Справа №2-117/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня
2007 року Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої
судді   Антоненко В.А.

при
секретарі     Мань В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Талалаївка справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про стягнення неустойки
(пені) за прострочення сплати боргу по аліментах, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
в позовній заяві вказала,  що рішенням
Талалаївського районного суду Чернігівської області з ОСОБА_2.  стягуються на її користь аліменти на
утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3в розмірі 1/4 частини всіх видів
доходів,  але не менше 30% прожиткового
мінімуму,  починаючи з 6.Х1.2006 року і
до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий
лист за вказаним рішенням суду позивачкою був вчасно переданий на виконання до
ДВС у Талалаївському районі.

Постановою державного виконавця ДВС у Талалаївському районі від 12.XI
1.2006 року

було відкрито виконавче провадження         про   стягнення аліментів з відповідача та

визначена
заборгованість по аліментам за період з 6.Х1.2006 р. по 1.01. 2007 р. в розмірі 2390
грн. 24 коп.

Однак,  вказану заборгованість відповідач сплатив
невчасно,  лише 25.05.2007 р.

Строк
прострочення оплати заборгованості по аліментах   становить 149 днів.

Таким
чином,  розмір неустойки (пені) за
вказаний період складає:

( 2390 грн.
24коп. х 1%)х 149 = 3561, 46 грн.

Оскільки
відповідач в добровільному порядку розмір неустойки за час затримки виплати
аліментів не сплачує,  то позивачка
просить суд стягнути її в примусовому порядку.

Також позивачка
просить суд врахувати,  що відповідач
працездатного віку,  за станом здоров»я
може працювати,  зареєстрований в
Талалаївському відділенні Бахмацької МДПІ як приватний підприємець та отримує
доходи  від підприємницької діяльності.

В судовому засіданні
позивачка та її представник суть позову підтримали.

Відповідач
та його представник позов не визнали посилаючись на те,  що в несвоєчасній сплаті заборгованості по
аліментах вини відповідача не має. Він не погодився з методикою нарахування
боргу та сумою,  тому оскаржив розрахунок
до Талалаївського районного та апеляційного суду. 18.05.2007 року відповідач
перерахував вказану суму боргу на рахунок ДВС Талалаївського РУЮ.

Суд,  заслухавши сторони,  дослідивши матеріали справи вважає,  що позов підлягає частковому задоволенню.

Так,  відповідно до
ст.  196 Сімейного Кодексу України
при виник н енні заборгованості з вини особи,
яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду,  одержувач аліментів має право на стягнення
неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за
кожен день прострочення.

Згідно
копії рішення,  що є в матеріалах справи
від 1 грудня 2006 року з ОСОБА_2.
стягуються аліменти на користь ОСОБА_1. на утримання доньки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1року народження в розмірі 1/4
частини всіх видів його доходів щомісячно ,
але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку,  починаючи з 6 листопада 2006 року
і до повноліття дитини. Працюючи підприємцем боржник зобов»язувався до 9 січня
2007 року надати в ДВС відомості про його доходи за   1У квартал 2006 року.

Такі відомості
ОСОБА_2.  надав в податкові органи,  враховуючи,
що цього досить щоб перевірити правильність сплачених аліментів в
листопаді-грудні місяцях 2006 року.

Працівниками
ДВС до боржника міри реагування не були прийняті,  а відомості про його доходи були  витребувані із Бахмацької МДГП.

Як
пояснив свідок- ОСОБА_4.,  що з 5.01. по
5.02 .2007 року він перебував в черговій відпустці,  а поскільки виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_2.  аліментів було на
виконанні у нього ,  то суму боргу він
встановив лише 6 лютого 2007 року,  а сам
розрахунок ОСОБА_2.  отримав 13.02. 2007
р.

Відповідач
не погодився з методикою вирахування суми заборгованості,  тому в 10 денний термін оскаржив незаконні дії
ДВС до Талалаївського районного суду,  на
що він мав право. У матеріалах даної справи є копія ухвали райсуду від
2.03.2007 року,  якою розрахунок
затверджено та дії ДВС визнано вірними.

ОСОБА_2.  оскаржив ухвалу суду до Чернігівського
апеляційного  суду,  який 26 квітня 2007 року своєю ухвалою ухвалу
Талалаївського райсуду залишив без змін.

Суд вважає,  що ОСОБА_2.
до 26.04. 2007 року не ухилявся від сплати заборгованості по
аліментах,  а лише оспорював незаконні
дії ДВС,  поскільки не погоджувався із визначеною
сумою боргу,  а тому його вини в
несплаті  боргу до вказаної дати суд не
вбачає.

В день
розгляду справи апеляційним судом відповідач ОСОБА_2.  був присутній,  тому рішення суду йому було відоме.
Отже,  починаючи з 27 квітня 2007 року
він повинен сплатити   суму
заборгованості в розмір 2390 грн. 24 коп.

Відповідно
наданої суду копії квитанції ДВС,  згідно
якої ОСОБА_2.  сплатив на рахунок ВДВС
Талалаївського РУЮ 2930 грн. 24 коп. 18 травня 2007 року.

Таким
чином,  суд вважає,  що відповідач несвоєчасно сплатив
заборгованість за 21 день,  тобто з
27.04.по 18.05.2007 року.

Розмір неустойки
(пені) за даний період становить 502 грн. 40 коп.

(2390, 24 х 1) х
21 = 502 грн. 40 коп. Також   суд
рахує,  що дану   суму неустойки (пені)   відповідач
має можливість сплатити,
отримуючи доходи від підприємницької діяльності   за 1 півріччя 2007 року.

Керуючись  ст.
ст.  5, 10,  15,
213-215 ЦПК України та згідно
ст.  196 Сімейного Кодексу
України,  суд

ВИРІШИВ:

Стягнути
зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 502 грн. (п»ятсот дві) грн.. 40 коп.,  а в решті частині позову відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2.  на користь держави держмито в
сумі 51 грн. та ІТЗ - 30 гривень.

На
рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів
після його проголошення та апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного
суду через Талалаївський райсуд
протягом 20 днів  після подачі заяви.