Справа №22-ц-2020 року                       Головуючий в 1 інстанції
11                                           Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року вересня місяця 11 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:                                                                  Пузонової
А.В.

суддів:                                                                              Стародубця
М. П.,

Фурман
Т.Г.

при
секретарі:                                                                 Ляшенко
О.В.

з участю
адвоката:     ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новокаховського міського сиди
Херсонської області від 23 квітня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянс-Аюко про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В
листопаді 2006 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Агро-Альянс-Люкс» про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

В
обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала,  що 14 грудня 2005 року вона уклала з
відповідачем договір на реконструкцію двокімнатної квартири,  розташованої в будинку АДРЕСА_1.

За
умовами договору реконструкція повинна була бути завершеною,  а квартира переданою їй відповідачем в липні
2006 року,  протягом десяти робочих днів.

Не
дивлячись на те,  що покладені на неї договором
обов'язки по передачі відповідачеві грошових коштів вона виконала,  реконструкція квартири ним не завершена.

Посилаючись
нач.2  ст. 883 ЦК України,  позивачка просила суд стягнути з товариства
на її користь понесені нею збитки та неустойку в розмірі 119930 грн.,  10000 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди та судові витрати.

В
процесі розгляду справи позивачка збільшила розмір витребуваної матеріальної
шкоди до 225 566 грн.,  посилаючись на
збільшення терміну невиконання відповідачем договірних зобов'язань.

Рішенням
суду від 23 квітня 2007 року постановлено позов задовольнити частково,  стягнути з ТОВ «Агро-Альянс-Люкс» на користь
ОСОБА_2 суму фактичного фінансування за договором в розмірі 34352, 50 грн.,  штраф у розмірі 6870, 50 грн.,  витрати по оплаті правової допомоги в розмірі
127, 40 грн.,  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО грн.,  а всього 41380, 40 грн.,  та судовий збір на користь держави в розмірі
412, 23 грн.

В іншій частині
в задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині відмови у стягненні
пені змінити та стягнути з відповідача на її користь пеню за період з
01.08.2006 року по день набрання рішенням суду законної сили,  зазначаючи,
що рішення суду в цій частині не відповідає нормам матеріального права
та обставинам справи.

Письмові
заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,  визначених  ст. 303 ЦПК України,  колегія суддів прийшла до висновку,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з таких підстав.

Судом
встановлено,  що між сторонами 14 грудня
2005 року було укладено договір №1/14-12 на участь у пайовому будівництві,  за умовами якого відповідач прийняв ОСОБА_2 у
пайову реконструкцію на двокімнатну квартиру загальною площею 52, 85 кв.м,  в будинку розташованому в АДРЕСА_1.
Закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію планувалося на липень
2006 року.

По
закінченню спорудження будинку,  здачі
його в експлуатацію відповідач зобов'язався передати позивачці у власність
вищезазначену квартиру протягом десяти робочих днів,  надати їй усі необхідні документи на цю
квартиру,  а також сприяти в оформленні
права власності на квартиру (а.с. З).

Позивачка
частково виконала покладений на неї договором обов'язок по фінансуванню
будівельних робіт і перерахувала на рахунок товариства грошові кошти у розмірі
34352 грн. 50 коп. (а.с. 5).

Відповідач
реконструкцію будинку не завершив і квартиру позивачці не передав через
те,  що будинок по АДРЕСА_1 не був
переданий йому у власність відкритим акціонерним товариством
«Південелектромаш»,  на що розраховувало
товариство з обмеженою відповідальність «Агро-Альянс-Люкс» при укладенні
договору з позивачкою.

Вказані факти
сторони не оспорюють і не спростовують.

Враховуючи,  що спірний договір на момент його укладення
не ґрунтувався на праві власності жодної із сторін на нерухоме майно,  яке підлягало реконструкції (будинку чи
квартири) і можливість виникнення у відповідача такого права та виконання ним
умов договору виключена не з вини відповідача,
а через відмову власника будинку його продати,  колегія суддів приходить до висновку,  що в спірних правовідносинах має місце
припинення зобов'язання неможливістю його виконання,  а тому вважає,  що висновок суду про необґрунтованість
позову   в   частині
стягнення   неустойки   за
прострочення   виконання

зобов'язання
по передачі квартири у власність позивачки є правильними і такими,  що відповідають як обставинам справи,  так і нормам матеріального права ( ст. 607 УК).

Факт                                   припинення                договірних                 правовідносин

підтверджується
поведінкою сторін,  жодна із яких не
порушувала в суді питання про розірвання договору,  в тому числі і в зв'язку з істотною зміною
обставин,  якими сторони керувалися при
укладенні договору.

Зважаючи
на наведене,  колегія суддів приходить до
висновку,  що суд першої інстанції
неправильно застосував при вирішенні даного спору положення норм ЦК України щодо
односторонньої відмови відповідача від виконання зобов'язань та щодо розірвання
договору і вважає за необхідне вказані норми матеріального права із
мотивувальної частини судового рішення виключити.

Разом з тим,  оскільки висновки суду
в оскарженій частині рішення є правильними,
колегія суддів не вбачає підстав для його скасування та задоволення
позову про стягнення витребуваної позивачкою неустойки.

Доводи
апеляційної скарги по суті позову не ґрунтуються на законі,  доказах і як такі,  що висновки суду не спростовують,  підлягають відхиленню.

В
неоскарженій частині правильність та законність судового рішення в силу
вимог  ст. 3ОЗ ЦПК України апеляційним
судом не перевірялися.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 303,  307,  308 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Новокаховського міського суду від 23 квітня 2007 року залишити без змін,  виключивши з його мотивувальної частини
посилання як на підставу для відмови у задоволенні позову в частині стягнення
неустойки на  ст.  ст. 651,
652 ЦК України.

Ухвала
набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.