Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м.  Ковель                                                                                                         26
липня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під
головуванням судді Денісова В.П.,

за
участю секретаря       Матвійчук Т.Е.,

позивачки                ОСОБА_1,

представник
позивачки ОСОБА_2,

відповідачки            ОСОБА_3 ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності на
житловий будинок з господарськими будівлями та АДРЕСА_1 в порядку успадкування
за заповітом після померлої матері ОСОБА_4.

На
обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4. Після
її смерті відкрилася спадщина на все належне останній майно,  в тому числі на належний їй житловий
АДРЕСА_1. 07.08.2001 року ОСОБА_4 склала заповіт,  згідно якого все вказане майно переходить у
власність ОСОБА_1 - позивачки по справі. Позивачка вказує,  що змушена звернутися до суду,  оскільки відсутнє право власності та вся
технічна документація на даний житловий будинок. У зв'язку із наведеним просить
суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими
будівлями та АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої
ОСОБА_4.

У
відкритому судовому засіданні позивачка позов підтримала з вище викладених
підстав та прохає його задовольнити. Судові витрати по справі прохає віднести
за її рахунок.

Представник
позивачки у відкритому судовому засіданні позов підтримала,  вказала,
що у встановлені законом строки позивачка фактично прийняла у спадщину
вказаний житловий будинок з господарськими спорудами,  який зачинила будинок,  по мірі можливості здійснювала за ним
догляд,  проводила ремонтні роботи,  обробляла земельну ділянку,  сплачувала страхові платежі,

Відповідачка
ОСОБА_3  у відкритому судовому засіданні
справи позов визнала в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до
ч.4  ст.
130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення

2

в порядку,  встановленому  ст.  174 ЦПК України. Згідно
ч.4  ст.  174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Матеріалами справи
встановлено наступне.

З копії
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 Люблинецькою селищною Радою Ковельського
району,  вбачається,  що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с.  5/.

Після її
смерті відкрилась спадщина на все належне останній майно,  в тому числі й на житловий АДРЕСА_1,  право на який посвідчується письмовими
доказами у справі,  зі змісту яких
вбачається,  що житловий будинок з
господарськими будівлями та АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4.

Таким
чином,  спадкове майно після померлої
ОСОБА_4  складає належний їй за життя
АДРЕСА_1.

Згідно
заповіту,  посвідченого секретарем
виконкому Люблинецької селищної Ради Ковельського району Волинської області
ОСОБА_5 07.08.2001 року,  ОСОБА_4 на
випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження щодо належного їй
житлового будинку з господарськими будівлями та АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1,  позивачки у справі. Заповіт не змінено та не
відмінено,  /а.с.  6/.

З
довідки Люблинецької селищної Ради від 08.05.2007 року №939,  вбачається,
що ОСОБА_1 сплачує платежі за житловий будинок покійної ОСОБА_4 та
користується земельною ділянкою,
/а.с.  II.

Відповідно
до  ст.
1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини)
від фізичної особи,  яка померла
(спадкодавця ),  до інших осіб (
спадкоємців).

Статтею
1217 ЦК України
передбачено,  що спадкування здійснюється
за заповітом або за законом,  а з аналізу
змісту  ст.   ст. 1222,
1241 ЦК України вбачається,  що
спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі,  в якому воно не змінено заповітом,  крім випадків права на обов'язкову частку у
спадщині,  незалежно від заповіту.

Таким
чином право на спадщину після померлої ОСОБА_4
має особа визначена заповітом,  а
саме позивачка по справі. Осіб,  які мали
б право на обов'язкову частку в спадщині не встановлено.

Статтею
1268 ЦК України
передбачено,  що спадкоємець за заповітом
чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З
матеріалів справи та пояснень позивача вбачається,  що остання не відмовлялася від прийняття
спадщини.

Таким чином
визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону,  не

порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи
встановлені факти та відповідні їм правовідносини,  суд приходить до висновку про підставність
вимог позивачки про визнання за нею права власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після
померлої ОСОБА_4.

Судові витрати
за клопотанням позивачки,  - віднести за
її рахунок.

На
підставі наведеного,  керуючись  ст.
ст.  130,  174 ЦПК України  ст.
ст.  1216,  1217,
1222. 1241,  1268ЦКУкраїни, -

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та
АДРЕСА_1,  - в порядку спадкування за
заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через

Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом

десяти днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом
двадцяти днів

після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі апеляційної
скарги без

попереднього подання заяви - протягом строку,  встановленого для подання заяви про

апеляційне
оскарження.