Справа №   22ц-2140     2007 р.                               Головуючий
спори, що                                                 Ткаченко
апеляційній Інстанції Василенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада
2007   р колегія суддів Судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого   Адаменко Л.В.

суддів  Василенко
Л.І. Сіренка Ю.В.

при секретарі  Ковтун Л.Б.

з участю
прокурора

адвокатів

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» на рішення Чигиринського районного суду Черкаської
області від 27 вересня 2007 р. по справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
в особі Черкаської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

встановила:

02.07.2007
р. ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по кредитному договору.

В
обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 21.01.2005 р. між АППБ «Аваль»
та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 354411/91124/0036 - 5, за умовами
якого банк надав відповідачці споживчий кредит в сумі 5000 грн., строком на 18
місяців, із сплатою 0,001 % річних за час фактичного користування кредитом,
комісії за розрахунково - касове обслуговування позичкового рахунку в розмірі
30 % від суми кредиту, з терміном його погашення 20.07.2006 р.

Відповідно
до п. 1.3 та п. 5.1 вказаного договору ОСОБА_1 зобов'язувалась сплачувати
кредит щомісячно в розмірі 1/18 від суми отриманого кредиту та погашати
відсотки за користування ним.

В
порушення вимог кредитного договору ОСОБА_1 своєчасно кредит не сплачувала, що
призвело до утворення заборгованості, яка станом на 15.06.2007 р. становила
3417 грн.

Крім
того, ОСОБА_1 отримала кредит на підставі довідки про доходи № 365 від
20.01.2005 р., за підписом
головного бухгалтера ОСОБА_2, в якій зазначено, що

вона працює на
підприємстві ТОВ фірма «Дніпро» та отримує заробітну плату. Проте ОСОБА_1 на
вказаному підприємстві не працювала.

За
службове підроблення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_2 було
засуджено згідно до вироку Чигиринського районного суду Черкаської області від
31.07.2006 р.

Позивач
вважаючи, що відповідачки своїми злочинними діями заподіяли банку матеріальну
шкоду в сумі 3417 грн. просив суд стягнути ії солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача понесені судові витрати в сумі 81 грн.

Рішенням
Чигиринського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2007 р. позовні
вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної
дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в
сумі 3417 грн. та судові витрати в сумі 81 грн.

В
апеляційній скарзі ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить рішення суду, як
постановлене з порушенням норм матеріального права, скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги.

При цьому
вказується на ті ж підстави, що і в позовній заяві.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, що
з'явились, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи
частково позовні вимоги районний суд виходив з того, що кредитний договір був
укладений між позивачем та ОСОБА_1, які перебували в договірних відносинах та
мали відповідні договірні зобов'язання, які були порушені саме ОСОБА_1 З
ОСОБА_2 банк в договірних відносинах не перебував, жодних зобов'язань перед
банком вона не мала, засудження за службове підроблення довідки про заробітну
плату не є підставою для стягнення з неї заборгованості по кредиту, який вона
не отримувала. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог за рахунок ОСОБА_1

Розглядаючи
спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно
до змісту ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства. При цьому однією з підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори.

За
кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит
та сплатити проценти - ст. 1054 ЦК
України.

Судом
встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 21.01.2005 р. між АППБ «Аваль»
та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 354411/91124/0036 - 5, за умовами
якого банк надав відповідачці споживчий кредит в сумі 5000 грн., строком на 18
місяців, із сплатою 0,001 % річних за час фактичного користування кредитом, з
терміном його погашення 20.07.2006 р.

Згідно
до ст. 526 наведеного Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу.

Позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені
договором - ст. 1049 ЦК України.

Відповідно
до п. 1.3 та п. 5.1 вказаного договору ОСОБА_1 зобов'язувалась сплачувати
кредит щомісячно в розмірі 1/18 від суми отриманого кредиту та погашати
відсотки за користування ним.

Проте,
ОСОБА_1 в порушення вимог кредитного договору своєчасно кредит не сплачувала,
що призвело до утворення заборгованості, яка згідно до довідки Чигиринського
відділення ЧОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 15.06.2007 р. становила
3417 грн.

Таким
чином, враховуючи викладене та наведені вимоги закону, суд обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги саме за рахунок ОСОБА_1, як учасника договірних правовідносин.

Посилання
апеляційної скарги на те, що шкода позивачу була заподіяна спільними діями
відповідачів, у зв'язку з чим вони повинні нести солідарну відповідальність,
обгрунтовано було визнане судом безпідставним, так як між позивачем та саме
ОСОБА_1 мали місце договірні правовідносини, за якими остання отримала кредит
від банку та взяла на себе зобов'язання по його погашенню на умовах договору,
тому, в даному випадку, цивільні права та обов'язки виникли саме між АППБ
«Аваль» та ОСОБА_1. Крім того позивач просить стягнути борг саме за кредитним
договором та на його умовах, а не з інших підстав.

В свою
чергу ОСОБА_2 жодних правовідносин з позивачем не мала. Спірний договір не
містить даних про місце роботи ОСОБА_1 та будь - яких інших умов його укладення
пов'язаних з її місцем роботи, наявність зв'язку між довідкою з місця роботи та
отриманням кредиту.

Судова
колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись
ст. ст. 304,
307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Рішення
Чигиринського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2007 р. залишити
без змін.

Ухвала
набирає чинності одразу після проголошення і може бути оскаржена до Верховного
Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців.