Справа №2-1816/2007
РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА
РІШЕННЯ

Іменем України

16
серпня 2007 року                                                                                                        м.
Чернігів

Деснянський
районний суд міста Чернігова у складі: головуючого - судді Коверзнева В.О., при
секретарях - Балаба О.А., Бабич В.Д., з участю: позивачки, представника
відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до військової
частини А 3120 про поновлення на роботі,

третя
особа - командир військової частини А 3120 ОСОБА_3,

встановив:

08.02.2007
року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання незаконним наказу
відповідача від 25.12.2006 року № 245 в частині її звільнення з роботи,
поновлення на посаді медичної сестри лор-відділення, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, а також 1000 грн. у відшкодування завданої
моральної шкоди.

В
обґрунтування позову зазначила, що на момент звільнення не було затверджено
нового штатного розпису, і вона фактично не була попереджена про скорочення,
оскільки дізналася про кількість скорочених посад лише у січні 2007 року. З цих
же підстав просила поновити строк звернення до суду.

У
судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і наполягала на
задоволенні.

Представник
відповідача позов не визнав, зазначивши, що при звільненні позивачки повністю
дотримано вимоги законодавства про працю.

Представники
третьої особи не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися
належним чином.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивачка
працювала у 407 військовому шпиталі (військова частина А 3120) на посаді
старшої медичної сестри. Відповідно до директиви Міністра оборони України від
06.04.2006 року № Д-322/1/04 "Про проведення додаткових організаційних
заходів у Збройних Силах України у 2006 році" 407 військовий шпиталь
переформовано з 400 на 100 ліжок, що передбачало скорочення до 31.12.2006 року
244 штатних одиниць працівників. На виконання

директиви,
командир військової частини А 3120 видав наказ від 30.10.2006 року

2

№ 123, яким
попередив позивачку про наступне скорочення, а наказом від 25.12.2006 року №
245 - звільнив її з посади за скороченням штату працівників, згідно п.1 ст. 40
КЗпП України. При звільненні позивачці виплачено допомогу у розмірі
середньомісячного заробітку та компенсацію за невикористану чергову щорічну
відпустку. Дозвіл на її звільнення надано профспілковим комітетом військової
частини А 3120 та Територіальним комітетом № 5 профспілки працівників Збройних
Сил України.

Таким
чином, при звільненні позивачки за скороченням повністю дотримано вимоги КЗпП
України.

Додатково
слід зазначити, що позивачкою пропущено місячний строк звернення до суду з
позовом, встановлений ст. 233 цього Кодексу з причин, які не можна вважати
поважними, а тому суд не знаходить підстав для його поновлення.

Вищевикладене
в сукупності є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись
статтями 208,209,212 - 215,294 ЦПК України, суд

вирішив:

у
задоволенні позову ОСОБА_2 до військової частини А 3120 про поновлення на
роботі відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про
апеляційне оскарження рішення подається протягом 10 днів з дня його
проголошення, а апеляційна скарга - протягом 20 днів після подання заяви.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження рішення, якщо подається в строк, встановлений для подання
заяви.