Справа №22ц-2599,2007р.                  Головуючий в 1-й
Категорія: 23                                     Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року
листопада місяця «28» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого -
Лісової Г.Є. Суддів: Семиженка Г.В., Приходько Л.А. при секретарі - Ляшенко
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 10 жовтня
2007 року

за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2

про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

21.02.2007 року
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди завданої 7.02.2007 року затопленням належної їй квартири
АДРЕСА_1 з вини відповідача ОСОБА_2, власника квартири НОМЕР_1 розташованої
поверхом вище.

Просила стягнути
з ОСОБА_2 в її користь 687 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2000
грн. моральної шкоди.

Рішенням
Суворовського районного суду м.Херсона від 10 жовтня 2007 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення її позовних вимог. Посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

У судовому
засіданні позивачка апеляційну скаргу підтримала, просить її задовольнити,
рішення суду скасувати як незаконне.

Відповідач апеляційну
скаргу не визнав, просить її відхилити як безпідставну.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що її слід
задовольнити частково, рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних
вимог про відшкодування матеріальної шкоди скасувати і ухвалити нове рішення, в
решті рішення залишити без змін.

2

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходив з
того, що позивачка не довела, що затоплення її квартири в лютому 2007 року
сталося з вини відповідача.

Проте з таким
висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Факт затоплення,
яке мало місце 7.02.2007 року в квартирі позивачки, підтверджується актом
складеним представниками житлово-експлуатаційного підприємства «Таврійський-3»,
показаннями свідка ОСОБА_3, яка підтвердила, що бачила сліди затоплення на
кухні та балконі квартири позивачки, які утворилися лише внаслідок протікання з
квартири відповідача, оскільки квартира НОМЕР_1 затоплена не була, як
встановлено під час її огляду. Разом з тим в квартирі НОМЕР_1, як показала
свідок ОСОБА_4, було виявлено затікання води на підлозі та отвори через які
вода поступала в квартиру №105.

Відповідач цих
обставин не спростував.

Його доводи про
те, що затікання на стелі у кухні квартири позивачки могло утворитися внаслідок
вологи, яка існує в його квартирі, руйнуючи її, в чому відсутня його вина, не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно з Правилами користування
приміщеннями житлових будинків в редакції постанови Кабінету Міністрів України
№45 від 24 січня 2006 року власник квартири зобов'язаний дотримуватися
санітарних норм і правил, проводити за власні кошти ремонт квартири,
використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати
збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Отже, відповідач
зобов'язаний був утримувати своє майно в належному стані, щоб не завдавати
шкоди іншій особі.

Відповідно до
ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Як вбачається з
кошторису, що міститься в матеріалах справи і є належним доказом, позивачці
завдана шкода на суму 509 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Разом з тим,
стягненню не підлягає 178 грн. понесених позивачкою витрат на придбання ліків,
оскільки не доведено, що їх необхідність викликана саме цією обставиною.

Враховуючи
характер пошкодження майна позивачки, суд підставно відмовив у задоволенні
позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Стягнена в користь ОСОБА_1
сума є достатньою компенсацією для відшкодування завданої їй шкоди.

Керуючись ст.ст.
303,307,309 ЦПК України, ст.ст. 13,14,1166 ЦК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

3

Рішення
Суворовського районного суду м.Херсона від 10 жовтня 2007 року в частині
відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди
скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги
про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 509 грн. завданої матеріальної шкоди та 72 грн. 50
коп. понесених судових витрат.

В решті позовних
вимог в цій частині відмовити.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили безпосередньо до
суду касаційної інстанції.