Справа №2-306-2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня
2007 р.                               Новоайдарський
районний суд Луганської області

у складі:      головуючого судді - Копанєвої О. М при
секретарі -Подройко Н. А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про
виселення без надання другого житла, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про
виселення без надання другого житла. В обгрунтування позовних вимог
зазначила,  що до травня 2001 відповідачі
з її дозволу мешкали в будинку АДРЕСА_1,
який належить їй на праві приватної власності. Після цього її син,  відповідач у справі,  виїхав до Російської Федерації на
заробітки,  а невістка,  відповідач у справі,  разом з дітьми мешкала за адресою смт.  Новоайдар, АДРЕСА_2,  де була зареєстрована. Коли син повернувся з
заробітків,  позивач зареєструвала його
за своєю адресою,  невістка з дітьми
залишились зареєстрованими за останнім місцем мешкання: смт.  Новоайдар, АДРЕСА_2. Коли відповідачі у справі
відмовились сплачувати за комунальні послуги за газ,  світло,
син ОСОБА_2.
виписався наАДРЕСА_2 смт.
Новоайдар,  хоча фактично з сім'єю
мешкав за адресою: АДРЕСА_1.
Останнім часом відносини позивача з відповідачами зіпсувались,  вони почали погрожувати позивачеві,  склалися неприязні відносини,  внаслідок чого сумісне проживання з
відповідачами стало неможливим.  Позивач
просить висилити відповідачів з будинку АДРЕСА_1,  який належить їй на праві приватної
власності.

Позивач ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила суд їх задовольнити.

Відповідачі
ОСОБА_2,  ОСОБА_3
у судовому засіданні позовні вимоги не визнали,  посилаючись на той факт,  що хоча

вони і
зареєстровані поАДРЕСА_2 смт.
Новоайдар,  тривалий час фактично
мешкають у будинкуАДРЕСА_1,  який
належить позивачеві на праві приватної власності. Вони займались будівлею
будинку,  закупівлею будівельних
матеріалів,  поточним ремонтом
будинку,  поліпшенням умов
проживання,  сплачували кошти за
газифікацію будинку,  вносили грошові
кошти за комунальні послуги,  вели з
матір'ю сумісне господарство. Останнім часом відносини з матір'ю зіпсувались.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку про
те,  що позовні вимоги обгрунтовані та
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим
розглядом установлено,  що будинок
АДРЕСА_1 Луганської області належить позивачці на праві приватної власності на
підставі свідоцтва про право власності (л.с. 12),  витягу про реєстрацію права власності на
нерухоме майно (л.с. 13),  технічної
документації на будинок (л.с. 10-11).

Відповідачі
у справі разом з дітьми ОСОБА_4 1999 року народження та ОСОБА_5 2003 року
народження фактично мешкають у будинку АДРЕСА_1,  зареєстровані поАДРЕСА_2 смт.  Новоайдар,
Луганської області,  відповідно до
даних паспорту,  довідки про склад
сім'ї,  домової книги (л.с.  6-8,
9).

Згідно
зі  ст. 48 ЗУ «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких
порушень його права,  хоча б ці порушення
і не були поєднані з позбавленням володіння.

Як
встановлено судом,  відповідачі у справі
є членами сім'ї власника спірного будинку,
позивача у справі.

Відповідно
до  ст. 156 Житлового Кодексу України
члени сім'ї власника жилого будинку,  які
проживають разом з ним у будинку,  що
йому належить,  користуються жилим
приміщенням нарівні з власником будинку. Члени сім'ї власника будинку
зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку,  брати участь у витратах по утриманню будинку
і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами
його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.

Тобто,  виходячи з вищенаведеного,  права членів сім'ї є похідними від прав
власника будинку.

Судовим
розглядом встановлено,  що між позивачем
та відповідачами у справі склалися неприязні відносини,  позивач знаходилась на лікуванні в
Новоайдарській ЦРБ з приводу ЗЧМТ,
струсу головного мозку,  ушибу голови.
Відповідно до виписного епікризу з історії хвороби позивача,  зі слів хворої,  вона була побита невісткою (л.с. 5).

У
судовому засіданні відповідачі не заперечували проти того,  що відносини між ними та позивачем
зіпсувались,  стали неприязними.

За таких
таких обставин суд вважає,  що сумісне
проживання позивача з відповідачами є неможливим та порушує права власника
будинку по реалізації правил соціалістичного співжитя та роблять неможливим
проживання із відповідачами в одному будинку.

Відповідно
до  ст. 157 Житлового Кодексу України
членів сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках,  передбачених частиною першою

ст. 116 цього Кодексу. Виселення
провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідачі
у справі зареєстровані поАДРЕСА_2 смт.
Новоайдар,  Луганської області.

Враховуючи
вищенаведене,  суд приходить до висновку
про те,  що позовні вимоги позивача
обгрунтовані,  забезпечені належними
доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Висновки
суду підтверджуються письмовими доказами,
дослідженими у судовому засіданні.

Згідно  ст.
ст.  116,  156,
157 Житлового Кодексу України,
керуючись  ст. 10,  11,
209,  212, 213,  214,
215,  218 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Висилити
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  неповнолітніх ОСОБА_4,  ОСОБА_5 з будинку
АДРЕСА_1 Луганської області без надання іншого жилого приміщення.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.