АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
листопада   2007 року           м.
Вінниця

Колегія   суддів
Судової  палати  з
цивільних  справ   апеляційного   суду Вінницької області у складі:

Головуючого :
Міхасішина І.В.,    Суддів : Пащенко Л.В.,    Щолокової О.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_1,    ОСОБА_2,
ОСОБА_3,    ОСОБА_4 на рішення
Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2005 року
та рішення апеляційного суду Житомирської області від 04 вересня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Троковицької сільської ради,    ОСОБА_2,
ОСОБА_3,   ОСОБА_4 про визнання
частково недійсними рішення сільської ради та Державного акту на право
приватної власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_2,    ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_5,    Троковицької сільської
ради про визнання недійсними свідоцтва про право власності на жилий
будинок,    договору дарування,    довідки та записів в погосподарських книгах,    рішень виконкому сільської ради,    -

встановила:

Рішенням
Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2005 року
позов ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено
строк звернення до суду,    пропущений з
поважних причин та

визнано   частково
недійсним    рішення    Троковицької    сільської
ради

Черняхівського
району Житомирської області 15 сесія 21 скликання від 02 грудня 1993 року № 22
про передачу у власність ОСОБА_6 присадибну земельну ділянку площею 0,   3845 га.

Справа №
33ц-  763 кс/07 Категорія: 19   Головуючий у суді першої інстанції:
Ільяшевич М. А.

Доповідач:
Міхасішин І.В.

2

Визнано
недійсним Державний акт на право приватної власності на землю від 05 листопада
1997 року,   серія ЖТ-П-23 № 000015 на
ім'я ОСОБА_6 - земельної ділянки площею 0,
3845 га,   вартістю 6885
грн.,   що знаходиться в АДРЕСА_1 - в одній
другій його частині.

В позові
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,   ОСОБА_4 до ОСОБА_1,   ОСОБА_5 ,
Троковицької сільської ради про визнання недійсними свідоцтва про право
власності на жилий будинок,   договору
дарування,   довідки та записів в
погосподарських книгах,   рішень
виконкому сільської ради відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Житомирської області від 04 вересня 2006 року рішення суду
першої інстанції скасовано в частині визнання частково недійсними рішення
Троковицької сільської ради Черняхівського району від 02 грудня 1993 року № 22
про передачу у власність ОСОБА_6 присадибної земельної ділянки площею 0,  3845 га та Державного акту на право приватної
власності на землю від 05 листопада 1997 року на ім'я ОСОБА_6.

Ухвалено
нове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 до Троковицької сільської ради,   ОСОБА_2,
ОСОБА_3,   ОСОБА_4 про визнання
частково недійсними рішення сільської ради та Державного акту на право
приватної власності на земельну ділянку за необґрунтованістю позовних вимог.

В решті рішення
залишено без змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду
Житомирської області від 04 вересня 2006 року в частині скасування рішення
Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2005 року
та залишити в силі рішення суду першої інстанції,   посилаючись на порушення норм матеріального
права,   неповне з'ясування обставин
справи,   невідповідність висновків суду
обставин.

В касаційній
скарзі ОСОБА_2,   ОСОБА_3,   ОСОБА_4 просять скасувати рішення
Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2005 року,   рішення апеляційного суду Житомирської
області від 04 вересня 2006 року скасувати в частині відмови в задоволенні їх
позовних вимог,   ухвалити нове рішення
про задоволення заявлених ними зустрічних позовних вимог,   посилаючись на порушення норм матеріального
права,   неповне з'ясування обставин
справи,   невідповідність висновків суду
обставин.

Колегія
суддів дійшла висновку,   що підстави для
перегляду судових рішень відсутні.

По справі
встановлено,   що ОСОБА_5 не являється
позивачем по даній справі,   раніше
особисто не порушувала питання про захист права на володіння чи користування
земельною ділянкою,   не видавала довіреності іншим особам з метою
захисту у суді її порушеного права на користування присадибною земельною
ділянкою і на момент пред'явлення позову в лютому 2005 року ОСОБА_1  вже не була співвласником домоволодіння по
АДРЕСА_1

3

АДРЕСА_1,    оскільки відчужила належну їй на праві
власності 1/2 частину вказаного домоволодіння на користь ОСОБА_1 згідно
нотаріально посвідченого договору дарування від 22 березня 2004 року.

Згідно
оспорюваного за первісним позовом Державного акту на право приватної власності
на землю,    виданого 05 листопада 1997
року на ім'я ОСОБА_6,    розмір земельної
ділянки,    яка була передана їй для
обслуговування житлових будівель та господарських споруд становить 0,   25 га,
що відповідало вимогам чинного на той час земельного законодавства.
Земельна ділянка площею 0,   1345 га
передана у власність ОСОБА_6 для ведення особистого підсобного господарства.

Так,    практично одночасно з набуттям права
власності на 1/2 частину домоволодіння по договору дарування від 22 березня
2004 року,    оформленого ОСОБА_5,    ОСОБА_1 отримала 25 березня 2004 року
свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6,    яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,    відповідно до якого їй у спадщину перейшли
18 частина житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/4 частина від земельної ділянки
площею 0,   3845 га за вказаною адресою.

Виходячи
з вищезазначеного,    отримуючи зазначене
свідоцтво,    ОСОБА_1 як юридично так і
фактично визнала правовстановлюючі документи спадкодавця ОСОБА_6,    на підставі яких їй було оформлене і видане
свідоцтво про право на спадщину за законом,
яке на момент вирішення спору не скасоване у встановленому законом
порядку і ніким не оспорене.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,    що не
були встановлені в рішенні суду ,    чи
відкинуті ним,    вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

По
справі встановлено,    що судові рішення
ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави які
є обов'язковими для скасування судового рішення передбачені  ст.
338 ЦПК України  відсутні.

Наведені у
касаційній скарзі доводи   висновків
судів першої та апеляційної інстанції не спростовують.

2

Керуючись  ст.  ст. 332 336 ЦПК   України,   колегія суддів судової палати у

цивільних
справах апеляційного суду Вінницької області,
-

ухвалила:

Касаційні скарги
ОСОБА_1,   ОСОБА_2,

ОСОБА_3,   ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2005 року
та рішення апеляційного суду Житомирської області від 04 вересня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.