Справа №2-6904/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007
року Московський районний суд м.
Харкова,  у складі:

головуючого
судді Погасій О.Ф.

секретарі Бащук
В.А.

за участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3,  3-я особа відділ у справах громадянства
імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Харківській області про
усунення перешкод у виїзді за кордон на постійне місце проживання та надання
дозволу на оформлення проїзних документів за кордон,  -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2007 року позивачка звернулась до суду з
вищевказаним позовом.  В позові
зазначила,  що з відповідачем ОСОБА_3.
перебувала в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2001 р. по 04 липня 2006 р.
Фактичні шлюбні відносини почались з січня 1993 р. З цього часу вони проживали
однією сім'єю,  за адресою АДРЕСА_1,  вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1року в
них народився син ОСОБА_4. З липня 2006 р. ОСОБА_3. створює важку психологічну
атмосферу в сім'ї,  фактично
-психологічне насильство,  яке
проявляється в погрозі з його боку в розповсюдженні даних,  які ганьблять позивача з боку суспільної
моралі. Більш того,  відповідач постійно
погрожує продемонструвати фото малолітньому сину з відповідними
коментарями,  принижуючи її людську
гідність. Наслідком таких взаємовідносин батьків стала хвороба малолітнього
сина - астено-невротичний синдром,
невроз нав'язливих рухів,
внутрічерепна гіпертензія,  її
сестра з 2003 року проживає у Франції,
серед знайомих її чоловіка,  був і
теперішній чоловік ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  з яким вона зареєструвала шлюб 21 жовтня 2006
р. Процедура реєстрації шлюбу за законами Франції була повністю ними дотримана.
З перших днів сімейного життя її чоловік проявляє турботу до неї та її дитини.
Це виразилось в його чисельних клопотаннях до компетентних органів з метою
прискорення одержання права постійного проживання на території Франції та
отримання всіх страхових і соціальних гарантій цієї держави. З 24.11.2006 р.
вона отримала вид на проживанняНОМЕР_1 у Франції за адресою АДРЕСА_2. Вказаний вид на проживання
отриманий за місцем проживання чоловіка . Чоловіку надані соціальні гарантії
республіки Франції відносно забезпечення роботою,  охорони здоров'я та реалізації права на
охорону дитинства,  навчання малолітнього
сина ОСОБА_4. Крім того,  її чоловік не
заперечує проти проживання малолітнього сина у Франції. ОСОБА_5докладає немалих
зусиль,  щоб її дитина була влаштована на
навчання,  та щоб на нього поширювались
всі соціальні та економічні права,  які
мають громадяни Франції. Всі вищенаведені дії свідчать про її намір діяти
виключно в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4. Відповідач перешкоджає в
оформленні проїзного документу на дитину для виїзду за кордон,  відмовляючись добровільно надати письмову
нотаріально завірену згоду на виїзд їхнього спільного неповнолітнього сина на
постійне місце проживання за кордон.

В
судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні
вимоги,  просила позов задовольнити та
усунути перешкоди у виїзді за кордон на постійне місце проживання та надання
дозволу на оформлення проїзного документа за кордон неповнолітнього ОСОБА_4.

Відповідач
у судове засідання не з*явився ,  про час
та місце слухання справи був повідомлений належним чином.  Суд за згодою позивача розглянув справу у
відсутності відповідача.

Представник
третьої особи відділу у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВД Україні в Харківській
області надав суду належно оформлену заяву в якій просить суд слухати справу у
відсутності представника.

Представник
третьої особи відділу соціального захисту дітей служби у справах неповнолітніх
Московського РВК м.  Харкова в судовому
засіданні позовні вимоги визнала і не заперечувала проти задоволення позову.

Свідок
ОСОБА_8.  пояснила,  що ОСОБА_2. та ОСОБА_3. знає,  у зв'язку з тим,  що наглядала за дитиною. Хронічних хвороб у
дитини немає. Дитину завжди в лікарню привозила тільки мама. Дитина завжди
доглянута,  мама виконувала всі
рекомендації лікарів. Дитина проявляє більшу схильність до матері.

Свідок
ОСОБА_9. пояснила,  що сторони по праві
перебували в шлюбі,  розлучилися в 2006
р. Позивачка після цього зареєструвала шлюб з громадянином Франції ОСОБА_5,  який бажає виховувати сина позивачки,  придбав більшу квартиру,  обставив дитячу кімнату. Вона це бачила,  коли перебувала в гостях у сім'ї ОСОБА_10 у
Франції. Вважає,  що сину позивачки буде
краще з мамою.

Суд,  вислухавши учасників судового засідання,  свідків,
перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази,  вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_2. з відповідачем
ОСОБА_3. перебувала в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2001 р. по 04 липня
2006 р. Проживали однією сім'єю,  за
адресою АДРЕСА_1,  вели спільне
господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1року в них народився син ОСОБА_4.

21
жовтня 2006 р позивачка зареєструвала шлюб з громадянином Франції ОСОБА_5 /
а.с.  21, 26/,  та отримала право постійного проживання на
території Франції / а.с.  33-34/ ,  отримала страхові і соціальні гарантій цієї
держави / а.с.  38,  42-45/. З 24.11.2006 р. позивачка отримала
вид на проживанняНОМЕР_1 у Франції за адресою АДРЕСА_2.

Відповідач
відмовився добровільно надати письмову нотаріально посвідчену згоду на виїзд
неповнолітнього сина на постійне місце проживання за кордон.

У
відповідності зі  ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,  п.18 «Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини,  їх тимчасового затримання та вилучення»
(затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. №231 в
редакції постанови КМУ від 24.03.2004 р. №380) оформлення паспорта проїзного
документу здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей),  а у разі,  коли батьки не перебувають у шлюбі між
собою,  - того з них,  з ким проживає дитина,  справність підпису яких засвідчено
нотаріально.

За
наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі
рішення суду.

На підставі
викладеного та керуючись  ст.  ст.
10,  11,  209,
212,  214,  215,
218 ЦПК України,   ст.   ст.
29,  310 ЦК України;  ст.
150,  151,  СК України,
ст.
ст.  1,  4,
6,  7 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Дозволити
неповнолітньому ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження виїхати за кордон на постійне місце проживання з матір'ю
ОСОБА_2,  за відсутності згоди батька -
ОСОБА_3.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного
суду,  через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  або в порядку
ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.