першій інстанції: Колодіна Л.В.      Справа
№ 33ц-15202007 р.
Доповідач: Сегеда С.М.        Категорія ЦП: 33
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

26
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

Сегеди С.М.,
Виноградової Л.Є.,
Гайворонського С.П.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про
визначення порядку користування земельною ділянкою,  за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 21 квітня 2006 року,

встановила:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визначення порядку
користування земельною ділянкою.

У позовній заяві позивачка вказує,
що їй на праві власності належить 14/25 частин житлового АДРЕСА_1. За
житловим будинком зареєстрована земельна ділянка,  площею 600 кв. м.

Згідно квитанцій позивачка оплачує за користування 14/25
частин земельної ділянки. Оскільки між сторонами виник спір між сторонами з
приводу землекористування,  позивачка
просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги
в повному обсязі і просила суд визначити порядок користування земельною
ділянкою по другому варіанту висновку судово-технічної експертизи,  тому що не бажає мати в загальному
користуванні з відповідачем двір.

Відповідач просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою по
другому варіанту висновку судово-технічної експертизи,  тому що є інвалідом другої групи і йому
необхідний в'їзд у двір.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16
березня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені у повному обсязі та
був визначений порядок користування земельною ділянкою.

14
квітня 2006 року відповідач подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21 квітня 2006 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без розгляду,  у зв'язку із пропуском строку на її подання.

В обґрунтування своєї касаційної скарги відповідач
ОСОБА_2 посилається на поважність причин пропуску строку на апеляційне
оскарження судового рішення,  у зв'язку з
чим ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду,  поновлення йому строку на апеляційне
оскарження,  та направлення справи до
апеляційного суду Запорізької області для розгляду його апеляційної скарги.

Колегія суддів дійшла висновку про те,
що підстави для перегляду судового рішення апеляційної інстанції
відсутні,  виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про залишення без розгляду апеляційної
скарги,  суд апеляційної інстанції
виходив із того,  що згідно ч. 1 ст. 294
ЦПК України заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може
бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду,  а апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Як вбачається із матеріалів справи оскаржуване рішення
ухвалене 16.03.2006 року. Заява про апеляційне оскарження подана до суду
23.03.2006 року,  а апеляційна скарга -
14.04.2006 року,  тобто після спливу
строку на її подання.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга,  подана після закінчення строків на її
подання,  залишається без розгляду,  якщо апеляційний суд за заявою особи,  що її подала не знайде підстав для поновлення
строку,  про що постановляється ухвала. З
цих підстав суд касаційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання
про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення ОСОБА_2 до суду
апеляційної інстанції не подавав,  а тому
у зазначеного суду також відсутні підстави для вирішення цього питання.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або та вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що оскаржуване судове рішення постановлене з
додержанням норм матеріального та процесуального права,  доводи касаційної скарги не спростовують висновків
судів,  підстави,  передбачені ст. 338 ЦПК України для
скасування судового рішення відсутні.

Касаційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 332,  336 ЦПК
України,  колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 21 квітня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.