РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО
жовтня 2007 року                   м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого -
Фадєєнко А.Ф.,

суддів - Ващенко
Л.Г.,  Вадовської Л.М. ,

при
секретарі - Пачевій Є.П.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною
скаргою приватного підприємства «Адвокатська компанія ОСОБА_1» на рішення
Київського районного суду м.  Одеси від
19 березня 2007 року у справі за позовом приватного підприємства «Адвокатська
компанія ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення 6898 грн. 76 коп.3а юридичні
послуги,  за зустрічним позовом ОСОБА_2
до приватного підприємства «Адвокатська компанія ОСОБА_1» про розірвання
договору про надання юридичних послуг,
стягнення збитків і моральної шкоди,

встановила:

07.02.2006
р. приватне підприємство (далі ПП) «Адвокатська компанія ОСОБА_1а» звернулось
до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення 6898 грн. 76 коп.

Позивач
зазначив,  що 20.09.2004 p.,
між сторонами укладений договір про надання юридичних
послуг у справі до Одеського обласного військового комісаріату про перерахунок
пенсії і стягнення заборгованості.

Позивач
виконав свої договірні зобов'язання: відповідач на підставі рішення
Приморського районного суду м.  Одеси від
26.11.2004 р. отримав заборгованість по пенсії у сумі 13337 грн. 44 коп.

Відповідно
до пунктів 4.12. і 4.2 договору від 20.09.2004 р. ОСОБА_2 зобов'язався сплатити
позивачу вартість послуг у розмір 50% від суми фактично отриманої за рішенням
суду.

Посилаючись
на те,  що відповідач не виконав умови
договору,  позивач просив суд про
задоволення позову.

Заперечуючи
проти позову та вважаючи умови договору непомірними,  а також посилаючись на те,  що позивач порушив істотні умови
договору,  і він був змушений особисто
займатись виконанням рішення суду,
ОСОБА_2 просив суд розірвати договір від 20.09.2004 p.,
стягнувши з ПП «Адвокатська компанія ОСОБА_1» у збитки у
сумі 530 грн.,  які він сплатив за
договором.

Крім
того,  ОСОБА_2 просив суд стягнути з ПП
«Адвокатська компанія ОСОБА_1» на його користь моральну шкоду у сумі 10000 грн.
Позивач зустрічний позов не визнав.

№ 22ц-2644/2007

Головуючий
у першій інстанції Кравець О.О.                                                 Категорія:
ЦП

Доповідач
Фадєєнко А.Ф.

Рішенням
суду у задоволенні вимог позивача відмовлено,
зустрічний позов задоволено частково.

Суд
постановив рішення про розірвання договору,
укладеного між сторонами про надання юридичних послуг від 20.09.2004 p.,
стягнувши з ПП «Адвокатська компанія ОСОБА_1» на користь
ОСОБА_2 530 грн. і відмовив у задоволені вимог про стягнення моральної шкоди.

З ПП
«Адвокатська компанія ОСОБА_1» на користь держави стягнуто судовий збір у сумі
51 грн.

В
апеляційній скарзі ПП «Адвокатська компанія ОСОБА_1» просить рішення суду
скасувати і постановити нове рішення про задоволення вимог і відмову у
зустрічному позові,  оскільки висновки
суду першої інстанції не грунтуються на матеріалах справи і законі.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши
суддю-доповідача,  яка доповіла зміст
рішення,  що оскаржено,  доводи апеляційної скарги,  межі,
в яких повинні здійснюватись перевірка рішення,  встановлюватися обставини і досліджуватися
докази,  учасників процесу,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду - зміні з
викладенням його резолютивної частини у новій редакції з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
901 ч. 1 ЦК України
за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника) надати послугу,  яка споживається у процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності,  а
замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу,  якщо інше не встановлено договором.

На
підставі  ст.  651 ч. 2 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Із
матеріалів справи вбачається,  що між
сторонами,  20.09.2004р.,  укладений договір про надання юридичних
послуг,  яким передбачено підготовку
процесуальних документів і участь за дорученням працівників ПП «Адвокатська
компанія ОСОБА_1» у справі про перерахунок пенсії і стягнення заборгованості
(п.11. 2.11. - 2.1.3,  3.1.3 Договору
а.с.  4-5).

Вартість
послуг позивача визначено 530 грн. після укладення договору,  а також 50% від суми фактично одержаного
відповідачем на підставі рішення суду (50% підлягає сплаті після виконання
рішення,  п.11. 4.11 - 4.12. Договору
а.с.  4).

530 грн. ОСОБА_2
сплатив при укладені договору.

Цей факт сторони
визнали.

17.11.2004
p.,  представником ОСОБА_2- працівником компанії - ОСОБА_1
-заявлено до Приморського районного суду м.
Одеси позов до Одеського обласного військового комісаріату про
перерахунок пенсії. 26.11.2004 p.,  з участю іншого працівника компанії - ОСОБА_3 - суд
постановив рішення про задоволення позову (а.с.
3-6,  18-23,  справа Приморського районного суду м.  Одеси № 2-14762/2004 р. за позовом ОСОБА_2 до
Одеського обласного комісаріату про перерахунок пенсії).

На
підставі рішення суду від 26.11.2004 р. Одеський обласний військовий комісаріат
провів перерахунок пенсії,  яка склала
8075 грн. 57 коп. (а.с.  88). 10.05.2005 p.,
ця сума зарахована на рахунок ОСОБА_2 в Одеському
міському відділенні № 7860 ВАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.  53-54).

Таким
чином,  ОСОБА_2 отримав за рішенням суду
8075 грн. 57 коп.

У позові
ПП «Адвокатська компанія ОСОБА_1» просило суд стягнути з ОСОБА_2 50% від
фактично отриманої суми,  а саме: 6898
грн. 76 коп. (а.с.  2),  тобто значно більше,  ніж передбачено договором.

Договір
на надання юридичних послуг від 10.09.2004 р. передбачає надання юридичних
послуг працівниками компанії,  а саме:
підготовку заяв,  консультацій,  клопотань,
участь працівників компанії у розгляді справі у судах за
дорученнями,  які видавались замовником
юридичних послуг (а.с.  4)

При
здійсненні діяльності за договором про надання послуг,  у тому числі і юридичних,  виконавець набуває право на оплату своїх
послуг після виконання певних дій відповідно до договору.

Оплата повинна бути проведена за фактично виконані юридичні послуги,  які були необхідні,  реальні,
обгрунтовані і розумні щодо суми.

Вартість послуг
не може бути неспіврозмірною,  тобто явно
збільшеною.

Визначивши
у договорі вартість послуг у сумі 530 грн. та 50% від суми,  фактично отриманої відповідачем після
виконання рішення суду,  позивач,  посилаючись у суді апеляційної інстанції на
свободу договору,  не навів умов,  які він брав до уваги при визначені такого
розміру оплати.

Згідно  ст.
627 ЦК України
сторони є вільними в укладені договору,
виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог ЦК України,  інших актів цивільного законодавства,  звичаїв ділового обороту,  вимог розумності та справедливості.

Принцип
договірної свободи означає право укладати договори любого змісту. Однак у той
же час очевидно,  що ця свобода не може
бути безмежною і ототожнюватися з уседозволеністю.

Намір
скористуватися потребою другою сторони не охоплюється принципом договірної
свободи. Тільки узгоджена і справжня воля сторін може бути підставою для
виникнення прав і обов'язків за договором.

Договір,  який укладений між сторонами у частині
визначення вартості послуг у сумі 50% від отриманої за рішенням суду суми
заборгованості по пенсії є таким,  що
укладений з істотним порушенням через те,
що ОСОБА_2 був значною мірою позбавлений того,  на що він розраховував при укладені
договору,  а саме: одержання за рішенням
суду заборгованості по пенсії у сумі 8075 грн. 57 коп. ПП «Адвокатська
компанія ОСОБА_1»,  скориставшись
потребою ОСОБА_2,  вимагало з нього 6898
грн. 76 коп.3а юридичні послуги.

Тому
висновок суду про розірвання договору у цій частині є правильним і
відповідає  ст.   ст.
901 ч. 1,  627,  651 ч. 2 ЦК України.

При
визначені критеріїв щодо вартості юридичних послуг колегія суддів виходить із прецедентної практики
Європейського Суду з прав людини,  яка є
джерелом права в Україні ( ст.  17 ч. 1
Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського
Суду з Прав Людини»).

Вартість
юридичних послуг повинна бути обгрунтованою,
реальною,  необхідною,  помірною,
а також розумною стосовно суми (див. справа Шмалько проти України,  рішення від 20.07.2004 p.,
заява № 60750/00; ІНФОРМАЦІЯ_1 проти України,  рішення від 30.03.2004 p.,
заява № 66561/01; справа «ІНФОРМАЦІЯ_2» проти
Норвегії,  заява №23118/93; справа
«ІНФОРМАЦІЯ_3» проти Швейцарії,  заява №
33958/96.).

Тому
колегія суддів,  виходячи із принципу
справедливості вважає,  що оплата ОСОБА_2
юридичних послуг,  наданих ПП
«Адвокатська компанія ОСОБА_1» у сумі 530 грн.,
є реальною,  необхідною,  помірною і розумною щодо суми.

З
урахуванням викладеного апеляційна скарга ПП «Адвокатська компанія ОСОБА_1»
підлягає частковому задоволенню,  а
рішення суду - зміні,  з викладенням його
резолютивній частині у новій редакції.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.3,
309 ч. 1 п.3,  313,  314
ч. 2,  316,  317,
319 ЦПК

України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу приватного підприємства «Адвокатська компанія ОСОБА_1» задовольнити частково.

Рішення
Київського районного суду м.  Одеси від
19 березня 2007 року змінити,  виклавши
його резолютивну частину у новій редакції.

Відмовити
у задоволені позову приватного підприємства «Адвокатська компанія ОСОБА_1» до
ОСОБА_2 про стягнення 6898 грн. 76 коп.

Зустрічний
позов ОСОБА_2 до приватного підприємства «Адвокатська компанія ОСОБА_1» про
розірвання договору послуг задовольнити частково.

Розірвати договір про надання юридичних послуг від 20.09.2004р. між
приватним підприємством «Адвокатська компанія ОСОБА_1» та ОСОБА_2 у
частині   визначення   вартості
послуг   виконавця  -
50%   від   суми
фактично   одержаної

замовником,  внаслідок виплати заборгованості по пенсії
(розділ 4 Порядку оплати послуг виконавця,
п. 4.1.2).

Відмовити
ОСОБА_2 у позові до приватного підприємства «Адвокатська компанія ОСОБА_1» про
стягнення 530 грн. і моральної шкоди.

Рішення колегії
суддів набирає чинності з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом
двох місяців з дня проголошення,  через
Верховний Суд України.