РІШЕННЯ

іменем    України

2007 р.  листопада
місяця «27» дня,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого:       Новикова Р.В. Суддів:       Філатової Є.В. Рижової І.В. При секретарі:        Руденко Г.В. Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в М.  Сімферополі
апеляційну скаргу Фірми „Браво" на рішення Київського районного суду М.  Сімферополя від 13 червня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фірми „Браво" про стягнення
заробітної плати,  компенсації за
несплачену щорічну відпустку та моральну шкоду,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулася з позовом до Фірми „Браво" про стягнення заробітної плати,  компенсації за несплачену щорічну відпустку
та моральну шкоду.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що з 08.12.1999 року по 08.11.2006 року позивачка
працювала у відповідача спочатку на посаді головного бухгалтера,  з 15.01.2001
року по день звільнення на посаді директора фірми. 08.11.2006 року вона була
звільнена з займаної посади по   ст.   36
ч.1 КЗпП України. На день звільнення заборгованість по заробітній платі
складає: за жовтень місяць - 381 грн.82 коп.,
за листопад місяць - 163 грн.64 коп.,
а всього545 грн. 46 коп.,  за
відрахуванням податків сума заборгованості склала 480 грн. За 7 років праці вона
ні разу не брала відпустку,  але при
звільненні їй також не була сплачена компенсація за невикористану
відпустку,  яка згідно з її розрахунками
складає 7049 грн.,  за відрахуванням податків ця сума становить
5901грн. Крім того,  просила стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі 3000
грн.,  оскільки непереривна робота
без відпочинку підірвала її здоров'я,  а
за відсутністю коштів вона не могла придбати путівку для лікування.

У
судовому засіданні позивачка та її представник уточнили позовні вимоги,  просили стягнути на користь позивачки
заборгованість по заробітній платі в сумі 480
грн..,  заборгованість по сплаті
відпускних - 5901 грн.,  компенсацію за затримку розрахунку по день
ухвалення рішення,  що згідно з її
розрахунком складає 8073
грн. 40 коп.,  а всього 14454 грн. 40
коп.3 урахуванням індексації остаточно просила стягнути з відповідача 14594 грн.04
коп.,  а також моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Представник
відповідача з позовними вимоги не визнав,
пояснив,  що позивачка не
працювала у той період,  за який вона
просить стягнути заробітну плату,  а саме
з 23.10.2006 року по 06.11.2006 року. До 23.10.2006 року позивачка
отримала заробітну плату у повному обсязі. Крім того,  позивачка працювала директором фірми і могла
коли завгодно взяти відпустку,  їй ніхто
в цьому не перешкоджав. Представником відповідача також була надана
розписка,  в якій позивачка власноручно
написала,  що отримала відпускні за три
роки праці у сумі 2525 грн. 19 коп.

Рішенням
Київського районного суду м.
Сімферополя від 13.06.2007
року постановлено: позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з фірми
„Браво" на користь ОСОБА_1 заборгованість по оплаті компенсації за
невикористану відпустку за період роботи з 1999 року по 23.10.2006 року з урахуванням
індексації в сумі 6040 грн. 64 коп.,  а
також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 8073
грн. 40 коп.,  без урахування податків та
обов'язкових платежів,  а всього 14114
грн. 04 коп. Стягнути з фірми „Браво в дохід держави судовий збір в розмірі 141 грн. 20 коп.,  за інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи 30 грн.

Справа
№22-ц-6855/2007р.

Головуючий в 1 інстанції
Чумаченко Р.Д.

Доповідач
Філатова Є.В.

2

Додатковим
рішенням Київського районного суду М. Сімферополя від 24.09.2007 року ОСОБА_1 у
задоволені позову до фірми „Браво" в частині відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

В
апеляційній скарзі фірма „Браво" просить рішення скасувати,  ухвалити нове про відмову у задоволені позову
у повному обсязі. Посилається на те,  що
розрахунок із позивачкою призведено повністю. Але суд першої інстанції не дав
належної оцінки зібраним по справі доказам,
які підтверджують ці обставини.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін та їх
представників,  перевіривши матеріали
справи,  колегія вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно
до ч.1  ст.  303
ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції.

Рішення
суду в частині відмови у стягненні моральної шкоди та заробітку за жовтень - листопад 2006р.
сторонами не оскаржується.

Розглядаючи
спір в частині стягнення компенсації за невикористану відпустку суд
встановив,  що позивачка протягом 7 років не
користалася правом на щорічну оплачувану відпустку. Розмір компенсації,  який сторони не оскаржують,  складає 5
901грн.

Суд
вважав встановленим,  що зазначена сума
не була сплачена позивачці,  на підставі
чого стягнув її разом з компенсацією за несвоєчасну виплату заробітної плати.
Проте такого висновку суд дійшов всупереч фактичним обставинам та зібраним по
справі доказам.

З
розписки (арк. 13) убачається,  що ОСОБА_1 отримала компенсацію за
невикористану відпустку за 3
роки в сумі 2525грн. Суд першої інстанції безпідставно відхилив зазначений
доказ,  посилаючись на те,  що він не підтверджений іншими платіжними
документами. Але з цим не можна погодитися. Представник відповідача
пояснила,  що вказану в розписці суму
власник фірми сплатив ОСОБА_1 власними коштами,
що свідчить про порушення фінансової дисципліни,  але не може бути підставою для повторної
виплати суми. Доводи позивачки,  що
розписка є безгрошовою,  колегія не може
взяти до уваги,  оскільки по справі не
здобуто допустимих доказів,  що
спростовують цій документ.

Крім
того,  суд безпідставно не взяв до уваги
заперечень відповідача про те,  що при
остаточному розрахунку було враховано помилково виплачену ОСОБА_1 суму за
період травень-липень 2006р.,  коли
позивачка за хворобою не працювала. Такі обставини підтверджені табелями обліку
робочого часу,  які також нічим не
спростовані.

Решта
компенсації за невикористану відпустку становить 3376грн. = 5901грн. -2525грн. Розмір
безпідставно виплаченої заробітної плати за травень-липень 2006р. складає
3600грн.= 1200грн.
х 3

Враховуючи
наведене,  колегія дійшла висновку,  що з позивачкою на час звільнення призведено
повного розрахунку. Підстав для стягнення компенсації за невикористану
відпустку,  отже і заробітку за час
затримки розрахунку немає.

За таких
обставин,  колегія вважає за необхідне
скасувати рішення,  ухвалити нове про
відмову в позові.

Керуючись
п.2, 3  ст. 309,  315
Цивільного процесуального кодексу України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Фірми „Браво" задовольнити,
рішення Київського районного суду М. Сімферополя від 13 червня 2007 року
скасувати,  в позові ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набуває
чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційну інстанцію до
Верховного Суду України протягом двох місяців зі дня проголошення.