УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 року                                                             м. Вінниця

Колегія   судців
судової   палати   з
цивільних   справ   Апеляційного   суду Вінницької області у складі:

головуючого : Ковальчука О.В.,
суддів : Колоса С.С., Іващука В.А., при секретарі : Цехмістер О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Строміського районного суду м.
Вінниці від 22 жовтня 2007 року про забезпечення позову у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною
ділянкою,

установила:

Ухвалою
Строміського районного суду м. Вінниці від 22 жовтня 2007 року постановлено:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Забезпечити позов у зазначеній справі.

Заборонити
ОСОБА_1 здійснювати самочинне будівництво на території будинковолодіння
АДРЕСА_1.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального
права.

Судом першої
інстанції встановлено, що у провадженні суду знаходиться справа за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.
Провадження у вказаній справі зупинено до вирішення по суті справи за участю
цих же сторін про реальний розподіл будинковолодіння, в якій на даний час
проводиться будівельно-технічна експертиза.

22 жовтня 2007
року до суду надійшла заява від ОСОБА_2 про забезпечення позову у зазначеній
справі, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 розпочала самочинне будівництво на місці
старого сараю - нового, в більших розмірах та в місці аби позбавити позивачку
виїзд на вулицю.

Справа №
22 - 2676   2007 р.       Категорія: 33       Головуючий у суді першої інстанції: Денишенко Т.О.

Доповідач:
Ковальчук О.В.

2

Перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно ч.1
ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити
заходи забезпечення позову.

Частиною 3 цієї
ж статті визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до
ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у
провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пленум
Верховного Суду України у пунктах 1, 4 постанови від 22 грудня 2006 року  "Про практику застосування судами цивільного
процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"
роз'яснив, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду
справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.
4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову,
суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення
суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановивши, що
за наведених вище обставин між сторонами дійсно виник спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про
задоволення позову, суд дійшов вірного висновку про забезпечення позову.

Доводи скарги висновків суду не спростовують.

Ухвалу
постановлено судом з додержанням вимог закону, а тому скаргу на ухвалу слід
відхилити, ухвалу залишити без змін.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 307, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ух валила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Староміського районного суду м. Вінниці від 22 жовтня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.