Справа № 22-6950                                    Головуючий
в 1 інстанції - Ткаченко Л.В.
Категорія - 40                                                       Доповідач
РІШЕННЯ

іменем      України

1 листопада 2007 року                                       Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого
Голубинського A.M.,

суддів                 Прокопчук Л.М.,

Могутової Н.Г.

при секретарі
Семенченко С.С.,

за участю:
сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Калінінського районного суду м. Донецька
від 19 липня 2007 року по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до підприємства,
заснованого на власності іноземного інвестора „GLOBAL MATERIAL TEHNOLOGIES UKRAIN" про поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся
до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Калінінського районного
суду м. Донецька від 19 липня 2007 року, яким йому було відмовлено в
задоволенні позовних вимог до підприємства, заснованого на власності іноземного
інвестора „GLOBAL
MATERIAL TEHNOLOGIES UKRAIN"
про поновлення на роботі на посаді начальника служби безпеки підприємства,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 118 грн. і моральної шкоди в розмірі 15000 грн.

ОСОБА_1. просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його
позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права, оскільки він вважає, що несвоєчасно йому запропонували
іншу посаду (попередили про звільнення 27.11.06р., а запропонували - 10.0l.07p.,) наказ про
звільнення він отримав до засідання профспілкового комітету, наказ про
звільнення підписано директором, який на той час був у відрядженні в Америці, а
також судом не було враховано, що в нього на утриманні знаходяться троє
неповнолітніх дітей і непрацездатна дружина.

Судом першої
інстанції при розгляді цієї справи встановлено, що позивач працював у
відповідача з травня 2002 року на посаді стругальника 4 розряду, 1 квітня 2005
року був переведений на посаду начальника служби безпеки.

31 січня 2007
року наказом № 1-к ОСОБА_1. був звільнений з займаної посади в зв"язку зі
скороченням штату працівників за ст. 40 КЗпП України.

ОСОБА_1.
звернувся з позовом до підприємства, заснованого на власності іноземного
інвестора „GLOBAL
MATERIAL TEHNOLOGIES UKRAIN"
про поновлення на роботі на посаді начальника служби безпеки підприємства,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 118 грн. і моральної шкоди в розмірі 15000 грн.

Рішенням
Калінінського районного суду м. Донецька від 19 липня 2007 року ОСОБА_1. було
відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача, представників позивача і відповідача,
перевіривши матеріали справи    та
обговоривши    наведені у скарзі
доводи,    апеляційний суд

2

вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду - скасуванню з постановлениям нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення в апеляційному порядку і
ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з
матеріалів справи, з травня 2002 року позивач працював у відповідача на посаді
стругальника 4 розряду, 1 квітня 2005 року був переведений на посаду начальника
служби безпеки.

Згідно наказу №
84 від 27 листопада 2006 року по підприємству відповідача посада начальника
служби безпеки повинна бути скорочена з 28 січня 2007 року.

В матеріалах
справи є лист письмового повідомлення відповідача про пропозицію ОСОБА_1. на
раніше займану посаду стругальника 4 розряду в зв"язку зі скороченням його
посади, на якому є підпис ОСОБА_1 про незгоду.

Як пояснювали в
судовому засіданні позивач і представники відповідача інші посади ОСОБА_1. не
пропонувались.

Представником
відповідача надано до суду копію штатного розкладу по підприємству, згідно
якого на час попередження позивача про звільнення і безпосередньо на час
звільнення на підприємстві були і інші вільні посади, а саме майстер по
виробництву та слюсар-ремонтник, але вказані посади позивачу не були
запропоновані.

В судовому
засіданні ОСОБА_1. пояснив, що він після того, як працював стругальником на
підприємстві, може виконувати роботу як майстра по виробництву, так і слюсаря-ремонтника,
оскільки крім досвіду у нього є і спеціальна технічна освіта - за фахом він
технік-електромеханік.

На підтвердження
цих обставин представником відповідача надані до суду копії наказов по підприємству,
згідно яких робітників, що працювали стругальниками, було переведено на посади
як майстра по виробництву, так і слюсаря-ремонтника.

31 січня 2007
року наказом № 1-к ОСОБА_1. був звільнений з займаної посади в зв"язку зі
скороченням штату працівників за ст. 40 КЗпП України з порушенням встановленого
законом порядку.

За таких
обставин Апеляційний суд вважає, що позивач підлягає поновленню на роботі зі
стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Що стосується
позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, Апеляційний суд вважає, що
сам факт поновлення позивача на роботі вже компенсує позивачу заподіяні йому
моральні страждання, тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Також не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 118 грн., оскільки позивачем не надано
переконливих доказів того, що така шкода заподіяна винними діями відповідача.

Відповідно до
ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При визначенні
середньої заробітної плати суд виходить з вимог Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8
лютого 1995 р. № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Розрахована таким
чином середньоденна заробітна плата позивача становить:

425 грн. + 42
грн. 50 коп. = 467 грн. 50 коп. (заробітна плата за останні два місяця) : 11
раб. днів = 42грн.50 коп.

Відомостей про підвищення
тарифних ставок або посадових окладів по підприємству, заснованому на власності
іноземного інвестора „GLOBAL
MATERIAL TEHNOLOG1ES
UKRAIN" в період
з лютого до листопада 2007 року ні позивачкою, ні відповідачем суду не надано.

За період з часу
звільнення до дня постановления
рішення Апеляційним судом минуло 187 дні вимушеного прогулу, що складає:

42 грн. 50 коп.
х 187 раб. днів = 7947 грн. 50 коп. і вказана сума підлягає стягненню з
підприємства, заснованого на власності іноземного інвестора „GLOBAL
MATERIAL TEHNOLOGIES UKRAIN"
на користь ОСОБА_1

Відповідно до
ст. 81 ЦПК України, з відповідача слід стягнути витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 60 грн., та відповідно до ст. 88
ЦПК України з відповідача також слід стягнути судовий збір на користь держави у
розмірі 119 грн. 20 коп.

3

Керуючись
ст. ст. 307,
309, 314, 316 Цивільного процесуального кодексу України,

апеляційний
суд,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Калінінського районного суду м. Донецька від 19 липня 2007 року скасувати.

ПоновитиОСОБА_1
на посаді начальника служби безпеки підприємства, заснованого на власності
іноземного інвестора "GLOBAL
MATERIAL TEHNOLOGIES UKRAIN"
з 1 лютого 2007 року.

Стягнути з
підприємства, заснованого на власності іноземного інвестора "GLOBAL
MATERIAL TEHNOLOGIES UKRAIN"
(П/р 5000 у філії ПУМБ м. Донецька МФО 335537) на користьОСОБА_1 заробітну плату за час
вимушеного прогулу в період з 1 лютого 2007 року до 1 листопада 2007 року в
розмірі 7947 грн.50 коп.(сім тисяч дев"ятьсот сорок сім грн. 50 коп.)

В іншій частині
в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з
підприємства, заснованого на власності іноземного інвестора "GLOBAL
MATERIAL TEHNOLOGIES UKRAIN"
на користь держави судовий збір у розмірі 119грн.20 коп. і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 60 грн.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили рішенням

апеляційного суду.