Справа № 22-1581     2007 р.         Головуючий у першій інстанції
1, 5                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
жовтня 2007 року                    Колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

головуючого -
Кривохижі В.І.

суддів - Черниш
Т.В.,  Чорнобривець О.С.,

при
секретарі   Харабари О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за

апеляційною   скаргою          відділу   державної
виконавчої   служби   Новомиргородського

районного
управління юстиції на рішення Новомигородського районного суду від 19 червня
2007 року,

встановила:

22
березня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу державної
виконавчої служби Новомиргородського районного відділу юстиції (далі- ВДВС) про
визнання права власності на майно та звільнення його з-під арешту. Позовні
вимоги мотивував тим, що державні виконавці неправомірно включили до складених
ними 11 грудня 2006 р. та 12 січня 2007 року актів опису та арешту майна ВАТ
«Райагробуд» належне йому, ОСОБА_1, майно, а саме: огорожу, автоцистерну,
облицювальну плитку, машину для виготовлення колодязних кілець, електродвигун,
візок ручний, двигун від автомобіля, 10 труб, форми для виготовлення колодязних
кілець, пластикову трубу, радіатор автомобіля МАЗ, двигун автомобіля ГАЗ-53, 12
дошок необрізних, 2 чани, 20 металевих кутиків, ємкість, - всього майна
загальною вартістю 2555 грн.

Рішенням
Новомиргородського районного суду від 19 червня 2007 року позов задоволено:
визнано право власності ОСОБА_1. на зазначене ним в позовній заяві майно та
зобов»язано ВДВС виключити це майно з актів опису і арешту від 11 грудня 2006
року та 12 січня 2007р.

В
апеляційній скарзі, поданій ВДВС, ставиться питання про скасування зазначеного
рішення та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції з
мотивів порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності
висновків суду фактичним обставинам справи та доказам.

При
перегляді справи представники ВДВС повністю підтримали доводи апеляційної
скарги, позивач їх заперечував.

Перевіривши
законність. та обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах, визначених ст.
303 ЦПК України, заслухавши пояснення осіб, які з»явились в судове засідання,
колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що
11 грудня 2006 року та 12 січня 2007 року державними виконавцями ВДВС
Новомиргороського РУЮ при примусовому виконанні судових рішень про стягнення з
ВАТ «Райагробуд» заборгованості в сумі 154929 грн. в порядку ст. 50 Закону
України « Про виконавче провадження» було описане і накладено арешт на виявлене
на території ВАТ «Райагробуд» рухоме та нерухоме майно, що підтверджується
даними відповідних актів, постанови про звернення стягнення на майно боржника
від 14 листопада 2006 року (а.с. 13-17, 20).

Відповідно
до ст. 59 зазначеного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про
визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Як роз»яснив
Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови №6 від 27 серпня 1976 року «Про
судову практику в справах про виключення майна з опису» ( з наступними змінами
та доповненнями), за правилами, встановленими для розгляду таких позовів,
розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності
на описане майно або на праві володіння ним.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції як з зі встановленого факту виходив з
того, що ОСОБА_1за власні кошти придбав протягом 1993-2006 років зазначене ним
в позовній заяві майно загальною вартістю 2555 грн., і представник ВАТ
«Райагробуд» визнав позов.

Однак з
наведеним обгрунтуванням правового висновку, покладеного в основу рішення,
погодитись не можна, оскільки суд дійшов його без повного з»ясування обставин
справи та з порушенням норм матеріального і процесуального законодавства.

Так,
пославшись як на підставу для задоволення позовних вимог на визнання
співвідповідачем позову, суд всупереч вимогам ст. 174 ЦПК, якою керувався, не
перевірив, чи не порушує таке визнання права та інтереси інших осіб, не дав
оцінку тому, що інтереси ВАТ «Райагробуд», очолюваного позивачем, представляв
за ордером адвокат, який будь-яких пояснень в судовому засіданні не надавав.

Визнавши
відповідачем ВДВС та залучивши до участі в справі ВАТ «Райагробуд»
співвідповідачем, суд не врахував, що згідно роз»яснень Пленуму Верховного Суду
України, викладених в п. 4 згаданої постанови, відповідачами в таких спірних
правовідносинах є, крім боржника, особи, в інтересах яких накладено арешт на
майно.

Цієї
вимоги судом не дотримано. Не визначивши стягувачів як учасників виконавчого
провадження і не залучивши їх до участі в справі, суд фактично вирішив питання
про їх права, що відповідно до п. 4)ст. 311 ЦПК є безумовною підставою для
скасування постановленого рішення з передачею справи на новий розгляд.

При
новому розгляді справи суду варто вирішити питання про залучення в порядку ст.
33 ЦПК належних співвідповідачів, вияснивши при цьому, на користь кого зі
стягувачів не виконані судові рішення, по яким звернено стягнення, оскільки, як
пояснював представник ВДВС, значна сума заборгованості вже погашена. Необхідно
також долучити до матеріалів справи відповідні рішення суду, на виконання яких
було описане майно. Крім того, слід більш ретельно з»ясувати щодо доведеності
наявності підстав набуття позивачем права власності на спірне майно,
перевірити, чи не перебуває це майно на обліку ВАТ «Райагробуд», і на підставі
встановлених обставин вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства,
роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в постанові №6 від 27
серпня 1976 року(зі змінами)

Виходячи
з наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ст. 311, ст. ст. 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділу державної виконавчої служби Новомиргородського районного
управління юстиції задовольнити.

Рішення
Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 червня 2007
року скасувати, а справу передати на новий розгляд до того ж суду іншому судді.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.