Справа №6085                           Головуючий у 1
інстанції Лебеженко В.О.
Категорія                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючої:
Ювченко Л.П.

Суддів:
Єлгазіної Л.П.,Новікової
Г.В.

При секретарі :
Голубцові А.В.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу
ОСОБА_1,ОСОБА_2, представника відповідачів, ОСОБА_3 на рішення Дружківського
міського суду Донецької області від 11 червня 2007 року по справі за позовом
прокурора міста Дружківки в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажі квартири недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Апеляційною
скаргою оскаржується рішення Дружківського міського суду Донецької області від
11 червня 2007 року ,яким задоволено позов прокурора, визнано недійсним договір
купівлі- продажі квартири АДРЕСА_1укладений 11 серпня 2003 року між ОСОБА_5,
діючою за себе та неповнолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1

Зобов»язано
ОСОБА_5 повернути ОСОБА_1 800 грн., а ОСОБА_1 - повернути ОСОБА_5та
ОСОБА_4квартиру АДРЕСА_1

З матеріалів
справи вбачається, що у травні 2005 року прокурор міста Дружківки в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4, звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_1. про визнання недійсним договору
купівлі-продажі квартири в зв»язку з порушенням майнових прав неповнолітньої,
яка є соціально незахищеною.

Відповідно до
свідоцтва про право власності від 18.10.1995 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4.
належала по праву власності квартира АДРЕСА_1

Прокурор вказав,
що всупереч інтересам неповнолітньої ОСОБА_4, рішенням виконкому Дружківської міської ради від
06.08.2003року №698 ОСОБА_6
надано дозвіл на відчуження квартири. 11.08.2003 року укладено договір
купівлі-продажі квартири, оціненої в 13 660 грн. Продаж квартири здійснено за
800грн. Фактично сплаченоОСОБА_5 200грн. В результаті ОСОБА_4. позбавлена
житла, яке належало їй на праві власності і на даний час не має житла на праві
власності.

Справа
неодноразово розглядалась у судових інстанціях. В листопаді 2006 року прокурор
уточнив позовні вимоги, просив визнати договір купівлі-продажі квартири
недійсним, як такий, що не відповідає вимогам закону, ущемляє особисті та
майнові права неповнолітньої ОСОБА_4 Просив повернутиОСОБА_5 та ОСОБА_4.
квартиру АДРЕСА_1 А з ОСОБА_5 стягнути на користь ОСОБА_1. отримані від нього
грошу в сумі 200 грн.

Відповідачі
ОСОБА_1. та ОСОБА_2позов не визнали, вказали, що у своїй квартирі АДРЕСА_2, де
вони проживали, зареєстрували ОСОБА_5 з неповнолітньою ОСОБА_4.,а належну їм
квартиру купили за договором купівлі-продажі. Куплена квартира була у
незадовільному стані, за нею значились борги по оплаті комунальних послуг, які
сім"я ІНФОРМАЦІЯ_2 сплатила та провела ремонт квартири. Вважають, що права
неповнолітньої ОСОБА_4 не порушені, вона житлом забезпечена, хоч і не проживає
в квартирі за місцем реєстрації.

Задовольняючи
позов прокурора м.Дружківки, суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_5укладаючи договір купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1з ОСОБА_1. діяла
всупереч інтересам неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 Вона продала приватизовану
двокімнатну квартиру і була з дочкою зареєстрорвана у неприватизованій
малогабаритній квартирі, чим погіршила житлові умови дитини і позбавила її
права власності на житло.

Суд перевірив
умови реєстрації ОСОБА_5 з дочкою за місцем проживання відповідачів
ІНФОРМАЦІЯ_2 і встановив, що реєстрація в кв.АДРЕСА_2проведена без достатніх
правових підстав ,при відсутності їх заяв.

Крім того,
надавши органу опіки і піклування заяву від 28.07.2003 року про надання дозволу
на відчуження квартири, ОСОБА_5 вказала завідомо неправдиві відомості, що вона
з дочкою фактично проживає в квАДРЕСА_2, де проживала сім»я ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд першої
інстанції зробив обгрунтований висновок, що органи опіки і піклування порушили
ст.18 Закону України «Про охорону дитинства»,яка передбачає, що держава
забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних умовах, які
не спричиняють шкоди її фізичному та інтелектуальному розвитку.

Органи опіки та
піклування зобов»язані здійснювати контроль за дотриманням батьками та особами,
що їх замінюють майнових та житлових прав дітей при відчуженні житла та купівлі
нового. Ними також порушені вимоги ст.12 ЗУ «Про основи соціального захисту
бездомних громадян і безпритульних дітей», який передбачає, що держава охороняє
і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого
майна.

По справі
встановлено, що 03.08.2003 року опікунська рада, а 06.08.2003 року виконавчий
комітет Дружківської міської ради прийняли рішення про надання дозволуОСОБА_5
продати приватизовану квартиру АДРЕСА_1 у зв»язку з відсутністю коштів на
утримання квартири і тому, що вона з донькою мешкають у однокімнатній квартирі
АДРЕСА_2

Суд зробив
обгрунтований висновок, що орган опіки і піклування не повинен був надати
відповідачціОСОБА_5 дозвіл на відчуження квартири АДРЕСА_1, так як такий дозвіл
порушив майнові права на житло неповнолітньої на той час ОСОБА_4

Суд першої
інстанції обгрунтовано визнав недійсним договір купівлі-продажі квартири
АДРЕСА_1 від 11 серпня 2003 року між ОСОБА_6. та ОСОБА_1., тому,що не
відповідає вимогам Закону України «Про охорону дитинства» та «Про основи
соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», та він ущемлює
майнові права неповнолітньої ОСОБА_4, суд обгрунторвано провів двосторонню
реституцію, зобов»язавнш ОСОБА_5 повернути ОСОБА_1. 800грн, а ОСОБА_1.
повернутиОСОБА_5 та ОСОБА_4. квартиру АДРЕСА_1

Рішення суду
постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав
для його скасування не встановлено.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись
ст.ст.307,308, 314, 315 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,ОСОБА_2, представника відповідачів-ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Дружківського міського суду Донецької області від 11 червня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала може бути
оскаржена протягом двох м місяців у касаційному порядку до Верховного Суду України.