Копія                                                                                                     Справа
№2-1403/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

31 липня
2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої- судді Ротар М. М. ,  при
секретарі -Попенко О.В.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в місті Вознесенську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до Возне-сенської міської ради Миколаївської області
про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2007 року позивач,  яка є
власником житлового будинку,  що розта­шований
за адресою АДРЕСА_1(згідно свідоцтва про право на спадщину за законом,  виданого 20.12.1993 року Другою
Вознесенсь-кою державною нотаріальною конторою),  звернулася до суду з позовом до Вознесенської
міської ради Миколаївської області про визнання права власнос­ті на самочинно
зведені будівлі на земельній ділянці,
яка передана позивачу у власність згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку,  ви­даного
22.05.2007 року.

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги позивач зазначила,
що на переданій їй у власність земельній ділянці нею самочинно за власні
кошти та своїми си­лами було побудовано гараж Д-1 площею 23, 5 кв.м. ,  літню кухню Е-1 площею 11, 9 кв.м. ,  сарай Ж-1 площею 10, 9 кв.м. ,  туалет 3-1 площею 1, 5 кв.м. ,  душ И-1 площею 1, 9 кв.м. ,  сарай К-1 площею 8, 9 кв.м.

Посилаючись
на вимоги ч.5  ст.  376 ЦК України та на те,  що при цьому були дотримані
будівельно-архітектурні,  санітарні,  екологічні,
протипожежні норми та правила,
про що вона має відповідні довідки,
використовувалася зе­мельна ділянка за призначенням,  та не порушувалися права та законні інтереси
держави та інших осіб,  позивач просила
винести рішення про визнання за нею права власності на самочинні забудови.

У
попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2. позовні вимоги
підтримала в повному обсязі.

Представник
відповідача в попереднє судове засідання не з'явився,  наді­слав суду заяву,  в якій просить слухати справу без його
участі,  позовні вимоги визнав повністю.

Треті
особи,  які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору ОСОБА_3.  ОСОБА_4. в попередньому
судовому засіданні проти задоволення по­зовних вимог не заперечували.

Заслухавши
пояснення позивача,  третіх осіб,  дослідивши інші докази по справі,  суд дійшов висновку,  що позовні вимоги підлягають задоволенню з та­ких
підстав.

В
попередньому судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_1. є власником житлового будинку,  що розташований за адресою АДРЕСА_1(згідно
свідоцтва про право на спадщину

2

за
законом,  виданого 20.12.1993
року Другою
Вознесенською державною но­таріальною конторою).

За вказаною адресою
закріплена земельна ділянка
розміром 660 кв.м. ,  яка передана
позивачу у власність згідно Державного акту на право власності на земельну
ділянку НОМЕР_1,  виданого 22.05.2007
року на підставі рішення Вознесенської міської ради від 26.01.2007 року №9.

На
вказаній земельній ділянці,  відведеній
для будівництва та обслугову­вання житлового будинку,  господарських будівель та споруд позивачкою
було побудовано самочинно гараж Д-1 площею 23, 5 кв.м. ,  літню кухню Е-1 площею 11, 9 кв.м. ,  сарай Ж-1 площею 10, 9 кв.м. ,  туалет 3-1 площею 1, 5 кв.м. ,  душ И-1 площею 1, 9 кв.м. ,  сарай К-1 площею 8, 9 кв.м.

Як вбачається з висновків компетентних інстанцій,  вказані самовільні за­будови зведені з
дотриманням будівельно - архітектурних,
санітарних,  екологі­чних,  протипожежних норм та Правил,  що підтверджується відповідними до­відками.

Згідно
ч.5  ст.
376 ЦК України
на вимогу власника (користувача) земель­ної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно,  яке
самочинно збудоване на ній,  якщо це не
порушує права інших осіб.

Оскільки
в даному випадку самочинно зведені побудови відповідають архітектурним,  санітарним,
екологічним та іншим нормам,  і не
порушують права інших осіб,  то суд
вважає можливим визнати за позивачем право власно­сті на самовільні
забудови,  як складові частини належного
їй житлового будин­ку.

На
підставі викладених обставин,   ст.  ст. 328,
331 ЦК України,  керуючись
ст.   ст.  130,
212, 213,  214,  215, 218,
221,  223 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1до Вознесенської міської ра­ди Миколаївської області про визнання
права власності на самочинно збудова­не нерухоме майно задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на самочинно збудоване нерухоме майно,  а саме: гараж Д-1 площею 23, 5 кв.м. ,  літню кухню Е-1 площею 11, 9 кв.м. ,  сарай Ж-1 площею 10, 9 кв.м. ,  туалет 3-1 площею 1, 5 кв.м. ,  душ И-1 площею 1, 9 кв.м. ,  сарай К-1 площею 8, 9 кв.м. ,  які складають од­не ціле з житловим
будинком,  розташованим поАДРЕСА_1,  та належним їй на праві приватної вла­сності.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської обла­сті через
Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеля­ційне оскарження
протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апе­ляційної скарги
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскар­ження.