Справа
№ 2-928/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2007 р.                                                                           м.  Димитров

Димитровський
міський суд Донецької області у складі: головуючого - судді Халаджи О.В. при
секретарі Мітченковій Н.А. з участю позивача ОСОБА_1 третьої
особиОСОБА_2представника відповідача Коробського А.В.

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в м.  Димитров
справу за позовом ОСОБА_1до
Димитровської міської Ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов
визнав.

Позивач
в судовому засіданні,  в обгрунтування
позову пояснив,  що 15 квітня 2001 року
померла його мати ОСОБА_3,  яка постійно
мешкала на день смерті у АДРЕСА_1

Після
смерті матері відкрилася спадщина,  що
складається із 1А частки у праві спільної сумісної власності на квартиру
№4,  яка розташована уАДРЕСА_1,  належної їй по праву спільної сумісної
власності,  згідно свідоцтва про право
власності на житло від 04.11.94 року № 2/47-1434.

Інша 1/2 частка
квартири належить по праву спільної сумісної власності позивачу.

На
спадкування за законом першої черги післі смерті ОСОБА_3 має право позивач та
його брат ОСОБА_2.1нших спадкоємців на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 не
має.

Відповідно
до встановленого законом порядку у шестимісячний строк позивач прийняв
спадщину,  фактично вступив в управління
та володіння спадковим майном,
розпорядився речами звичайної домашньої* обстановки та вжитку.

Не
зважаючи на факт прийняття спадщини,
свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом
порядку позивач не може отримати з причин відсутності виділу в натурі частки
спадкодавця із майна спільної сумісної власності.

Тому
просить визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири,  розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Судом
установлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
мати позивачки ОСОБА_3,  яка постійно
мешкала на день смерті уАДРЕСА_1 (а.с.
13 ).

Після
смерті матері позивача відкрилася спадщина,
що складається із 1А частки у праві спільної сумісної власності на
квартиру №4,  яка розташована уАДРЕСА_1,  належна їй по праву спільної сумісної власності,  що підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 04.11.94 року № 2/47-1434. (а.с.

8)

Інша Уг
частка квартири належить по праву спільної сумісної власності позивачу по
справі (ах. 8,  9).

На
спадкування за законом першої черги післі смерті ОСОБА_3  має право позивач,  та його брат ОСОБА_2,  який не претендує на спадщину від своєї
матері ОСОБА_3,  та надав суду заяву про
визнання позову ОСОБА_1 (а.с.  24, 29)

ОСОБА_3
доводиться матір'ю позивача,  що
підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.
12)

Відповідно
до приписів  ст.  З Закону України «Про власність»,  майно може належите на праві спільної
(часткової або сумісної) власності громадянам.

За
змістом чинної на той час статті 112 Цивільного кодексу Української РСР,  розрізнялася спільна власність з визначенням
часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).
Згідно статті 8 Закону України «Про приватизацію

2

державного житлового фонду»
передача займаних квартир
здійснюється в спільному сумісну або часткову власність за письмовою згодою
всіх повнолітніх членів сім'ї.

За таких
правових підстав позивачу та його матері,
було передано в спільну сумісну власніть квартиру АДРЕСА_1

За
змістом статті 369 Цивільного кодексу України,
у разі виділу частки із майна,  що
є у спільній сумісній власності,
вважається,  що частки кожного із
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до
приписів статі 372 Цивільного кодексу України,
у разі пододілу майна,  що є у
спільній сумісній власності,
вважається,  що частки
співласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Таким
чином суд вважає,  що ОСОБА_3 володіла
1/2 частиною квартири № 4,  що
розташована у АДРЕСА_1 на правах спільної сумісної власності і тому вимоги
позивача підлягають задоволенню,  та за
ним слід визнати право власності на 1/2 частину квартири,  розташованої за адресою:АДРЕСА_1.

На
підставі  ст.  ст.
524,  529,  548,
549 Цивільного кодексу Української РСР,
ст.  392 Цивільного кодексу
України,  та керуючисть  ст.
ст. Ю,  11,  57,
209,  213,  214,
215,  294 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до Димитровської
міської Ради про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 квартири,  розташованої
за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.