УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року грудня місяця 10 дня                                   Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого -
судді   Панкова М. В.,  суддів -
Белинчук Т.Г.,

Шаповалової
О.А.,  при секретарі -     Архаровій К.К.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Ялтинською міського суду АР Крим від 03 травня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментах з врахуванням індексу ін­фляції ,  неустойки,
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

03 липня
2006 року ОСОБА_1 заявила позов про стягнення заборго­ваності по аліментах з
врахуванням індексу інфляції,  неустойки
та стягнення моральної шкоди,  вточнивши
позовні вимоги 28 липня 2006 року. Заборгованість по аліментах пози­вачкою була
визначена в сумі 229 143 грн. 11 копійок,
неустойка - в сумі 2 291 грн. 40 кой. іа моральна шкода у розмірі 5000
грн. Позовні вимоги мотивувала тим,  що відпові­дач
на підставі рішення Ялтинського міського суду з 1990 року сплачував аліменти на
утримання спільної доньки сторін,  якій
31 травня 2005 року виповнилось 18 років. Оскі­льки відповідач тривалий час не
сплачував зазначені аліменти,  рішенням
Ялтинського мі­ського суду від 18 жовтня 2005 року з ОСОБА_2 стягнуто
заборгованість по аліментах у сумі 920 грн. 80 коп. та моральну шкоду у розмірі
2000 грн. Рішенням Ялтинського місь­кого суду від 02 листопада 2005 року з
відповідача стягнуто аліменти на утримання донь­ки у розмірі Ул всіх видів
заробітної платні,  починаючи з 20
вересня 2005 року і до закін­чення нею навчання. Як убачається зі змісту
довідки Державної податкової інспекції від 07 червня 2006 року,  відповідач як фізична особа-підприємець протягом
періоду з 2003 року по 4 квартал 2005 року відповідно до поданої декларації мав
валовий дохід 598 995 грн. З врахуванням цієї обставини в рахунок аліментів
підлягає стягненню !Л частка заро­бітку з врахуванням індексу інфляції з 01
січня 2004 року по 30 червня 2006 року у розмірі 229 143 грн. 11 коп. Оскільки
відповідач на той період мав заборгованість по сплаті аліме­нтів,  з нього підлягає стягнення неустойка у сумі
2291 грн. 40 коп. Крім цього,  позивачка
посилалась на спричинення їй моральної шкоди,
яку вона визначила у розмірі 5000 грн.

29.11.2006
року позивачка вточнила позовні вимоги,
визначивши ціну позову 563 260 грн.,
при цьому сума прихованих і несплачених аліментів складає 67 976 грн. 56
коп.,  пеня за невчасну сплату аліментів
- 478 877 грн. 19 коп.,  сума індексації
основного боргу - 16 407 грн. На думку позивачки,  з відповідача також слід стягнути понесені
судові витрати.

Справа № 22-ц-6274/2007 р.                        Головуючий у першій
інстанції - Шумов В.В.

Доповідач_______________________ Шаповалова О.А.

Рішенням
Ялтинського міського суду від 03 травня 2007 року у задоволені позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментах з врахуван­ням індексу інфляції,  неустойки,
стягнення моральної шкоди відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення скасувати як постановлене на неповно з'ясованих обставинах,  що мають значення для правильного вирішення
справи,  та постановити нове рішення,  яким задовольнити її позовні вимоги. Свої
доводи мотивує тим,  що судом першої
інстанції порушені норми процесуального та матеріального права,  зокрема,
суд при постановленні рішення не обгрунтував його нормативно-правовими
ак­тами,  не дослідив доказів,  які надала позивачка.

Судова
колегія,  заслухавши
суддю-доповідача,  позивачку ОСОБА_1,  яка під­тримала апеляційну скаргу,  пояснення відповідача та його
представника,  які заперечували проти
задоволення апеляції,  розглянувши
матеріали справи та обговоривши доводи апе­ляційної скарги,  вважає її такою,  що не підлягає задоволенню.

Згідно
зі  ст.  303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апе­ляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в ме­жах доводів апеляційної скарги та
вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову,  суд першої інстанції виходив з того,  що згідно з висновками судово-економічної
експертизи діяльність відповідача -СПД ОСОБА_2
у 2005 році визнана збитковою,  а
валовий дохід,  який був у СПД ОСОБА_1 у 2005
році,  не є прибутком,  з якого підлягають стягненню аліменти.

Ці
висновки суду судова колегія апеляційного суду визнає правильними,  оскільки во­ни зроблені на підставі
правильного застосування матеріального закону,
відповідають ма­теріалам справи та фактичним обставинам,  які були досліджені і оцінені судом
відповідно до вимог  ст.  ст.
10. 11,  60,  212 ЦПК України.

Як
встановлено під час розгляду справи судом першої інстанції,  шлюб між сторонами був розірваний у 1990
році; рішенням суду на утримання доньки сторін ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  з відповідача на користь позивачки були
стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

У 2005 році
донька сторін ОСОБА_3 досягла 18 років.

03.07.2006
р. позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення забор­гованості
по аліментам,  мотивуючи свої вимоги
тим,  що відповідач мав у 2005 році
дохід,  який не був врахований при
обчисленні розміру аліментів. По даній справі ухвалою суду від 07 грудня 2006
року на підставі клопотання позивачки було призначено експертизу для з'ясування
питання про те,  чи підлягають стягненню
аліменти з суми валовою доходу від­повідача (а.с.  94).

Згідно з
висновками судово-економічної експертизи повідомлення податкової інспек­ції про
наявність у відповідача валового доходу за станом на 31.05.2005 р. та на
20.09.2005 р. не свідчать про наявність у нього доходу,  з якого стягуються аліменти. За 4 квартал
2005 року чистий дохід,  з якого можуть
бути стягнуті аліменти,  має негативне
значення (а.с.  97-103).

Відповідно
до ч. 1  ст.  195 СК України заборгованість за
аліментами,  присудженими у частці від
заробітку (доходу),  визначається
виходячи з фактичного заробітку (доходу),
який платник аліментів одержував за час,
протягом якого не проводилося їх стягнення.

Оскільки
судом не встановлена наявність у позивача у 2005 році доходу,  з якого мо­жуть бути стягнуті аліменти,  судова коли ія вважає,  що суд обґрунтовано,  на підставі пра­вильного застосування
матеріального закону - ч. 1 ст. 195 СК України,
дійшов висновку про те,  що
позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження,  а тому не можуть бути задоволені.

Зважаючи на це,
судова колегія погоджується з рішенням суду,  яке ухвалено з доде­ржанням норм
матеріального і процесуального права,
відповідає вимогам  ст.  213 ЦПК України,  а апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхиляє,  як безпідставну.

Згідно з
ч.1  ст.  308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і за­лишає рішення без
змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додер­жанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст. ст 303,
304,  307,  308,
314,  315,  317,
319,  325 ЦПК України,  судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити. Рішення Ялтинського мі­ського суду АР Крим від 03
травня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення,  однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня на­брання
законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.