УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27
грудня 2007 року                                                                                      м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

Вадовської Л.М.
,  Ващенко Л.Г.,  Фадєєнко А.Ф.,

розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради
про визнання права власності на будинок,
позовом ОСОБА_3 до Запорізької міської ради про визнання права власності
на будинок,  позовом Заводської районної
ради м.  Запоріжжя в інтересах держави до
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про визнання права
власності на будинок,  виселення,  позовом ДПІ у Заводському районі м.  Запоріжжя в інтересах держави до
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про визнання права
власності на будинок,  виселення за
касаційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 8 лютого 2006 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 у травні 1996 року звернулись до суду з позовом
до виконавчого комітету Заводської районної ради м.  Запоріжжя про визнання права власності на 1/4
частину будинку,  розташованого по
АДРЕСА_1,  як на спільне майно,  створене за угодою спільною працею сім'ї.
Позивачі зазначили,  що у будинку
проживають з 1992 року. Ремонтували та утримували будинок за власні кошти.
Після смерті у ІНФОРМАЦІЯ_1 році власника будинку ОСОБА_4,  поховали останню. Спадкоємців у померлої не
було. Уточнивши позов,  ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 свої вимоги звернули до Заводської районної
адміністрації Запорізької міської ради та просили визнати за ними за
набувальною давністю право власності на весь будинок,  оскільки вони на протязі 10 років відкрито
володіють спірним нерухомим майном.

У грудні
1997 року Заводська районна рада в інтересах держави звернулась до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_1
,  ОСОБА_2 про виселення,  пославшись на те,  що після смерті ОСОБА_4 належне їй майно має
перейти у власність держави,  а
відповідачів слід виселити,  оскільки
вони самоуправно вселилися в будинок.

У лютому
2001 року Управління податкової міліції Державної податкової адміністрації у
Запорізькій області в інтересах держави звернулось до суду із зустрічним

Справа №
33 ц - 1482 - 2007                                                                 Категорія
34

Головуючий у
першій інстанції Меркулова
Л.О.

Доповідач
Вадовська Л.М.

позовом до
ОСОБА_1  ,   ОСОБА_2
про виселення та визнання права власності на будинок за державою в особі ДПІ  з тих підстав,   що майно померлої ОСОБА_4 має перейти
державі,   оскільки спадкоємці відсутні.
В ході розгляду справи було проведено заміну неналежного позивача. У лютому
2004 року за уточненими позовними вимогами ДШ у Заводському районі м.   Запоріжжя до участі у справі було залучено в
якості третіх осіб Заводську районну адміністрацію Запорізької міської
ради,   ОСОБА_3   та ОСОБА_5

У жовтні
2004 року ОСОБА_3   звернулась до суду з
позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності на спірний
будинок в порядку спадкування з тих підстав,
що є родичкою померлої ОСОБА_4,
жила з нею,   вела спільне
господарство,   після смерті фактично
прийняла спадщину.

Рішенням
Заводського районного суду м.   Запоріжжя
від 13 грудня 2005 року задоволено зустрічний позов ОСОБА_3  ,
право власності на будинок АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_3   В задоволенні вимог первісного позову
ОСОБА_1  ,   ОСОБА_2
відмолено (а.с.  386-388).

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 8 лютого 2006 року рішення
Заводського районного суду м.   Запоріжжя
від 13 грудня 2005 року скасовано з передачею справи на новий розгляд до суду
першої інстанції (а.с.  435-436).

В
касаційній скарзі ОСОБА_1  ,   ОСОБА_2,   посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм процесуального права,   просить ухвалу суду апеляційної інстанції*
змінити та повернути справу на новий розгляд з інших підстав.

Колегія
суддів вважає,   що касаційна скарга
підлягає відхиленню,   виходячи з
наступного.

Встановлено,   що рішення Заводського районного суду
м.   Запоріжжя від 13 грудня 2005 року
скасовано з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції на
підставі п.5 ч.1   ст.  311 ЦПК України,   оскільки суд розглянув не всі позовні вимоги
і цей недолік не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення.

Зазначені
висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на факті не розгляду судом
першої інстанції позову Заводської районної адміністрації Запорізької міської
ради в інтересах держави про визнання права власності на будинок,   виселення та позову ДПІ у Заводському районі
м.   Запоріжжя в інтересах держави про
визнання права власності на будинок,
виселення.

Доводи
касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують. Рішення
суду першої інстанції скасовано з передачею справи на новий розгляд,   оскільки суд допустив порушення норм
процесуального права,   що є безумовною підставою
для скасування рішення суду і передачі справи на новий розгляд.

2 червня
2006 року Заводським районним судом м.
Запоріжжя ухвалено рішення по суті заявлених позовів,   яке рішенням апеляційного суду Запорізької
області від 10 серпня 2006 року змінено (а.с.
474-480,   537-538).

Відповідно
до ч.2   ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно   ст.
355 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,   що не були
встановлені в рішенні чи відкинути ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,   про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи,   що
ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм матеріального
та процесуального прав. Підстави,
передбачені   ст.   342 ЦПК України для скасування ухвали суду
відсутні.

Керуючись  ст. 332,
п.1 ч.2  ст. 336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 8 лютого 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.