Справа № 22ц-7926/07 р.                                         Головуючий
- 11                                                                  Доповідач
У ХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2007 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
судді:                                   Денисенко Л.Л.,

суддів:                                                          Зінов'євої
А.Г.

Солодовник
О.Ф.

при
секретарі:                                           Проляпі
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Харцизького міського суду від 18
вересня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства „Міська служба єдиного
замовника" (далі КП „МСЄЗ") про визнання дій з приводу нарахування
заборгованості по витратам на утримання будинку та придомової території
неправомірними, скасування нарахованої заборгованості та накладення заборони на
такі нарахування, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Харцизького міського суду від 18
вересня 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду, позивач приніс апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства
та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну правову оцінку. Просив
ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі.

В
обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилався на те, що суд безпідставно
відмовив йому у задоволенні позову. Оскільки квартира, в якій він проживає,
являється приватної власністю його та членів його сім'ї, то нарахуванням
заборгованості по витратам на утримання будинку та придомової території
обмежують його права власника. Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги
на те, що між сторонами договір про несення таких витрат не укладався, тоді як
відповідно до Закону України „Про захист прав споживачів", з приводу
надання послуг укладається договір.

В
судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити
у повному обсязі.

Представник
відповідача до судового засідання не прибув, про день, час та місце слухання
справи повідомлений належним чином.

Заслухавши
доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як
вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які
виникли між сторонами, дав їм належну оцінку і обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у
задоволенні позову.

При
розгляді справи судом було встановлено, що позивач є власником частки квартири АДРЕСА_1, в якій
зареєстрований і проживає з 1993
р. ОСОБА_1, будучи співвласником вищевказаного будинку, останнім часом не
сплачує витрати на утримання будинку та придомової території, в результаті чого
КП „МСЄЗ" йому була нарахована заборгованість, розмір якої за станом на 1 червня 2007 р. складає 357  грн.  32 коп.

Відповідно
до вимог ст. 382 ЦК України,
власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на
праві спільної сумісної власності приміщення загального

2

користування,
опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх
власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у
житловому будинку.

Згідно
ст. 360 ЦК України,
співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із
спільним майном.

Виходячи
з наведеного, незважаючи на відсутність договору про несення витрат на
утримання будинку та придомової території, позивач проживає в багатоквартирному
будинку і фактично користується всіма послугами, які надаються на весь будинок.
У зв'язку з вказаними обставинами, між сторонами фактично виникли договірні
обов'язки, які відповідно до вимог ст. 526
ЦК України, повинні виконуватися належним чином, тоді як ОСОБА_1, що було ним
підтверджено у судовому засіданні, оплату не вносить, що стало підставою для
нарахування заборгованості.

Таким
чином, суд обґрунтовано дійшов висновку, про відмову позивачу у задоволенні
вимог про визнання неправомірними дій з приводу нарахування заборгованості по
витратам на утримання будинку та придомової території, скасування цієї
заборгованості та покладення заборони на її нарахування.

Щодо
посилань позивача на вимоги Закону України „Про захист прав споживачів",
то ним не надано доказів того, що відповідачем не надаються послуги по
утриманню будинку і придомової території або надаються неналежної якості.

Таким
чином, рішення суду відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для його
скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-304,
307 ч.1 п.1-308, 313,
314 ч.1 п.1, 315 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Харцизького міського суду від 18
вересня 2007 року
залишити без змін.

Стягнути
з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 7  грн.  50 коп., які
перерахувати одержувачу: УДК
в м. Донецьку, р/р НОМЕР_1,
Банк: ГУ ДКУ в
Донецькій області, МФО
НОМЕР_2, код НОМЕР_3.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання чинності.