№ 2-203/2007p.
року Ленінський районний суд М.Луганська у складі:
- судді Островської О.П.
секретарі - Линник Л.М.,
відкритому судовому засіданні у залі суду М.Луганська   цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ДТП,-
2005 року позивач ОСОБА_1 в особі свого представника звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_2 в якому послався, що 27 серпня 2005 року належний йому
Vectra» реєстраційний
НОМЕР_1 стояв на стоянці біля супермаркету «Абсолют», на вул.
Оборонній м. Луганська, де внаслідок порушення правил дорожнього руху,
відповідач ОСОБА_2, здійснив на нього наїзд керованим ним на підставі
належить відповідачеві ОСОБА_3 В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль позивача отримав технічні пошкодження, потребує ремонту, вартість
Крім майнової шкоди позивачеві також заподіяно моральну шкоду, оскільки через
пошкодження його майна він переніс душевні страждання, був позбавлений
користуватися автомобілем, що створило для нього певні незручності у житті,
змушений був витрачати свій час на зібрання документів пов'язаних з
пошкодженням автомобіля. Також ним понесено витрати по оплаті послуг експерта у
сумі 500 грн. Оскільки відповідач ОСОБА_3 оформив довіреність на ім'я
відповідача ОСОБА_2, позивач вважає, що вони повинні нести перед ним солідарну
відповідальність за спричинення йому майнової та моральної шкоди, тому позивач
грн., у відшкодування моральної шкоди 1500 грн., та судові витрати.
судовому засіданні   позивач та його
представник підтримали   позовні вимоги,
дали пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві.
ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, його представник у судовому засіданні проти позову
заперечував, вважає, що відповідач не може нести відповідальність на шкоду,
оскільки під час дорожньо-транспортної пригоди, аварійну ситуація була створена
іншим автомобілем, тому він не міг запобігти наїзду на автомобіль позивача,
який стояв, крім того вважають необхідним врахувати, що позивач також свій
автомобіль поставив неправильно. Також вважає, що позивачем не надано доказів
щодо розміру заподіяної майнової шкоди пошкодженням автомобіля.
ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи
належним чином повідомлений, заперечень проти позову не надав.
року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення
присутніх осіб, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом
встановлено, що 27 серпня 2005 року належний позивачеві автомобіль «Opel Vectra» реєстраційний
НОМЕР_1 стояв на стоянці біля супермаркету «Абсолют», на вул.
Оборонній м. Луганська, де внаслідок порушення правил дорожнього руху,
НОМЕР_2, який на праві власності належить відповідачеві ОСОБА_3, керованим ним на
підставі довіреності. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль
позивача отримав технічні пошкодження, потребує ремонту. Крім майнової шкоди
позивачеві також заподіяно моральну шкоду, оскільки через пошкодження його
майна він переніс душевні страждання, був позбавлений можливості користуватися
автомобілем, що створило для нього певні незручності у житті, змушений був
витрачати свій час на зібрання документів пов'язаних з пошкодженням автомобіля
та його відновленням.
обставини підтверджуються поясненнями позивача, частково поясненнями
відповідача, висновком автотехнічної експертизи, висновком автотоварознавчого
дослідження, матеріалом   про   притягнення
відповідача   ОСОБА_2   до адміністративної відповідальності за
скоєну дорожньо-транспортну пригоду, довіреністю на право керування, видану
відповідачем ОСОБА_3 на ім'я відповідача ОСОБА_2
відповідності зі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України за загальними правилами майнова
шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ст. 1187
ЦК України визначено спеціальний порядок відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, згідно з якою джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням,
зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших
речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід
тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або
утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо
неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим
об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю
щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно,
у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають
істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За таких
обставин, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2, як володілець джерела підвищеної
небезпеки, яким саме він на підставі довіреності був на момент
дорожньо-транспортної пригоди, повинен відшкодувати майнову шкоду та моральну
шкоду, заподіяну позивачеві пошкодженням автомобіля.

Вимоги
позивача про покладення солідарної відповідальності по відшкодуванню шкоди на
обох відповідачів, у даному випадку нічим не обґрунтовані, оскільки доказів
того, що ця шкода заподіяна спільними діями обох відповідачів суду не надано.

За таких
обставин суд не вбачає підстав для покладення відповідальності крім відповідача
ОСОБА_2 ще й на
відповідача ОСОБА_3

3

Посилання
представника відповідача ОСОБА_2 про те, що він не міг уникнути наїзду на
автомобіль позивача та, що позивач також винний у цьому, оскільки поставив свій
автомобіль у незручному місці, на увагу не заслуговує, оскільки нічим не
підтверджено та спростовується висновком автотехнічної експертизи, згідно якої
саме внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 правил дорожнього руху і
трапилася згадана подія, цього наїзду можливо було уникнути, якби відповідач
дотримав вимог правил дорожнього руху. У діях позивача порушень правил
дорожнього руху не встановлено. Не вірити вказаному висновку у суду немає
підстав, оскільки він складений спеціалістами-експертами компетентної установи.

Доказів
того, що вказана шкода заподіяна позивачеві внаслідок непереборної сили або
умислу самого позивача суду не надано

Що
стосується розміру відшкодування, як майнової так і моральної шкоди, то суд
вважає, ці розміри позивачем завищені.

Як
вбачається з висновку авто товарознавчого дослідження пошкодженого автомобіля
позивача вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу деталей складає
22824 грн.

Позивач
просить стягнути у відшкодування цієї шкоди 38047 грн., що згідно вказаному
висновку становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням вартості
нових вузлів та деталей.

Оскільки
судом встановлено, що автомобіль позивача до вказаної дорожньо-транспортної
події знаходився в експлуатації, тому його вузли і деталі, у тому числі і ті,
які були пошкоджені в результаті дорожньо-транспортної пригоди, мають певний
процент зношеності, а тому суд вважає, що при визначенні вартості
відновлювального ремонту слід виходити з вартості його з урахуванням зносу
вузлів та деталей, а тому на користь позивача слід стягнути 22824 грн.

Та
обставина, що на даний момент позивачем за свій кошт, своїм трудом та за
допомогою знайомих належний йому спірний автомобіль відновлено, не дає підстав
для звільнення відповідача ОСОБА_2 від
обов'язку по відшкодуванню вартості його ремонту або зменшення розміру
відшкодування до розміру фактично понесених витрат, оскільки сам позивач точну
суму назвати не може з вказаних підстав, а сам відповідач доказів про розмір
цих витрат не надав.

Таким
чином, суд вважає, що відповідач повинен відшкодувати позивачеві вказану суму
вартості відновлювального ремонту, а позивач повинен після цього відшкодування
передати відповідачеві ОСОБА_2
пошкоджені вузли та деталі, які було замінено в його автомобіля, згідно додатку
№1 - калькуляції вартості ремонту до висновку спеціаліста автотоварознавчого
дослідження № 44/08 від 30 серпня 2005 року.

Також
суд вважає, що   розмір моральної шкоди
визначено позивачем без врахування обставин справи, виваженості та розумності
вказаної позивачем суми.

Суд
вважає, що у даному випадку у відшкодування моральної шкоди позивачеві слід стягнути
1000 грн., що буде достатнім для відшкодування моральних страждань позивача.

Оскільки
суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача частково, суд також
вважає необхідним відшкодувати понесені ним судові витрати, у тому числі вважає
необхідним стягнути у відшкодування витрат по оплаті послуг експерта суму 500
грн. та за сплату судового збору 51 грн.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 59, 60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 1166,1167,1187 ЦК
України, суд,-

Вирішив :

4

Позовні
вимоги    ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 22824 грн., та у відшкодування
моральної шкоди 1000 грн., а також у відшкодування судових витрат 551 грн.

Зобов'язати
ОСОБА_1 після відшкодування шкоди передати ОСОБА_2 пошкоджені вузли та деталі, які було замінено в його
автомобіля, згідно додатку №1 - калькуляції вартості ремонту до висновку
спеціаліста авто товарознавчого дослідження № 44/08 від 30 серпня 2005 року.

У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди
відмовити за необґрунтованістю.

Зняти
арешт з майна належного ОСОБА_3, накладений згідно ухвали Ленінського районного
суду м. Луганська від 5 вересня 2005 року. Копію   заочного
рішення   надіслати   відповідачу
не   пізніше   п'яти
днів   з   дня
його проголошення.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його
копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається
до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне
рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження.

Заочне
рішення  може  бути оскаржено  в
апеляційному суді  Луганської
області  через Ленінський районний суд
протягом десяти днів з дня його проголошення.