АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
9кв-765/2007 р.                                                 Головуючий
1                                                                          Бойко
апеляційній інстанції Дібровна В.В. Доповідач в касаційній інстанції Ювшин В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
грудня 2007 року                                                                           м.  Черкаси

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
у складі головуючого - судді    Вініченко
Б.Б.

Суддів: Ювшина
В.І., Магда Л.Ф.,  Качан О.В.,  Бородійчук В.Г.

розглянувши
в судовому засіданні в місті Черкаси касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Зарічного районного суду Сумської області від ЗО травня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 27 липня 2006 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Української академії банківської справи Національного банку
України,  треті особи: Ярошенко Станіслав
Павлович,  ОСОБА_2,  про визнання трудового договору
укладеним,  спонукання до підписання
наказів про прийом та звільнення з роботи,
спонукання до внесення запису до трудової книжки,  стягнення заробітної плати,  компенсації за невикористану відпустку,  середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні,  відшкодування
моральної шкоди, -

встановила:

В лютому
2006 року ОСОБА_1 звернулась до сулу з позовом Української академії банківської
справи Національного банку України про визнання трудового договору
укладеним,  спонукання до підписання
наказів про прийом та звільнення з роботи,
спонукання до внесення запису до трудової книжки,  стягнення заробітної плати,  компенсації за невикористану відпустку, стягнення
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування
моральної шкоди,  мотивуючи свої позовні
вимоги тим,  що вона працювала в
Сумському обласному центрі акушерства,
гінекології та репрудоктології на посаді лікаря-акушера з 2003 року.
Влітку 2005 року керівництвом УАБС вона була запрошена на роботу в академію по
переводу і 25.08.2005 року на її роботу за підписом в.о. ректора УАБС Ярошенка СП. було направлено
лист з проханням звільнити з роботи по переводу для подальшої роботи в
Українську банківську академію. 25 серпня 2005 року ОСОБА_1 подала заяву на
ім'я ректора академії про прийняття її на роботу з 01 вересня 2005           року. Заява була узгоджена з
завідуючим пунктом охорони здоров'я академії та віддано відповідне розпорядження
в.о. ректора про підготовку наказу. 01 вересня 2005 року ОСОБА_1 звільнилась з
попередньої роботи по переводу на роботу в академію. В цей же день вона здала в
відділ кадрів академії свою трудову книжку,
копію диплому,
автобіографію,  заповнила особову
картку та заповнила і підписала контракт. 02 вересня 2005 року вона вийшла на
роботу, була присутня на ранковій нараді. Після обіду 02 вересня 2005 року її
повідомили що наказ про прийом на роботу її не видано,  контракт ректором академії не підписаний,  так як Національним банком України не
узгоджено новий штатний розпис,  яким
передбачалось введення посади лікаря-гінеколога.

Таким
чином вона опинилась без роботи,  її
трудові відносини з академією не оформлені,
чим порушуються її трудові права та причинено моральну шкоду,  так як вона фактично була допущена до роботи
в банківській академії,  тому вона
звернулась до суду за захистом порушених трудових прав..

Рішенням
Зарічного районного суду Сумської області від 30 травня

2006         року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково та стягнуто з

Української академії банковської справи Національного банку України в
рахунок

відшкодування моральної шкоди 1000 гривень та судові витрати по справі. В

іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Сумської області від 27 липня.2006 року апеляційна скарга
ОСОБА_1 відхилена,  а рішення Зарічного
районного суду Сумської області від ЗО травня 2006 року залишено без змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Зарічного районного суду
Сумської області від 30 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 27 липня 2006 року,
посилаючись на неправильне застосування районним та апеляційним судом
норм матеріального процесуального права,
та постановити по справі нове рішення,
яким задоволити її позовні вимоги.

Касаційна
скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню,  а
оскаржувані рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції

Постановляючи
рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про захист порушених
трудових прав,  суд першої
інстанції,  з яким погодився суд
апеляційної інстанції,  виходив з
того,  що порушення трудових та майнових
прав ОСОБА_1 доведено і що ці порушення допущено з вини відповідача,  Української академії банківської справи
Національного банку України,  та
стягнувши на користь позивачки моральну

шкоду в
сумі 1000 гривень. Разом з тим,  в іншій
частині позовних вимог - визнання трудового договору укладеним,  спонукання до підписання наказів про прийом
та звільнення з роботи,  спонукання до
внесення запису до трудової книжки,
стягнення заробітної плати,
компенсація за невикористану відпустку,
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні
відмовлено по .тій підставі,  що хоча
ОСОБА_1 і була фактично допущена до роботи,
але такої посади лікаря-гінеколога в штатному розписі у відповідача
відсутня.

Однак
такий висновок зроблено судами у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального
права.

Матеріалами
справи,  приписом територіальної
державної інспекції праці у Сумській області,
поданням прокурора Зарічного району м.
Суми,  підтверджено обставини
викладені позивачкою в позовній заяві про те,
що 02 вересня 2005 року ОСОБА_1 була допущена до роботи в якості
лікаря-гінеколога в Українській академії банківської справи.

Відповідно до положень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9
від 06 листопада 1992 року з послідуючими змінами «Про практику розгляду судами
трудових спорів» та ч. 4  ст.  24 КЗпП України фактичний допуск до роботи
працівника вважається укладенням трудового договору незалежно від того,  чи було прийняття на роботу належним чином
оформлене,  якщо робота провадилась за
розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу Крім
того,  ч. 5  ст.  24
КЗпП України визначено,  що особі,  запрошеній на роботу в порядку переведення з
іншого підприємства,  установи,  організації за погодженням між керівниками
підприємств,  установ,  організацій,
не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Переведення
позивачки на роботу з Сумського обласного центру акушерства,  гінекології та репрудоктології до Української
академії банківської справи Національного банку України було узгоджено між
керівниками установ та відбувалось відповідно до письмового запрошення
академії'. Але суди першої інстанції та апеляційної інстанції не дали належної
оцінки вказаним обставинам та невірно застосували до виниклих правовідносин
норми матеріального права,  в зв'язку з
чим судові рішення підлягають до скасування.

Оскільки
судами при розгляді справи не було встановлено всіх обставин,  які мають значення для правильного вирішення
справи,  а суд касаційної інстанції,  згідно  ст. .335 ЦПК України,  таких повноважень не має,  справа підлягає направленню на новий розгляд
до суду першої інстанції'.

При
новому розгляді справи необхідно звернути увагу,  що позивачка в своїх позовних вимогах не
ставить питання про порушення її майнових прав,
а лише про захист порушених трудових прав,  тому посилання судів на норми ЦК України є
необгрунтованими і такими що не випливають з її позовних вимог.

Керуючись  ст.
333,  335,  336 та 338 ЦПК України,  Законом України «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» № 697-V від
22.02.2007 року,  колегія суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення
Зарічного районного суду Сумської області від ЗО травня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 27 липня 2006 року,  -скасувати,
а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому
складі суду.

Ухвала
оскарженню не підлягає.