АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
9кв-822/2007 р.                                                 Головуючий
1                                                                           ЛобкоА.В.
апеляційній інстанції Попруга С. В. Доповідач в касаційній інстанції Ювшин В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
грудня 2007 року                                                                           м.  Черкаси

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
у складі головуючого Адаменко Л.В.

Суддів Ювшина В.І.,  Магди Л.Ф.,  Качана О.В.,
Бородійчука В.Г.

розглянувши
у судовому засіданні в місті Черкаси касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Сумської області від 10 жовтня 2006 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Сумське НВО їм. . Фрунзе» про
стягнення заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,  відшкодування моральної шкоди та за
зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства «Сумське НВО ім. . Фрунзе» до ОСОБА_1 про
стягнення помилково виплачених коштів,

встановила:

В лютому
2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ВАТ «Сумське НВО ім. .
Фрунзе» про стягнення заборгованості по заробітній платі,  середнього розрахунку за час затримки
розрахунку та моральної шкоди мотивуючи свої позовні вимоги тим,  що згідно наказу № 248 ОК від 23 січня 2006
року по ВАТ «Сумське НВО ім. . Фрунзе»
вона була звільнена з роботи по п. 1
ст.  40 КЗпП України. Але при її
звільненні відповідачем не було проведено повного розрахунку по
заробітній,  компенсації за невикористану
відпустку та інші виплати,  які її
належали на день звільнення. За підрахунками ОСОБА_1 заборгованість
підприємства перед нею по даним виплатам становить біля 5000 гривень. Крім
того,  ОСОБА_1 вважає,  що порушенням її трудових прав при проведенні
розрахунку,  її причинено і моральну
шкоду,  яку позивачка визначила в розмірі
500 гривень.

ВАТ
«Сумське НВО ім. . Фрунзе»
звернулось до ОСОБА_1 з зустрічним позовом про стягнення помилково
виплачених коштів,  посилаючись на
те,  що згідно рішення Зарічного
районного суду м.  Суми від 25

жовтня
2005 року ОСОБА_1 була поновлена на роботі та стягнуто на її користь
середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5098 гривень,  85 коп. та моральну шкоду в сумі 300 гривень.
Судове рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку
за один місяць допущено до негайного виконання. ВАТ «Сумське НВО ім. . Фрунзе»
01 грудня

2005         року було видано наказ на
виконання рішення суду про поновлення

ОСОБА_1 на роботі,  але бухгалтерією
підприємства ОСОБА_1

помилково були виплачено всі кошти,
а не в розмірі середньомісячної

заробітної плати. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 05 січня
2006

року рішення Зарічного районного суду про поновлення ОСОБА_1 на

роботі та стягнення коштів було скасовано та ухвалено нове рішення,  яким

ОСОБА_1 відмовлено в задоволення позову. Але помилково виплачені

кошти,  які не являються заробітною
платою,  підлягають до повернення

підприємству.

Рішенням
Зарічного районного суду Сумської області від 11 серпня

2006         року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з

ВАТ «Сумське МНВО ім. . Фрунзе» на користь ОСОБА_1 912
гривень 67

коп.3аробітної плати за січень 2006 року,  1974 гривни 04 коп. компенсації за

невикористану відпустку,
914 гривни 25 коп. вихідної допомоги,
76 гривень 87

коп. премії за січень 2006 року,  1662 гривни 40 коп. середнього заробітку за
час

затримки розрахунку при звільненні та 200 гривень
моральної шкоди. В

задоволенні зустрічного позову ВАТ «Сумське МНВО ім. . Фрунзе» до

ОСОБА_1 про стягнення помилково виплачених коштів в
позові

відмовлено

Рішенням
апеляційного суду Сумської області від 10 жовтня.2006 року апеляційна скарга
ОСОБА_1 відхилена,  а апеляційна скарга
ВАТ «Сумське МНВО ім. . Фрунзе» задоволена. Рішення Зарічного районного суду
Сумської області від 11 серпня 2006 року змінено в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову ВАТ «Сумське МНВО ім. . Фрунзе» та стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ВАТ «Сумське МНВО ім. . Фрунзе» 4235 гривень 43 коп. помилково виплачених коштів. В іншій
частині рішення Зарічного районного суду Сумської області від 11 серпня 2006
року залишено без змін

Рішення
апеляційного суду Сумської області від 10 жовтня 2006 року ОСОБА_1 оскаржено в
касаційному порядку. В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на
неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права,  в зв'язку з чим ставить питання про
скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення Зарічного
районного суду Сумської області від 11 серпня 2006 року.

Колегія
суддів вважає,  що касаційна скарга
підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Скасовуючи
частково рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про
задоволення зустрічних позовних вимог ВАТ «Сумське НВО ім. . Фрунзе» до ОСОБА_1 про
стягнення помилково виплачених коштів,
суд апеляційної інстанції виходив з того,  що помилково виплачені ОСОБА_1 кошти не
являються стягненням заробітної плати за час вимушеного прогулу,  а являються безпідставно набутим майном.

Проте з такими
висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Судами
встановлено,  що рішенням Зарічного
районного суду Сумської області від 25 жовтня 2005 року ОСОБА_1 поновлена на
роботі на ВАТ «Сумське НВО ім. . Фрунзе»
та стягнуто на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу
у розмірі 5098 гривень 85 коп. та моральну шкоду в сумі 300 гривень. Рішення в
частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за один
місяць допущено до негайного виконання. Але бухгалтерією відповідача ОСОБА_1
було помилково нарахована та виплачена вся заробітну плату,  в розмірі 4235 гривни 43 коп. Рішенням
апеляційного суду Сумської області від 05 січня 2006 року рішення Зарічного
районного суду від 25 жовтня 2005 року було скасовано та відмовлено ОСОБА_1 в
поновленні на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу. Вважаючи помилково виплачені в повному об'ємі кошти не заробітною
платою,  ВАТ «Сумське НВО імФрунзе»
просило стягнути дані виплачені ОСОБА_1 кошти на їх користь.

Правовий статус виплачених ОСОБА_1 відповідачем коштів визначено судовим
рішенням на виконання якого вони і були виплачені, -заробітна плата за час
вимушеного прогулу. Відповідно до  ст. . 127 КЗпП України відрахування із
заробітної плати працівника можуть бути провадитись тільки у випадках для
повернення сум,  зайво виплачених
внаслідок лічильних помилок. Інших випадків повернення помилково виплаченої
заробітної плати чинним законодавством не передбачено.

4.2  ст.
382 ЦПК України також не допускається поворот виконання судового рішення
у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат,  що випливають з трудових правовідносин,  за винятком випадків,  коли рішення було обґрунтоване на підроблених
документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Такі дані в
матеріалах цивільної справи відсутні.

Відмовляючи
в задоволенні зустрічного позову ВАТ «Сумське НВО ім. . Фрунзе» суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про те,
що виниклі між сторонами правовідносини регулюються нормами трудового
законодавства,  а апеляційним судом до
виниклих правовідносин помилково застосовано норми цивільного законодавства.

При
встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм
процесуального права,  рішення суду
відповідає вимогам матеріального права і скасовано апеляційним судом помилково.

За таких
обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі
рішення суду першої інстанції з підстав,
передбачених  ст. . 339 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  338,  339 ЦПК України,  Законом України «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» № 697-V від
22.02.2007 року,  колегія суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задоволити.

Рішення
апеляційного суду Сумської області від 10 жовтня 2006 року скасувати,  а рішення зарічного районного суду Сумської
області від 11 серпня 2006 року залишити в силі.

Ухвала
оскарженню не підлягає.