Справа
№ 2-849/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

11
червня 2007 р.                                                                      м.
Димитров

Димитровський
міський суд Донецької області у складі: головуючого - судді Халаджи О.В. при
секретарі Мітченковій Н.А. з участю позивача ОСОБА_1 третьої особи ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в м. Димитров справу за
позовом ОСОБА_1 до Димитровської міської Ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов
визнав.

Позивач
в судовому засіданні, в обгрунтування позову пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік ОСОБА_4 який постійно мешкав на день смерті у АДРЕСА_1

Після
смерті чоловіка відкрилася спадщина, що складається із 1/2 частки у праві
спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, належної йому по праву
спільної сумісної власності, згідно свідоцтва про право власності на житло від
10.01.97 року № 3/70-2442.

Інша 1/2 частка
квартири належить по праву спільної сумісної власності позивачці.

На
спадкування за законом першої черги післі смерті ОСОБА_4 має право позивачка та
їх син ОСОБА_2.1нших спадкоємців, окрім вказаних, на спадкове майно після
смерті ОСОБА_4 не має.

Відповідно
до встановленого законом порядку у шестимісячний строк позивач прийняв
спадщину, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном,
розпорядився речами звичайної домашньої обстановки та вжитку.

Не
зважаючи на факт прийняття спадщини, свідоцтва про право на спадщину за законом
у встановленому законом порядку позивач не може отримати з причин відсутності
виділу в натурі частки спадкодавця із майна спільної сумісної власності.

Тому
просить визнати за нею право власності на 1/2 частини квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1

Судом
установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 який постійно
мешкав на день смерті у АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Після
смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщина, що складається із 1/2 частки у
праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, належної йому по праву
спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності
на житло від 10.01.97 року № 3/70-2442. (а.с. 8)

Інша 1/2
частка квартири належить по праву спільної сумісної власності позивачці по
справі (а.с. 8,9).

На
спадкування за законом першої черги післі смерті ОСОБА_4 має право позивачка,
його дружина та його син ОСОБА_2, який у встановленому законом порядку
відмовився від своєї частини спадщини на користь своєї матері про що свідчить
відсутність його заяви у державну нотаріальну контору про бажання бути
спадкоємцем. Також залучений до справи третьою особою ОСОБА_2 надав суду заяву
про визнання позову (а.с. 13,14).

ОСОБА_4
доводиться чоловіком позивачці, що підтверджується свідоцтвом про одруження
(а.с. 6)

Відповідно
до приписів ст. 3 Закону України «Про власність», майно може належити на праві
спільної (часткової або сумісної) власності громадянам.

За
змістом чинної на той час статті 112 Цивільного кодексу Української РСР,
розрізнялася спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або
без визначення часток (сумісна власність). Згідно статті 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир здійснюється
в спільному сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї.

За таких
правових підстав позивачці та її чоловіку, було передано в спільну сумісну
власніть квартиру АДРЕСА_1

За
змістом статті 369 Цивільного кодексу України, у разі виділу частки із майна,
що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до
приписів статі 372 Цивільного кодексу України, у разі пододілу майна, що є у
спільній сумісній власності, вважається, що частки співласників у праві
спільної сумісної власності є рівними.

Таким
чином суд вважає, що ОСОБА_4 володів 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1 на правах
спільної сумісної власності і тому вимоги позивача підлягають задоволенню, та
за нею слід визнати право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1

На
підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, ст. 392
Цивільного кодексу України, та керуючисть ст.ст.10, 11, 57, 209, 213, 214, 215,
294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Димитровської міської Ради про визнання права власності задовольнити
повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.