Справа № 22ц-6671
Голов. в 1-й інстан.
Доповідач Пономарьова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 вересня 2007
року                    Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого
судді   Пономарьової О.М.

суддів                      Бондаренко Л.І., Бабенко
П.М.,

при
секретарі           Бєжині В.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку

цивільну справу
за   заявою ЗАТ КБ „ПриватБанк" до
ОСОБА_1

про видачу
судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним договором,   -

встановив:

ЗАТ КБ „ПриватБанк"
звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 11 червня 2007 року, якою у прийнятті заяви ЗАТ КБ „ПриватБанк"
до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено та заява повернута.

ЗАТ
„ПриватБанк" в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу, посилаючись на
порушення процесуального закону , оскільки банком заявлено вимогу, яка
ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

В судове
засідання апеляційної інстанції сторони не з'явилися, про час та місце судового
розгляду повідомлені належним чином.

Суд першої інстанції,
відмовляючи в прийнятті заяви про видачу судового наказу, виходив з того, що з
заяви і поданих документів вбачається спір про право, що виключає можливість
розгляду питання про видачу судового наказу.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з
таких підстав.

За статтею 96
ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу, яка
ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі; про стягнення
нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; про
компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини чи
транспортних засобів боржника; і в інших випадках, передбачених законом.

Як видно з
матеріалів справи, між заявником та ОСОБА_1 укладений письмовий договір про
надання кредитного ліміту на кредитку картку у розмірі 10000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 3,00% на місяць на
витрачену і неповернуту суму кредитного ліміту з терміном дії, що відповідає
строку дії картки до 1 лютого 2008 року.

Як видно з
заяви, заявник надав суду документи, що підтверджують розрахунок заборгованості
по сплаті кредиту та відсоткам по кредитному ліміту між банком та позичальником.

Таким чином,
заявником заявлена вимога, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій
формі.

Висновок суду
про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу з тих підстав, що
вбачається спір про право, є помилковим і не можна визнати таким, що
грунтується на законі.

Відповідно до
вимог ст.312 п.3 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання
про прийняття заяви про видачу судового наказу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.2 п.4, 312-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк"
задовольнити.

Ухвалу
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2007 року
скасувати, передати питання про прийняття заяви про видачу судового наказу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання нею законної сили.