першій інстанції Ганчева Л.В.        Справа
№ 33 ц-1634/07
Комаровська Н.В.          Категорія ЦП: 59
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2007
року     м. Одеса

Колегія суддів з касаційного розгляду справ судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Кемеровської
Н.В.,  Журавльова О.Г.,  Оверіної О.В.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України,  Державного казначейства України,  ОСОБА_3,
третя особа: Сокольська виправна колонія № 47 Львівської області,  про індексацію та стягнення коштів на користь
потерпілих від злочину,  за касаційною
скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення
Токмацького районного суду від 29.06.2006 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 06.09.2006 року, -

встановила:

25.01.2006 р. ОСОБА_1,  ОСОБА_2
звернулись з позовом до Кабінету Міністрів України,  Державного казначейства України,  ОСОБА_3,
третя особа: Сокольська виправна колонія № 47 Львівської «йбласті,  про індексацію та стягнення коштів на користь
потерпілих від злочину,  посилаючись на
те,  що вироком апеляційного суду
Одеської області від 27.05.2004 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєні
злочину,  передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 6
КК України та засуджено до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна,  що належить йому.

Із засудженого стягнуто на користь потерпілих від злочину: ОСОБА_1 -63 860
гривень,  на користь ОСОБА_2 - 50 000
гривень,  а всього 113 860 гривень.

Виконання вироку в частині стягнення із засудженого ОСОБА_3 грошових коштів
не виконується Сокольською ВК № 47,
оскільки боржник за скоєння тяжкого злочину перебуває в приміщенні
камерного типу,  внаслідок чого роботою
не забезпечений.

Посилаючись на зазначені обставини та на те,  що згідно ст. ст. 1177,  1207 ЦК
України шкода,  завдана внаслідок
злочину,  відшкодовується державою,  якщо не встановлено особу,  яка вчинила злочин,  або якщо вона є неплатоспроможною,  просили суд визнати відповідача - засудженого
ОСОБА_3 особою,  яка є неплатоспроможною,  визнати суму відшкодування потерпілим від
злочину з урахуванням інфляції станом на 01.01.2006 року ОСОБА_1 - 76 356
гривень,  ОСОБА_2 - 59 788 гривень,  а всього 136 139 гривень,  судовим наказом зобов'язати Державу Україна в
особі Уряду і Державного казначейства визнати суму відшкодування 136139 гривень
боргом держави і виплатити її відповідно: ОСОБА_1 - 76 356 гривень,  ОСОБА_2 -59 788 гривень у зв'язку з
неплатоспроможною відповідача ОСОБА_3,
зобов'язати відповідачів здійснити виплату вказаних сум потерпілим з
часу прийняття спеціального

Закону,  який буде регулювати порядок виплати,  проект якого знаходиться у Верховній Раді
України.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 29.06.2006 року
у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів
України,  Державного казначейства України
про індексацію та стягнення коштів на користь потерпілих від злочину,  відмовлено.

В частині позову до ОСОБА_3 справу закрито провадженням у
зв'язку зі смертю,  оскільки спірні
правовідносини не допускають правонаступництва.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 06.09.2006 року рішення
Токмацького районного суду Запорізької області від 29.06.2006 року залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення Токмацького
районного суду від 29.06.2006 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 06.09.2006 року скасувати,
ухвалити нове рішення,  яким
задовольнити їх позовні вимоги.

Колегія суддів дійшла до висновку,  що підстави для перегляду судових рішень
відсутні,  виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд
виходив з того,  що на час розгляду
справи не був прийнятий Закон,  яким
встановлені умови і порядок відшкодування державою шкоди особам,  які потерпіли від злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що оскаржувані рішення суду

першої інстанції та апеляційного суду ухвалені з додержанням норм
матеріального та

процесуального права,  а також
відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави

для обов'язкового скасування судових рішень.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332, 336 ЦПК України,  колегія суддів , -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Токмацького районного суду від 29.06.2006 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 06.09.2006 року,
залишити без змін.