за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Куйбишевському районі м. Донецька, третя особа - орендне
підприємство "Шахта ім..3асядька" про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Київського районного суду м. Донецька від 22 травня 2007 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Куйбишевському районі м. Донецька, третя особа - орендне підприємство
"Шахта ім..3асядька" про відшкодування моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати і постановити нове по
суті позовних вимог, оскільки судом першої інстанції були порушені норми
матеріального і процесуального права, не прийняті до уваги Рішення
Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, де було роз"яснено
обов"язок Фонду щодо відшкодування моральної шкоди, крім того, саме з вини
суду рішення було прийнято у 2007 році, тоді як він звернувся з вказаним позовом
у 2005 році.

В
судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник підтримали
доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Представники
відповідачів заперечували проти доводів апеляційної скарги і просили рішення
суду залишити без змін.

Представник
третьої особи також просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши
доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги позивача, апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, що склалися
між сторонами і визначив закон, який їх регулює, а також правильно застосував
норми матеріального права.

При
розгляді справи суд 1 інстанції встановив, що позивач перебував у трудових
відносинах з орендним підприємством "Шахта ім..3асядька" і 02.04.2005
року під час виконання своїх трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок,
про що складено акт за формою Н-1. Висновком МСЕК від 21.07.2005 року позивачу
вперше встановлено 50% втрати професійної працездатності і надано 3 групу
інвалідності, він відчуває незручності, пов"язані з наслідками виробничьої
травми, чим заподіяно моральну шкоду. Однак, п.22 ст.71 Закону України
"Про Державний бюджет на 2007 рік відшкодування моральної шкоди зупинено,
незалежно від часу настання страхового випадку, крім того, п.п.5 та 10 Закону
України "Про внесення змін до Закону

України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди, в
зв"язку з чим вимоги позивача не грунтуються на законі.

Так,
право позивача на відшкодування моральної шкоди в даному випадку закріплено у
ст.ст.21 ч.1 п.1 "е", 28 ч.3 та 34 ч.3 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань, що заподіяли втрату
працездатності" від 23.09.1999 року.

Але,
рішення по вказаній справі ухвалено 26 березня 2007 року і п.21 ст.71 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2007 рік, який набрав чинності з
1.01.2007 року зупинено на 2007 рік дію абзацу 4 ст. 1 (в частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання
страхового випадку ), підпункту "е" п.1 ч.1 ст.21, ч.3 ст.28, ч.3
ст.34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що
заподіяли втрату працездатності".

При
таких обставинах, суд дійшов до обгрунтованного висновку про відмову позивачу у
позові про відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоров'ю.

Але, при
цьому суд першої інстанції зайве послався на положення Закону України від 23.02.2007
року "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", яким
взагалі виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки він не
має зворотної сили.

Доводи
апеляційної скарги позивача не впливають на правильність висновків суду першої
інстанції.

При
встановлені фактів і постановлені рішення судом 1 інстанції не порушено норм
процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права, тому
підстав для скасування рішення суду не має.

Відповідно
до ч.1 ст.308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.ст.307 ч. 1 п. 1, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Київського районного суду м. Донецька від 22 травня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.