АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28   листопада  2007
року  колегія  суддів
судової  палати   з
цивільних  справ Апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Доценко Л.І.

суддів -
Оверіної О.В., Мартинової К.П.

при секретарі - Мазун І.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області про визнання права
власності, стягнення індексації та моральної шкоди та заявою державного
виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області про встановлення порядку виконання судового
рішення та визначення долі майна боржника з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 червня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

28.10.2004р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому
зазначала, що рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 08
липня 2002 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто 20400грн. 58коп. До наступного
часу примусове стягнення не виконане. Разом з тим ОСОБА_2 є власником 12
частини будинку АДРЕСА_1, вартість якого не перевищує суму боргу.

Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати за нею право власності
на вищевказану частину будинку, з оглядом на що закрити провадження по
примусовому стягненню.

В судовому засіданні позивачка відмовилася від заявлених
раніше позовних вимог щодо стягнення індексації та моральної шкоди за
довгострокове невиконання рішення суду.

Відповідачка
участі в судовому засіданні не приймала.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області пояснив, що
стягнення з ОСОБА_2 визначеної рішенням суду суми неможливе через відсутність у
боржника коштів та іншого майна. Разом з тим, з оглядом на неможливість
проведення публічних торгів на частину будинку, яка не має реального виділу,
позивачка погоджується з визнанням за позивачкою права власності на 12 частину
будинку АДРЕСА_1.

Головуючий
у першій інстанції -Жигулін С.М.                     Справа
№22ц-328707

Доповідач
- Доценко Л.І.                                                        Категорія
ЦП: 5

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської
області від 29 червня 2006 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 717
частин будинку АДРЕСА_1, виділяючи з жилого будинку літ."А" квартиру
№2, яка складається з частини приміщення 6, приміщень 10,11,12,13,14,15
загальною вартістю 32200грн., частину мощення 5 вартістю 261грн., басейну №1,
вартістю 707грн., частину забору №4 вартістю 241грн., сараю літ."М"
вартістю 1003грн. на загальну суму 33409грн, за висновком експерта від 30
листопада 2005 року. Для переобладнання будинку та виділейня ізольованих
приміщень зобов"язати ОСОБА_1
встановити перегородку в приміщенні 6, з якого необхідно обладнати сходи на
другий поверх та обладнати вхідні двері. Прийняти відмову від позову в частині
стягнення індексації та моральної шкоди за час невиконання рішення суду.
Провадження в цій частині закрити. Провадження по примусовому стягненню за
рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 08 липня 2002 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20400грн. 58коп. закрити.

В апеляційній скарзі відповідачка просила рішення суду
від 29.06.2006р. скасувати і направити справу на новий розгляд, оскільки
вважає, що воно постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального
права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю- доповідача, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з направленням справи
на новий розгляд (п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних
свобод людини, п.3 ч.1 ст.311 ЦПК України).

У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних
свобод людини, ратифікованої державою Україна 11.09.1997р., яка являється
частиною національного законодавства України "кожна людина при визначенні
її громадянських прав та обов"язків... має право на справедливий розгляд
справи... незалежним та безстороннім судом..."

Однією з
основних складових у системі справедливого судочинства є доступ до суду.

Безумовною підставою для скасування рішення суду, згідно з п.3 ч.1 с.311
ЦПК України, є розгляд справи за відсутністю будь-кого з осіб, які беруть
участь у справі, не повідомлених про час та місце судового засідання.

Встановлено, що в жовтні 2004 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про визнання права власності на 12 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 (а.с.3).

В справі відсутні відомості про те, що відповідачка ОСОБА_2 належним чином,
відповідно до вимог ст.ст.74-77 ЦПК України, сповіщалася судом про слухання
справи 13.06.2005р., 26.06.2006р., 29.06.2006р. (а.с. 86, 87).

Твердження суду у рішенні про те, що відповідачка сповіщалася про день
судового засідання, не повідомивши суд про причини неявки, спростовуються
матеріалами справи і протоколом судового засідання. (а.с. 86, 87).

Відповідно до ч. 1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі
неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які
беруть участь у справі, щодо яких немає відомостей про вручення їм судових
повісток.

Із матеріалів справи вбачається, що суд постановив рішення у відсутності
відповідачів - ОСОБА_2 та представника Ізмаїльського міського управління
юстиції Одеської області, не маючи підтвердження того, що вони були повідомлені
у встановленому законом порядку про час та місце судового засідання.

Оскільки
судом порушено вимоги ст. 169 ЦПК України, постановлене по справі рішення, в
силу вимог п.3 ч.1 ст.311 ЦПК України, підлягає скасуванню, а справа
направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись
ст.ст.307 ч.1 п.5,   311 ч.1 п.3, 314 ч.1
п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 червня 2006 року
скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.