Справа
№ 22ц-2788                         Головуючий по
2007 рік                                інстанції Зємцов В.В.
Суддя доповідач Лобов О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Полтавської області в складі

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів Новохатньої В.А., Акопян
В.І.

при секретарі Зел енській О.І.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Автозаводського районного суду м.Кременчука
від 18 вересня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
визначення способів участі батька дитини у її вихованні та спілкуванні з нею.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення,
яким визнати за ним право на безперешкодне та систематичне спілкування з його
малолітнім сином -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, надавши йому можливість
побачень з дитиною з понеділка по п'ятницю з 17.00
до 20.00, в суботу з 10.00 до 08.00 понеділка з відвідуванням його місця проживання
(права нічлігу), а також 15 днів спільного відпочинку в літній період.

~ 2 ~

Заявлені вимоги мотивовані тим, що з січня 2007 року ОСОБА_2, з якою він
перебував у фактичних шлюбних відносинах, перешкоджає йому брати участь у
вихованні та спілкуванні з сином.

В подальшому
ОСОБА_1 уточнив заявлені вимоги та просив зобов'язати відповідачку надавати
сина для спілкування у раніше запропонованому режимі.

Рішенням
Автозаводського районного суду М.Кременчука від 18 вересня 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволений частково: визначений спосіб участі у спілкуванні та
вихованні малолітнього сина - щотижня у вівторок, середу та четвер з 17.00 до
20.00 з правом забирати дитину з дошкільного закладу, щотижня у суботу з 15.00
до понеділка 08.00, у літні місяці безперервно два тижні.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права, просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати і увалити нове
рішення, яким змінити спосіб участі у вихованні та спілкуванні позивача з сином
шляхом зменшення часу спілкування.

На обґрунтування
вимог апеляційної скарги зазначено, що суд в порушення вимог ч.1 ст.169 ЦПК
України розглянув справу за відсутності відповідача,
хоча суду було повідомлено про наявність поважних причин для неявки в
судове засідання, а адвокат, який був присутнім у судовому засіданні, не був
наділений правом представляти інтереси відповідача.

Окрім того,
задовольнивши частково вимоги позивача, суд фактично порушив принцип рівності
батьків на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, не врахував суттєві
обставини, як-то стан здоров'я дитини.

Колегія суддів,
вислухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, перевіривши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до
ч.1п.2ст.307, ч.1 п.4 ст.309 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати
рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті заявлених вимог в разі
невірного застосування судом матеріального або процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що в період з 2003 року по 2007 рік сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах,
Проживали разом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у
позивача та відповідачки народився син -ОСОБА_5. У акті про народження позивач
записаний його батьком.

~ 3 ~

З січня 2007
року після погіршення відносин сторони почали проживати
окремо, малолітній ОСОБА_5 залишився проживати з відповідачкою.

У позивача маються належні умови для проживання, він позитивно характеризується.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що спілкування позивача із сином повинно мати позитивний
педагогічний зміст, бути достатньо різноманітним,
регулярним та не пов'язаним з присутністю матері, оскільки дитина
може потрапити під вплив емоцій обох батьків, відносини між якими є
доволі напруженими.

Встановлений місцевим судом режим спілкування між позивачем та його малолітнім сином суперечить вимогам матеріального
закону, оскільки він визначений без належного
врахування інтересів дитини та матері.

Відповідно до преамбули ЗУ «Про охорону дитинства» №2402 від 26 квітня
2001 року охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом. Частиною 1 статті 15 цього Закону передбачено, що дитина, яка проживає окремо від
одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків
і прямих контактів.

Згідно ст.141, ст.150, ст.153 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема мають право безперешкодно
спілкуватися з ними та зобов'язані виховувати
дитину та піклуватися про неї.

Аналіз змісту норм ЗУ «Про охорону дитинства», норм глави
13 СК України дає підстави дійти висновку, що інтереси
дитини мають пріоритетне значення відносно прав батьків щодо
спілкування з дітьми.

Таким чином, вирішуючи спір слід виходити, насамперед з інтересів малолітнього
ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідачка самостійно у добровільному порядку визначили місце проживання своєї
дитини з матір'ю.

Отже, спосіб участі у вихованні та спілкуванні має забезпечити безперервність проживання дитини з матір'ю і належну
участь батька у вихованні та спілкуванні із сином з
врахуванням його віку, стану здоров'я, а також тієї обставини, що малолітній
ОСОБА_1 відвідує дошкільний виховний заклад (ясла-садок №29).

- 4- -

Визначений рішенням місцевого суду порядок участі позивача у спілкуванні з дитиною та її вихованні фактично призведе
до невизначеності місця проживання дитини, щоденним
переїздам від матері до батька і навпаки, що, за переконанням
колегії суддів, може негативно вплинути на здоров'я дитини.

За таких обставин рішення місцевого суду в частині визначення кількості та
тривалості щотижневих побачень позивача із сином слід скасувати та ухвалити нове, яким визнати право позивача на дворазове щотижневе
побачення та спілкування із сином.

Керуючись ст. 303, ч.1 п.2 ст.307, ч.1 п.4 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія
суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18 вересня 2007 року в частині визначення кількості та тривалості
щотижневих побачень ОСОБА_1 з його сином - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким встановити, що ОСОБА_1 має право на побачення з його сином - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, щотижнево у середу з 17.00 до 20.00 з правом забирати дитину з
дошкільного навчального закладу і щотижнево з 15.00 суботи
до 12.00 неділі з правом нічлігу.

В решті рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18 вересня
2007 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двох місяців до Верховного Суду
України шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.