Справа №
22-368/2008 р.                      Головуючий
1 інстанції- Скляров
18                                           Доповідач-Рецебуринський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня
2007 р .                                                    Апеляційний
суд Донецької області

в складі:   головуючого - судді Бугрим Л.М.

суддів -
Рецебуринського Ю.Й.,  Зінов'євої А.Г.
при секретарі- Бєжині В.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Донецьку апеляційну скаргу ЗАТ
Комерційного банку „ПриватБанк"

на
ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 13 листопада 2007
року за заявою про видачу судового наказу ЗАТ КБ „ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
Краматорського міського суду Донецької області від 13 листопада 2007 р. ЗАТ КБ „ПриватБанк"
відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором.

На дану
ухвалу суду ЗАТ КБ „ПриватБанк"
подав апеляційну скаргу,  в якій просить
скасувати її,  як постановлену з
порушенням норм матеріального і процесуального права. На думку заявника,  вимоги банку ґрунтуються на правочині,  вчиненому в письмові формі,  відповідають вимогам закону і з нього не
вбачається спору про право.

Представник
ЗАТ КБ
„Приватбанк",  належним чином
повідомлений про час та місце розгляду справи,
в судове засідання не з'явився,
просив справу розглядати без його участі.

Заслухавши
доповідь судді,  вивчивши матеріали
справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційну скаргу слід відхилити,  а ухвалу - залишити без змін з наступних
підстав.

В заяві
про видачу судового наказу заявник просить стягти з боржника заборгованість за
кредитом,  заборгованість по процентам за
користування кредитом.

Предметом
договору сторін є кредит у розмірі 2 882 грн. зі сплатою відсотків у
розмірі   12% на рік.  Договором встановлені відсотки за
користування кредитом,

заборгованість
по процентам за користування кредитом,
заборгованість по комісії і пеня.

Приймаючи
рішення про відмову у видачі судового наказу,
суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того,  що вимога про стягнення з боржника всіх
належних до сплати грошових зобов'язань не може бути вирішена в порядку
наказного провадження.

Таким
чином,  апеляційний суд вважає,  що ухвала постановлена з додержанням вимог
закону.

Згідно
зі  ст.
100 ч.1 п. 2 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу,  якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

Апеляційний
суд не може погодитися з доводами банку,
оскільки стягнення відсотків є видом відповідальності за порушення
зобов'язань.

Згідно
зі  ст.
1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах,  встановлених договором,  а позичальник зобов'язується повернути кредит
та сплатити проценти.

До
відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї
глави,  якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З
наведеного слід зробити висновок,  що у
даному випадку виникає спір про право і суд обґрунтовано виніс ухвалу про
відмову у видачі судового наказу.

Згідно з
п. 2  ст.
312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,  апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає
ухвалу без змін,  якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала
постановлена з додержанням вимог закону,
при вирішені питання не були порушені норми процесуального права та
порядок,  встановлений для його
вирішення.

Керуючись  ст.
ст.  304,  307 ч. 2 п. 1,  312 ч. 1 п.1,
314,  315 ЦПК України,  апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства Комерційного банку „ПриватБанк"
відхилити.

Ухвалу
судді Краматорського міського суду Донецької області від 13 листопада 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  та може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.