Справа 2-О-34/2007
РІШЕННЯ

Іменем        України

6 липня
2007 р.                                                                                             смт.
Доманівка

Доманівський
районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої
судді:                       Вадовської
А.В.

народних
засідателів:                Зубачевської
І.М. ,  Падухевич Н.Я.,

при
секретарі:                             Кравець
Л.В.,

за
участю заявника                    ОСОБА_1,

представників                            ОСОБА_10
ОСОБА_11,  ОСОБА_12

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.  Доманівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1про визнання
безвісно відсутньою ОСОБА_2,
заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення
Доманівської районної державної адміністрації,
Управління Пенсійного фонду України в Доманівському районі,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до
суду з заявою про визнання безвісно відсутньою ОСОБА_2 Свою заяву мотивувала
тим,  що її син ОСОБА_3 перебував у шлюбі
з ОСОБА_2,  від цього шлюбу у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4. Син
помер,  а ОСОБА_2 відбувала покарання в місцях позбавлення волі,  у зв'язку з чим вона була призначена опікуном
над онуком.  З 1993 р. невістка зі своїм
сином не спілкувалась,  ніякої
кореспонденції на його ім'я не надсилала. За її позовною заявою про стягнення
аліментів був оголошений її розшук,
проте позитивних результатів він не дав,
місце перебування чи проживання невістки не встановлено.

Визнання
безвісно відсутньою ОСОБА_2 заявник обґрунтовує тим,  що їй необхідно вирішити питання про
призначення на онука пенсії у зв'язку з втратою годувальника та державної
соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї.

У
судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала,  представники заінтересованих осіб не
заперечували проти задоволення заяви та визнання особи безвісно відсутньою.

Суд,  заслухавши пояснення заявника,  представників,  допитавши свідків,  перевіривши матеріали справи,  прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до  ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно
відсутньою,  якщо протягом одного року в
місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Факт
відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_2 протягом одного року
підтверджується зібраними у справі доказами.

Допитані
судом свідки,  сусіди заявника
ОСОБА_5  та ОСОБА_6,  кожна окремо,
показали,  що ОСОБА_2 в с. Прибужжя
Доманівського району вони не бачили

на
протязі вже багатьох років. Зі слів ОСОБА_1
їм відомо,  що мати сином не
цікавиться,  ніяких відомостей про себе
не повідомляє,  допомоги дитині не надає.

Свідок
ОСОБА_7,  начальник ВГІРФО Доманівського
РВ УМВС,  пояснила,  що у відділ на виконання надійшла ухвала
Доманівського районного суду від 23.03.2006 р. про оголошення розшуку
ОСОБА_2,  вжиті заходи по її розшуку
позитивних результатів не дали,  місце
перебування особи до цього часу не встановлено. У ході розшуку зі слів жителів
с. Усатово Біляївського району Одеської області,  в якому проживає мати ОСОБА_2 - ОСОБА_8,  було встановлено,  що її приблизно у 2005 р. було загорнуто на
сміттєзвалищі м. Одеса поблизу заводу «Лукойл»,
проте така інформація не підтверджена органами внутрішніх справ. Опитані
під час розшукових заходів мати та дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9
повідомили,  що не бачили останню
тривалий час: мати - з 2001 p.,  дочка - з 1998 р.

З
урахуванням наведеного,  у суду немає
підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів,  повідомлених свідками. Дані про їхню
заінтересованість в результаті розгляду відсутні,  їх показання об'єктивно підтверджуються і не
суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно
до ч.2  ст. 43 ЦК України у разі
неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце
перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число
місяця,  що йде за тим,  у якому були одержані такі відомості,  а в разі неможливості встановити цей місяць -
перше січня наступного року.

Оскільки
матеріали справи свідчать про те,  що
останні відомості про ОСОБА_2 були у
2005 p..
то початком її безвісної відсутності слід вважати 1 січня 2006 р.

Задоволення
заяви ОСОБА_1 має для
її підопічного юридичне значення,
оскільки право на пенсію внаслідок втрати годувальника виникає і у
випадку визнання годувальника в установленому порядку безвісно відсутнім згідно
зі  ст. 37 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Таким
чином,  зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно
відсутньою.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 248,  249 ЦПК України,   ст. 43 ЦК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
безвісно відсутньою ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  уродженку с. Усатово Біляївського району
Одеської області.

Початком
безвісної відсутності ОСОБА_2 вважати 1 січня 2006 р.

Рішення
суду набирає законної сили через 10 днів, якщо не буде подана заява про його
скасування.

Рішення
суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через
Доманівський районний суд у порядку і строки,
передбачені  ст.  ст.
294, 295 ЦПК України.