Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
Головуючий в першій інстанції Луньова С.І.
Доповідач апеляційної інстанції  Зотов B.C.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 листопада
2007 року   колегія суддів судової палати
з цивільних справ Апеляційного суду міста Севастополя у складі:
головуючого    -  Єфімової В.О.,

суддів        -
Зотова B.C., Птіціної В.І. ,

при
секретарі  -  Баран М.Л.,

за участю
позивача ОСОБА_1,  та її представника
ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Севастополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в здійсненні права власності і
відшкодуванні моральної шкоди, зустрічному позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на частку квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 14 травня 2007
року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 і просила усунути
перешкоди в здійсненні права власності та стягнути з відповідача на її користь
у відшкодування моральної шкоди 1600 грн., посилаючись на те, що вона, на
підставі свідоцтва про право на спадок по заповіту, є власником
квартириАДРЕСА_1 проте відповідач не допускає її у квартиру.

У травні 2006
року ОСОБА_4 звернулася
із зустрічним позовом до ОСОБА_1 і просила визнати за нею право власності на
1/4 долю квартириАДРЕСА_1. Крім того, просила визнати свідоцтво про право на
спадок по заповіту недійсним, вказуючи, що вона є спадкоємцем 1/4 частки
зазначеної квартири.

Рішенням
місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 14 травня 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Позов ОСОБА_4 задоволений, визнано право
власності на 1/4 частку квартириАДРЕСА_1 за ОСОБА_4 Свідоцтво про право на
спадок по заповіту, видане Другою Севастопольською державною нотаріальною
конторою ОСОБА_1 28.12.2005 року у зареєстрованому в реєстрі за № 3-3116,
визнане недійсним. Судом вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з
рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить  рішення суду скасувати, як ухвалене з

2

порушенням норм матеріального та процесуального  права,
рішення направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що остання
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом
встановлено, підтверджено матеріалами справи, що раніше на підставі договору
купівлі-продажу квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_5, яка знаходилась в зареєстрованому шлюбі з батьком
ОСОБА_4, тобто дана квартира була загальним сумісним майном подружжя. Після
смерті ОСОБА_6, у відповідності до ст.ст. 549, 548 ЦК України(у редакції 1963
року) спадкове майно було прийнято його дружиною і дочкою ОСОБА_4 по 1/4 часті,
тобто ОСОБА_5 належить 3/4  часті спірної
квартири, а ОСОБА_4 - 1/4  части.

Доводи ОСОБА_1
про те, що ОСОБА_4 не прийняла
спадок, після смерті батька ОСОБА_6 необґрунтовані та суперечать матеріалам
справи. Судом встановлено, ОСОБА_4
на момент відкриття спадку постійно проживала в спірній квартирі, та
спільно з ОСОБА_5 вступила в управління та володіння спадковим майном.
Обставини постійного проживання в спірній квартирі з батьками підтверджує
рішення Нахімовського районного суду м. Севастополя від 08 грудня 2000р. про
зміну договору найму жилого приміщення квартириАДРЕСА_1(арк.с.29).

На підставі
наведеного, судова колегія вважає, що оскільки на момент видачі заповіту на
спірну квартиру ОСОБА_1 ОСОБА_5 на праві власності належала не ціла квартира, а
тільки 3/4 долів, то свідоцтво про право на спадок по заповіту(арк.с.9),
підлягає скасуванню в частині Ч долі спірної квартири, так як в спадок може
переходити тільки майно, яке належало спадкодавцю на праві власності.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог про усунення перешкод в здійсненні права
власності і відшкодуванні моральної шкоди, суд першої інстанції, обгрунтовно
прийшов до висновку про те, що в цій частині її права нічим не порушені,
оскільки ОСОБА_1 на протязі тривалого часу здає спірне жиле приміщення, яке їй
належить в користування третім лицям, чім фактично реалізувала свої права
власника.

Так як, суд першої
інстанції, помилково визнав свідоцтво про право на спадок по заповіту виданого
Другою Севастопольською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 28.12.2005 року
у зареєстрованому в реєстрі за № 3-3116 повністю недійсним, а не в 1/4 її
часті, судова колегія приходить до висновку про те, що рішення суду в цій
частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.
303, 304, п.3 ст. 307, п.3 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,
-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 14 травня 2007р.  змінити. Визнати свідоцтво про право на
спадок по

3

заповіту від 28 грудня 2005р. недійсним в частині 1/4
частки квартирі: АДРЕСА_1.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до Верховного Суду України.