Справа №
РІШЕННЯ

ЇМЕНЕМУКРАЇНИ

м.  Ковель                                                                                                    08
червня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд під головуванням

судді                                                Панасюка
С. Л.

за
участю секретаря                       Віндюк
Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі справу за позовом ОСОБА_1
доОСОБА_2,  ДОСОБА_3,  ОСОБА_4,
виконавчого комітету Люблинецької селищної ради Ковельського району про
визнання права власності,  визнання
частково недійсними свідоцтва про право власності та рішення Люблинецької
селищної ради Ковельського району на підставі якого воно було видане,  визнання частково недійсними свідоцтв про
право на спадщину за законом та за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1.3вернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3ОСОБА_4,
виконавчого комітету Люблинецької селищної ради Ковельського району про
визнання права власності,  визнання
частково недійсними свідоцтва про право власності та рішення Люблинецької
селищної ради Ковельського району на підставі якого воно було видане,  визнання частково недійсними свідоцтв про
право на спадщину за законом та за заповітом

Позивач
обґрунтував свої вимоги тим,  що батькам
сторін ОСОБА_5та ОСОБА_6.  належав на
праві спільної сумісної власності житловий будинок АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 помер,  не залишивши заповіту.
Спадщина відкрилася на одну другу названого будинку. Спадщину прийняли
ОСОБА_6,  позивач,  який в той час був неповнолітнім і проживав у
спірному будинку,  та ОСОБА_4. Таким
чином,  з того часу позивачу належить
право власності на одну шосту у праві власності на вказаний будинок. ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_6,  яка заповіла цілий
будинок ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частинах. 20 жовтня 1998 року на підставі
власного рішення № 7/3 від 10 вересня 1998 року Люблинецька селищна рада
Ковельського району видала на ім'я померлої ОСОБА_6.  свідоцтво про право власності на цілий
будинок,  порушивши тим самим право
власності позивача на частку в будинку. Після цього ОСОБА_2 та ОСОБА_4було
видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на п'ять шостих будинку,  аОСОБА_3 яка мала право на обов'язкову частку
в спадщині,  свідоцтво про право на
спадщину за законом на одну шосту будинку. Про порушення свого права власності
позивач дізнався лише у березні 2007 року. Позивач просить визнати за ним право
власності на одну шосту частку у праві власності на вказаний будинок і у
відповідній частці визнати недійсними названі свідоцтво про право власності та
рішення Люблинецької селищної ради Ковельського району на підставі якого воно
було видане,  свідоцтва про право на
спадщину за законом та за заповітом.

Відповідачі
визнали позов повністю.

Оскільки,  відповідно до ч. 1  ст.  61
ЦПК України,  обставини,  визнані сторонами та

2

іншими
особами,  які беруть участь у
справі,  не підлягають доказуванню,  визнання позову відповідачами не суперечить
закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб,  позов слід задовольнити повністю.

Керуючись
ст.
ст.  10,  60,  61
ч1,  174,
209,  212,  213,
214,  215,  223 ЦПК України,  на підставі ч. 2  ст.
548,  п. 1 ч. 1  ст.
549 ЦК України
(1963 року),  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати,  що ОСОБА_1 належить право власності на частку
розміром 1/6 (одна шоста) у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Рішення
Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області № 7/3 від 10
вересня 1998 року в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на 1/6 (одну
шосту) житлового будинку АДРЕСА_1 визнати недійсним.

Свідоцтво
про право власності НОМЕР_1  видане 20
жовтня 1998 року Люблинецькою селищною радою Ковельського району Волинської області,  записане в реєстрову книгу за НОМЕР_2  в частині визнання за ОСОБА_6 права власності
на 1/6 (одну шосту) житлового будинку АДРЕСА_1 визнати недійсним.

Свідоцтво
про право на спадщину за заповітом від 28 грудня 1998 року,  зареєстроване в реєстрі за НОМЕР_3  в частині визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_4  права власності на 5/36 (п'ять тридцять
шостих) житлового будинку АДРЕСА_1 визнати недійсним.

Свідоцтво
про право на спадщину за законом від 28 грудня 1998 року,  зареєстроване в реєстрі за НОМЕР_4,  в частині визнання за ОСОБА_3 права власності
на 1/36 (одну тридцять шосту) житлового будинку АДРЕСА_1 визнати недійсним.

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд в такому порядку:

заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення;

апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо таку заяву не було
подано.