Справа №2-1396/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 червня 2007 р .
Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді
Єрмоленко В.Б. при секретарі - Липовецькій В.В.

за участю позивача- ОСОБА_1

відповідачів-ОСОБА_2., ОСОБА_3

представника 3 особи- Кухта О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом:

ОСОБА_1 що діє
також в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2, доОСОБА_3, ОСОБА_4, 3 особа-орган
опіки та піклування виконкому Орджоікідзевської районної ради м.Харкова про
поновлення порушеного права і вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка-
ОСОБА_1, що діє також в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, звернулася до суду з позовом до чоловіка ОСОБА_3 свекрухи ОСОБА_3,
3- особа- Орган опіки та піклування виконкому Орджонікідзевської районної ради
м.Харкова про поновлення порушеного права і вселення в АДРЕСА_1 посилаючись на
те, що в жовтні 2006 p.,
після повернення з роботи, відповідачі учинили сварку, не пустили з дитиною
до квартири, тому позивачка вимушена була
проживати у знайомих. У грудні 2006 р. відповідач забрав у ОСОБА_1 ключі
від квартири, чим також порушив її житлові права.

Відповідачі
проти позову про вселення не заперечували, вказуючи, що в жовтні 2006 р.
позивачка ОСОБА_1 з дитиною добровільно виїхала з вказаної квартири, забрала
всі речі, дитяче ліжечко, віддала чоловіку ключі від квартири. За декілька
місяців до цього стало відомо, що ОСОБА_1 проводить ремонтні роботи в квартирі,
яка належить її подрузі, з тим, щоб там проживати. У присутності ОСОБА_3 вона
упаковувала речі, їй допомагала переїхати подруга і її чоловік, на прохання
відповідачки залишитися і не виїжджати не відреагувала. Разом з тим,
відповідачі згодні на вселення позивачки з дитиною, визнають їх право користування
жилим приміщенням, але однією кімнатою пл.12,7 кв.м., яка по усній домовленості
виділена ОСОБА_2. на його 1/3 частину власності.

Представник 3-
особи позовні вимоги підтримав, визнає їх як обгрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і оцінивши
зібрані докази приходить до наступного.

2

Трикімнатна ізольована квартира
АДРЕСА_1 на праві власності належить: ОСОБА_2.-1/3, ОСОБА_3-1/3 на підставі
свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром
приватизації державного житлового фонду від 10 лютого 1998 p., 1/3 частина
належить також ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від
12.03.2002 р. після смерті чоловіка ОСОБА_5 Відповідачі склали угоду, посвідчену
4-ю Харківською державною нотаріальною конторою від 16.04.2007 р. про уточнення
ідеальних часток, за якою взагалі 2/3 частини квартири належить їм в рівних
частках.

Після реєстрації
шлюбу між ОСОБА_2, і ОСОБА_1 у 2003 p., позивачку зареєстрували в квартирі. Сторони не
заперечують, що між ними були припинені шлюбно-сімейні відносини, на даний час
відповідачем пред'явлений позов про розірвання шлюбу. З пояснень позивачки
випливає, що з жовтня 2006 р. вона знімає квартиру у своєї подруги, відповідач провідує
їх, займається з дитиною, забирає її до себе додому. З грудня 2006 р. позивачка
не має ключів від квартири і зазначеним фактом порушені її житлові права. Ці
обставини ніким не оспорюються.

Відповідно до
ст. 156 Житлового Кодексу України члени сім'ї власника квартири, які проживають
разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням
нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про
порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником
квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідачі
підтверджують право позивачки і дитини на мешкання в квартирі, проти їх
вселення не заперечують.

У відповідності
зі ст. 60,61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1,
ОСОБА_2, з дитиною займали кімнату 12,7 кв.м., відповідачка користувалася
кімнатою 10,9 кв.м., а третя кімната 16,7 кв.м. знаходилася в загальному
користуванні. Відповідачі наполягають на тому, що між ними склався певний
порядок користування, на 1/3 частку, яка належить ОСОБА_2. Доводиться кімната
12,7 кв.м., а тому ОСОБА_1 може вселитися тільки у зазначену кімнату, без права
користування двома іншими кімнатами, які належать ОСОБА_3 Суд вважає, що
оскільки ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі, а не на конкретній жилої площі, то
вона підлягає вселенню в АДРЕСА_1 Що стосується користування, то між
відповідачами встановлений порядок, за яким сім'я ОСОБА_2. проживає в кімнаті
12,7 кв.м.

На підставі
викладеного і керуючись ст..ст. 10, 11, 15, 60, 61, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст.ст. 156, 64 Житлового Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити
порушене право користування жилим приміщенням ОСОБА_1 і вселити ОСОБА_1 разом з
малолітньою дочкою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, в квартиру АДРЕСА_1

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до 11 липня 2007 р. через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви

3

про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.