Справа 22ц-53102007 рік                                Головуючий у 1
інстанції Заруцька Г.М.
Доповідач Голубинський A.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007
року
м. Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого
судді Голубинського A.M.,

суддів Жданової B.C., Прокопчук Л.М.,

при секретарі
Бондаренко Н.М.

за участюОСОБА_1.,ОСОБА_2.,ОСОБА_3, представників
ОСОБА_4.,ОСОБА_5.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_1
доОСОБА_2про вселення, визнання права власності на частину квартири,
встановлення порядку користування жилим приміщенням та за зустрічним
позовомОСОБА_2до ОСОБА_1,ОСОБА_6
про збільшення частки на частину квартири, виділення квартири в натурі,
визнання особи такою, що втратила право користування жилою площею, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1. та
зустрічні позовні вимогиОСОБА_2.
задоволені частково.

В апеляційній скарзі
позивачка ОСОБА_1 просить
рішення суду змінити та постановити нове рішення, яким задовольнити її позов
про встановлення порядку користування спірною квартирою і виділити їй жилу
кімнату площею 13,1 м2, аОСОБА_2. та
його дружині виділити жилу кімнату площею 17.1м2, кімнату площею 9.4м2 виділити
їх синуОСОБА_3 Усі
приміщення загального користування в квартирі залишити у загальному
користуванні. Рішення суду, в частині стягнення з неї на користьОСОБА_2.
вартості витрат на ремонтні роботи в сумі 6503.30 грн. просить скасувати та
відмовити у задоволенні цих позовних вимог. Посилалась на те ,що розглядаючи
справу суд не прийняв до уваги її пояснення і прийшов до висновків які не
відповідають фактичним обставинам.

Звертаючись до
суду з даним позовом ОСОБА_1 посилалась
на те, що вони з відповідачем в період шлюбу придбали у житловому кооперативі
„Жемчужний" квартиру АДРЕСА_1, яка складається з трьох ізольованих кімнат
площею 17,1 м2, 13,1 м2 та 9,4 м2. В квартирі є також підсобні приміщення. Вона
працювала за кордоном і за цей час шлюб з відповідачем був розірваний і
останній уклав шлюб з іншою жінкою, з якою разом проживає у спірній квартирі.
Між нею та відповідачем виникають суперечки з приводу користування жилими
приміщеннями в квартирі, оскільки він не визнає за нею права власності, а тому
вона просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири та виділити
їй кімнати площею 13,1м2, а синуОСОБА_3 ізольовану кімнату площею 9,4м2. ВідповідачуОСОБА_2. та
його дружині не заперечує проти виділення кімнати площею 17.1м2.

В зустрічному
позовіОСОБА_2. просить
визнатиОСОБА_1. та їх сина ОСОБА_6
такими, що втратили право користування жилою площею у спірній квартирі тому
що вони більш двох років не проживають у спірній квартирі без поважних причин.
Крім того, просив з урахуванням суми втраченої ним на ремонт квартири ,
збільшити належну йому частку квартири пропорційно вкладених коштів.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб які брали участь у справі, дослідивши
матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав. Вирішуючи
справу по суті, суд у відповідності до вимог цивільного процесуального права
правильно встановив обставини, щодо заявленихОСОБА_1. таОСОБА_2. позовних вимог і
вірно застосувавши норми матеріального закону обгрунтовано прийшов до висновку
про їх часткове задоволення.

Судом
встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була придбана сторонами за спільні кошти під
час перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що ця квартира у відповідності до ст. 368 ЦК України є їх
спільною сумісною власністю. Спірна квартира складається з трьох ізольованих
кімнат площею 17.1 м2, 13.1 м2 та 9.4 м2. Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції правильно прийшов до висновку, щоОСОБА_1., як співвласник спірної
квартири зобов"язана, відповідно до вимог ст. 360 ЦК України брати участь
у витратах на утриманні та збережені спільного майна і з урахуванням цих
обставин стягнув з неї на користьОСОБА_2. вартість Уг частини проведених в
квартирі ремонтних робіт.

Доводи
апеляційної скарги таОСОБА_1. в судовому засіданні про те, що суд першої
інстанції безпідставно не визначив їй у користування ізольовану кімнату площею
13.1м2, а повнолітньому синуОСОБА_3 ізольовану кімнату площею 9.4 м2 апеляційний суд не
приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено,
щоОСОБА_3 вимог про встановлення порядку користування квартирою не заявляв, а
також він не є власником цієї квартири, тому виділенняОСОБА_1. у користування
жилу площу у цієї квартирі розміром 13.1м2 та 9.4м2 буде ущемляти права інших
мешканців квартири. Приведені в апеляційній скарзі доводи, на думку
апеляційного суду зводяться до переоцінки висновків суду і не містять підстав для
скасування чи зміни судового рішення. Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Враховуючи
наведене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а
рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.
ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.