Справа № 2°-47 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

21
червня 2007 року                                                        Совєтський
районний суд

Автономної Республіки Крим

у складі :   головуючого                           - судді Кордик С. В.

при
секретарі                                           -
Коль Н.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Совєтський АР Крим цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності
правовстановлюючого документу - трудової книжки,  заповненої 23 грудня 1966 року відділом
кадрів підприємства п/я 125 м.  Ташкента
на ім'я ОСОБА_1. Заява мотивована тим,
що згідно паспорта заявниця має ім'яОСОБА_1,  однак у її трудовій книжці ім'я було
зазначено з помилкою,  а саме ОСОБА_1.
Зазначена обставина у цей час перешкоджає їй оформити пенсію за віком.

У
судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подану заяву,  посилаючись на викладені у неї обставини.

Представник
заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України у Совєтському
районі АР Крим у судове засідання не з'явився,
надіславши на адресу суду заяву,
з якої вбачається,  що він не
заперечує проти задоволення заяви та просить розглянути справу за його
відсутністю. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у
відсутності заінтересованої особи.

Суд,  заслухавши заявника,  допитавши свідків,  вивчивши матеріали справи,

встановив:

згідно
паспорта громадянина України серіїНОМЕР_1,
виданого Совєтським РВ ГУ
МВС України в АР Крим 15 липня 2006 року,
заявниця значиться як ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому у трудової книжці,  заповненої 23 грудня 1966 року відділом
кадрів підприємства п/я 125 м.
Ташкента,  яка була досліджена у
судовому засіданні,  зазначено,  що вона заповнена на ім'я ОСОБА_1,  1947 року народження. Таким чином прізвище та
рік народження,  зазначені у трудовій
книжці,  ідентичні прізвищу та ріку
народження,  зазначеним у паспорті
заявниці,  а імена є співзвучними,  що підтверджує належність трудовій книжці
заявниці.

Також
належність зазначеного правовстановлюючого документу саме заявниці
підтверджується показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3,  які пояснили,
що тривалий час знайомі з заявницею і їм відомо про те,  що вона працювала у підприємстві п/я 125
м.  Ташкента у 1966 році.

У суду
немає підстав для того,  щоб ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів,
повідомлених свідками. Дані про їхню зацікавленість у результаті
розгляду справи відсутні,  їх показання
об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Враховуючи,  що факт належності правовстановлюючого
документу знайшов своє підтвердження,
встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці -
можливість реалізувати свої право на отримання пенсії за віком,  суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1
задовольнити.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  5,  57,
60,  212,  234-235,
256-257,  259 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати,  що трудова книжка,  яка заповнена 23 грудня 1966 року відділом
кадрів підприємства п/я 125 м.  Ташкента
на ім'я ОСОБА_1,  1947 року народження
належить ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  уродженки Середньочирчиксього району
Ташкентської області Узбекистану.

Рішення
суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим шляхом
подачі апеляційної скарги через Совєтський районний суд Автономної Республіки
Крим протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,  яка може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення суду. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у

строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Совєтський районний суд АР
Крим.

Рішення
набуває законної сили після закінчення десятиденного строку,  передбаченого для подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано,  та
двадцятиденного строку для подання апеляційної скарги,  який вираховується з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження.