Справа №2-660/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2007 року Ленінський
районний суд м.  Кіровограда у складі:

головуючого                                                                               Льон
С. М.

при
секретарі                                                                              Дигас
В.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Кіровограді,  третя особа - Інгульська шахта
СГЗК - про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м.  Кіровограді про
відшкодування моральної шкоди. Вказав,
що пропрацював 30 років на шахті Інгульська СхідГЗК у шкідливих умовах
праці,  у результаті чого у нього
розвинулося професійне захворювання. 05.07.2005 року МСЕК видано довідку про
встановлення третьої групи інвалідності безстроково у зв"язку з
професійним захворюванням та визначено 50% втрати працездатності,  крім того зазначено,  що позивач потребує медикоментозного та
санаторно-курортного лікування. Зазначає,
що через хворобу постійно відчуває фізичні і моральні страждання.
Просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду 75000 грн.

Ухвалою
суду від 17.04.2007 року до участі у справі у якості третьої особи було
притягнуто Інгульську шахту СГЗК.

У
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги,  посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник
відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив суду,  що каліцтво отримано позивачем внаслідок
виконання трудових обов"язків на ДП "СГЗК Інгульська шахта".
Отже,  позивачем пропущено тримісячний
строк передбачений  ст.  233
КЗпП України,  в межах якого працівник
може звернутися до суду з метою вирішення спору,  що виникає із трудових відносин. Крім
того,  відповідно до п.22  ст.  71 ЗУ "Про державний бюджет
України на 2007 рік"
дію ЗУ "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності" в
частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей
незалежно від часу настання страхового випадку зупинено на 2007 рік. До того ж
висновком МСЕК або будь-яким іншим документом медичних органів не було
встановлено,  що позивачу завдано
моральної шкоди.

Представник
Інгульської шахти у судове засідання з"явився. Вказав,  що позивач дійсно працював на даному
підприємстві і отримав професійне захворювання. Просить суд визначити розмір
моральної шкоди на свій розсуд.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивач дійсно працював на Інгульській шахті підземним електрослюсарем.  01.02.2005 року позивача було звільнено з
роботи за станом здоров"я. Тяжкі і шкідливі умови праці протягом тривалого
часу під землею призвели до того,  що
позивач став часто хворіти,  стан здоров"я
погіршився,  діагностували
радикулопатію,  двосторонній
плечелопаточний периартроз 2 стадії,  ДФА
ліктьових і колінних суглобів з вираженим больовим синдромом.  Згідно довідок МСЕК від 05.07.2005 року у
зв"язку з професійним захворюванням йому встановлено 50 % втрати
професійної

2

працездатності
безстроково,   визнано  інвалідом
3-ї групи.  Крім того,
визначено,   що позивач потребує
медикоментозного і санаторно-курортного лікування.

Згідно  ст.  1 зазначеного
Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності" завданнями страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які призвели до втрати працездатності,
є також відшкодування моральної шкоди застрахованим.

Обов'язки
по відшкодуванню моральної шкоди покладено на страховика,  яким є Фонд соціального страхування від
нещасних випадків ( ст.  21 п.1 п.п.Є  ст.  28 ч.3 Закону).

Відповідно
до п.4  ст. 43 Закону застрахований має
право у разі настання страхового випадку одержувати від Фонду соціального
страхування виплати та соціальні послуги,
передбачені  ст.  21 цього Закону,  якщо потребу в них визначено висновками МСЕК.

Пункт
3  ст. 34 вказаного Закону передбачає
відшкодування потерпілому моральної шкоди,
яка відшкодовується Фондом соціального страхування від нещасних випадків
за заявою потерпілого з викладом характеру заподіяної моральної шкоди та за поданням
відповідного висновку медичних органів. Відшкодування здійснюється у вигляді
одноразової страхової виплати незалежно від інших видів страхових виплат. Сума
страхової виплати за моральну (немайнову) шкоду визначається в судовому
порядку. При цьому сума страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів
мінімальної заробітної плати,
встановленої на день виплати,
незалежно від будь-яких інших виплат.

Суд не
приймає до уваги посилання відповідача на пропущення позивачем тримісячного
строку звернення до суду,  оскільки між
сторонами відсутні трудові правовідносини,
а тому на ці правовідносини не поширюється трьохмісячний строк позовної
давності передбачений  ст.  233
КЗпП України.

Право на
відшкодування моральної шкоди у позивача виникло у 2005 році,  на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності",
тобто до прийняття Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік",  який не може відповідно до  ст.  58
Конституції України погіршувати становище позивача.

З
урахуванням викладеного суд прийшов до висновку,  що відповідач зобов'язаний відшкодувати
позивачу моральну шкоду,  заподіяну йому
ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з
виконанням трудових обов'язків.

Визначаючи
суму страхової виплати позивачу за моральну шкоду суд враховує,  що ступінь втрати працездатності позивача
складає 50% і те,  що він переносить
фізичний біль від отриманого професійного захворювання,  чим порушений його звичайний ритм життя,  що призводить до моральних страждань та
вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому суд
визначає,  що позивач є працездатним та
може виконувати побутову роботу яка не потребує значних зусиль та стороннього
догляду,  а тому визначає розмір
моральної шкоди у сумі 40
000 грн.

Керуючись
Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності",   ст.  ст.  213-215
ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути
з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань у м.  Кіровограді на користь ОСОБА_1 моральну шкоду
в розмірі 40000 грн.

Судові витрати
по справі віднести на рахунок держави.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня

проголошення рішення та апеляційна скарга протягом 20 днів після
подання заяви на апеляційне

оскарження.