№2-608/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

і3.09.2007р.      Вільногірський міський суд
Дніпропетровської області в складі головуючого судді
Литвинової Р.А.,        при
секретарі Довбань С.М., з участю позивачки
ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Вільногірську цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною 3-х років,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною 3-х
років, в якому зазначає, що вони з відповідачем перебувають в шлюбі, від якого
мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

З липня 2007р. вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вони з відповідачем
припинили фактичні шлюбні відносини, між ними виник спір щодо
матеріального утримання відповідачем дитини та її до досягнення дитиною трьох років, оскільки відповідач добровільно такої
допомоги їй не надає.

Відповідач працює і має можливість виплачувати аліменти, а її доходів недостатньо для того, щоб нормально утримувати дитину.
Відповідач фізично здоровий, інших непрацездатних осіб
на своєму утриманні не має, ніяких утримань з його заробітної плати не провадиться. На її прохання допомагати їй в
матеріальному утриманні дитини відповідач
добровільно цього не виконує, мотивуючи тим, що гроші йому самому
потрібні.

Позивачка просить задовольнити її позов і стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4
частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку і на своє утримання - в розмірі 1/5 частини заробітку, застосувавши при цьому аналогію стосовно
мінімального розміру по аліментам на її
утримання, тобто - не менше 30% прожиткового мінімуму для працездатних
осіб.

Позивачка в судовому засіданні підтримала свій позов, просить його задовольнити, пояснила, що вони з відповідачем проживають
в даний час окремо, вона знаходиться у тяжкому матеріальному
становищі, просить ухвалити рішення про стягнення на
свою користь з відповідача аліментів на своє утримання та на утримання дитини.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він позов визнає, вважаючи
своїм обов'язком виплачувати аліменти на утримання сина і дружини до досягнення
дитиною трьох років.

Визнання ним позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права та інтереси, тому суд приходить до обґрунтованого висновку
про наявність законних підстав для прийняття визнання
позову відповідачем і для ухвалення рішення про задоволення
позову.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст.182 Сімейного
кодексу України при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей,
непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, що мають значення для розгляду справи.

В ст. 84 Сімейного кодексу
зазначено, що дружина, з якою проживає дитина,

-2-

має право на утримання від чоловіка
- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та
незалежно від її матеріального становища, за умови,
що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як встановлено в судовому засіданні, а також підтверджено матеріалами справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від
якого мають малолітнього сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про шлюб та про народження дитини (а.с.4,5), довідкою міськвиконкому про те, що дитина знаходиться на її
утриманні (а.с.9) та довідкою про доходи позивачки, з якої вбачається,
що вони є незначними (а. с. 10). Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів в зазначеному позивачкою
розмірі.

Згідно з цивільно-процесуальним законодавством (ст.88 ЦПК України) з
відповідача підлягає стягненню державне мито (судовий збір) в розмірі 51.00
грн., також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 07.50 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 84, 191 Сімейного
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити, прийнявши визнання позову відповідачем
ОСОБА_2.

Стягувати
щомісячно аліменти з ОСОБА_2(ід. №НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженця м. Вільногірська Дніпропетровської області, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1працює в КП «Теплові
мережі м.Вільногірська» на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження
до повноліття на користь матері ОСОБА_1в розмірі 1/4 частини заробітку,
але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи
стягнення з 17.07.2007 року.

Стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1на її утримання в розмірі 1/5 частини його доходів до досягнення дитиною трьох років - до 10.04.2008 року,
починаючи стягнення з 17.07.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави державне мито (судовий
збір) у розмірі 51.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Вільногірським міським судом в сумі
07.50грн., перерахувавши їх за наступними
реквізитами : Одержувач - УДК у м. Вільногірську ГУДКУ в Дніпропетровській області ; Код , розрахунковий рахунок : 0012, МФО 805012, Банк ГУДКУ в Дніпропетровській області.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах
суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються апеляційному суду через
Вільногірський міський суд.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.