Справа № 22-ц-25  2007р.                     Головуючий
у 1-й інстанції     Білера П.П.
Категорія 37                                             Суддя-доповідач                       Смирнова  Т.В.
РІШЕННЯ

іменем  України

11
грудня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.

суддів -
Ільченко О.Ю.,  Данильченко Л.О.

з участю
секретаря судового засідання - Пархоменко
А.П.

та осіб,  які беруть участь у справі - апелянтів,  представника позивачки,

відповідачки,  її представника

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Охтирського
міськрайонного суду від 04 жовтня 2006 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_3,
треті особи: відділ опіки та піклування Охтирської міської ради,  управління Пенсійного Фонду України в м.  Охтирка,
Охтирська міська державна нотаріальна контора,  про встановлення факту батьківства,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом про встановлення факту батьківства ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
відносно ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2. В
книзі реєстрації народжень запис про батька дитини учинено за прізвищем матері,  а ім'я та по батькові записано за вказівкою
матері. Позивачка мотивує свої вимоги тим,
що з лютого 2004 року вони з ОСОБА_4
підтримували стосунки,  в жовтні
2004 року позивачка завагітніла,  а з
листопада 2004 року по лютий 2005 року вони спільно проживали з ОСОБА_4  в будинку його матері,  без реєстрації шлюбу,  і він є батьком дитини. В лютому 2005 року
ОСОБА_4  помер,  а встановлення факту батьківства потрібно
позивачці для призначення малолітній доньці пенсії по втраті годувальника та
для вирішення питання про успадкування дитиною майна померлого батька.

Рішенням
Охтирського міськрайонного суду від 04 жовтня 2006 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Постановляючи
рішення,  суд першої інстанції виходив з
того,  що позивачка не надала суду
ґрунтовних доказів того,  що саме
померлий ОСОБА_4  є батьком її
дитини,  показання свідків з боку
позивачки суперечать показанням свідків з боку відповідачки ОСОБА_3,  дружини померлого,  а висновок судово-медичної експертизи лише
припускає можливість батьківства ОСОБА_4
Крім того,  суд

зазначив,  що сторонами не заявлялось клопотання про
призначення судово-генетичної експертизи,
висновок якої міг би беззаперечно довести,  чи є батьком дитини ОСОБА_4

В
апеляційних скаргах відповідачка ОСОБА_1 ,
мати померлого та позивачка ОСОБА_2,
просять скасувати рішення суду,
та ухвалити нове рішення,  яким
задовольнити позов. Апелянти вважають,
що суд не врахував всіх фактичних обставин справи,  неправильно застосував норми матеріального і
процесуального права.

В своїх
доводах апелянти посилаються на те,  що
суд безпідставно проігнорував показання відповідачки ОСОБА_1 ,  матері померлого,  яка повністю визнала позов,  та безпідставно не прийняв до уваги показання
свідків з боку позивачки,  надавши
перевагу показанням свідків з боку відповідачки,  дружини померлого. Крім того,  апелянти вказують,  що суд не роз'яснив необхідність проведення
судово-генетичної експертизи.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених в суді першої
інстанції,  заслухавши пояснення
апелянтів ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2,  її представника,  які підтримали доводи апеляційної
скарги,  заперечення відповідачки ОСОБА_3
та її представника,  колегія суддів
вважає,  що апеляційні скарги підлягають
задоволенню,  а рішення суду -скасуванню
з постановлениям нового
рішення з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що
ІНФОРМАЦІЯ_2позивачка ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_5,  дитина зареєстрована на прізвище матері,  відомості про батька в свідоцтві про
народження дитини записані зі слів матері (а.с. 8).

ОСОБА_4,  якого позивачка вважає батьком своєї
дитини,  помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

Відповідачка
ОСОБА_1 ,  мати померлого ОСОБА_4,  позов ОСОБА_2 про встановлення батьківства
визнала повністю,  та пояснила,  що її син ОСОБА_4 ,  перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3,  але їх сімейне життя розладилось десь за
півтора роки до його смерті. Син підтримував стосунки з іншою жінкою,  а саме з позивачкою ОСОБА_2,  яка завагітніла від нього,  а з листопада 2004 року вони стали спільно
проживати в будинку відповідачки ОСОБА_1 ,
і тому відповідачка вважає дитину,
що народилася,  своєю рідною
онукою.

Відповідачка
ОСОБА_3,  дружина померлого ОСОБА_4,  позов не визнала та пояснила,  що її чоловік до самої смерті проживав із
нею,  в них була дружна сім'я,  ніхто з них не бажав розлучення. Вважає,  що всі судові експертизи,  проведені під час розгляду справи в суді
першої інстанції,  не можуть   бути
прийняті   як   докази
батьківства,    оскільки   вони
лише   не

виключають
батьківство ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_5,
але точно цього не встановлюють,
а тому вважає,  що батьком дитини
може бути будь-який чоловік з аналогічною групою крові та резус-фактором.

Треті
особи: відділ опіки та піклування Охтирської міської ради,  управління Пенсійного Фонду України в м.  Охтирка,
Охтирська міська державна нотаріальна контора під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції не заперечували проти задоволення позову,  про що письмово повідомили апеляційний суд
(а.с.  130,  136,
160,  170,  172).

Згідно
повідомлення завідуючого відділенням Сумського обласного бюро судово-медичної
експертизи від 29 березня 2006 року,
дати відповідь на запитання,  чи
не є померлий ОСОБА_4  батьком дитини
ОСОБА_5 - неможливо в зв'язку зі смертю ОСОБА_4
та відсутністю біологічного матеріалу (а.с.  66 а).

Відповідно
до висновку експертизи Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи №
353 від 20 лютого 2006 року,  батьківство
ОСОБА_4 по відношенню до дитини ОСОБА_5 не виключається (а.с. 68-70).

Відповідно
до висновку експертизи Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи № 52
від 14 вересня 2006 року,  що проведена
на підставі медичних карток,
припущено,  що зачаття дитини
ІНФОРМАЦІЯ_2,  приходиться на другу декаду
жовтня 2004 року (а.с. 71-72).

При
розгляді справи в суді першої інстанції частина свідків дали показання про
те,  що їм відомо,  що з листопада 2004 року позивачка ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 проживали однією сім'єю,
оскільки в жовтні 2004 року позивачка завагітніла від нього.

Інша
частина свідків підтвердила той факт,  що
померлий ОСОБА_4 до самої смерті жив не з позивачкою ОСОБА_2,  а зі своєю дружиною ОСОБА_3

Враховуючи
те,  що позивачкою не надано ґрунтовних
доказів того,  що саме померлий
ОСОБА_4  є батьком її дитини,  а судово-генетична експертиза не
проводилась,  то суд першої інстанції
відмовив у задоволенні позову.

Колегія
суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції і вважає,  що суд неповно з'ясував обставини,  що мають значення для справи,  висновки суду не відповідають обставинам
справи,  а тому на підставі п.п 1,  3 ч. 1
ст.  309 ЦПК України,  рішення суду підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення
про задоволення позову,  з наступних
підстав.

Відповідно
до  ст.  60 ЦПК
України,  кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими особами,  які беруть участь у
справі.

Так,  в матеріалах справи зібрані докази,  на які спирається позивачка ОСОБА_2 як на
підтвердження своїх вимог,  так і докази з
боку відповідачки ОСОБА_3,  яка вважає їх
підтвердженням своїх заперечень.

Вивчивши
всі докази,  які були наявні під час
розгляду справи у суді першої інстанції та які були здобуті під час розгляду
справи в апеляційній інстанції,  колегія
суддів вважає,  що позивачкою надано
достатньо доказів,  які підтверджують той
факт,  що батьком її дитини є ОСОБА_4.

Перш за
все,  колегія суддів звертає увагу на
те,  що цей факт визнається найближчими
родичами померлого - його матір'ю та братом.

Так,  мати померлого ОСОБА_1  повністю визнає позов ОСОБА_2 і підтверджує
той факт,  що в сім'ї сина останній рік
був розлад,  і син зустрічався з ОСОБА_2
Коли позивачка завагітніла,  син цього не
приховував,  радів,  що в нього буде дитина,  і з листопада 2004 року вони стали проживати
разом в будинку ОСОБА_1

Ці ж
обставини визнаються і рідним братом померлого - ОСОБА_6,  який також підтвердив факт наявності близьких
стосунків між його братом та позивачкою,
та їх спільне проживання в будинку матері з листопада 2004 року до дня
смерті брата.

Колегія
суддів враховує і ту обставину,  що
окремі свідки підтвердили факт проживання позивачки з померлим,  а інші свідки,  навпаки,
заперечували цей факт і стверджували,
що померлий до смерті проживав лише із своєю дружиною,  однак колегія суддів вважає,  що в даному випадку жоден із свідків
однозначно не ствердив,  що померлий
взагалі не мав ніяких стосунків із позивачкою.

Крім
того,  та обставина,  що між позивачкою та померлим ОСОБА_4  дійсно був зв'язок,  підтверджується фотографією,  яка знаходиться в матеріалах справи,  і з якої вбачається,  що вони не просто були знайомі,  а мали близькі,  інтимні стосунки.

Відповідачка
ОСОБА_3 не заперечувала,  що на
фотографії в ліжку знаходяться її чоловік разом з позивачкою.

Крім
того,  під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції апелянти наполягали на призначенні судом
судового-генетичної експертизи по встановленню спірного батьківства (а.с.  142-144),
оскільки в суді першої інстанції така експертиза не була призначена.

На
виконання клопотання сторін,  ухвалою
апеляційного суду Сумської області від 27 грудня 2006 року в справі була
призначена судово-генетична експертиза по встановленню спірного батьківства
методом ДНК-аналізу,  проведення якої
доручено фахівцям Міжрегіонального науково-дослідного
експертно-консультаційного центру «ЕКСПОЛ» (а.с.  145-146).

16 січня
2007 року до апеляційного суду Сумської області з Міжрегіонального
науково-дослідного експертно-консультаційного центру «ЕКСПОЛ» надійшло
повідомлення,  що неможливе проведення
експертизи по встановленню біологічного батьківства у зв'язку з тим,  що стать дитини жіноча і дослідження
ДНК,  яка успадковується по чоловічій
лінії,  неможливе (а.с.  153).

Сторони
у справі заявили повторні клопотання про призначення судово-генетичної
експертизи,  проведення якої просили
доручити іншій експертній установі - Головному бюро судово-медичної експертизи
Міністерства охорони здоров'я України,
яке має відповідну наукову базу,
технічні можливості та достатній практичний досвід з питань встановлення
батьківства методом ДНК-аналізу,  при
умові,  що батько дитини помер,  і є лише близькі родичі з боку батька (а.с.  157-158,
174).

Ухвалою
апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2007 року в справі була
призначена судово-генетична експертиза по встановленню спірного батьківства
методом ДНК-аналізу,  проведення якої
доручено фахівцям Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства
охорони здоров'я України (а.с.  175).

Відповідно
до висновку судово-генетичної експертизи № 47/07-і від 06 листопада 2007 року
(а.с.  186-198),  громадянка ОСОБА_1 (мати ймовірного батька)
може бути біологічною бабусею дитини ОСОБА_5 з вірогідністю 99,  992%,
що за даними K.Hummel
відповідає формулюванню «батьківство практично доведене».

Відповідно
до ч. 2,  3  ст.
212 ЦПК України,  жоден доказ не
має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність,  допустимість,
достовірність кожного доказу окремо,
а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На
підтвердження позову позивачкою надані певні докази: покази свідків,  фотознімок,
висновки експертиз,  які в
сукупності є такими,  що підтверджують
заявлений позов.

Ці
докази відповідачкою ОСОБА_3 не спростовані належним чином.

Тому,  враховуючи всі вищезазначені обставини,  колегія суддів дійшла висновку,  що докази,
отримані судом під час розгляду справи,
в достатній мірі обґрунтовують вимоги позивачки,  а тому її позов про встановлення факту
батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 - підлягає задоволенню.

Оскільки
суд першої інстанції неповно з'ясував обставини,  що мають значення для справи,  на підставі п. 1 ч. 1  ст.  309
ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення про задоволення
позову.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  307,  309,
313-314,  316 ЦПК України,  колегія суддів:

ВИРІШИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Охтирського міськрайонного суду від 04 жовтня 2006 року в даній справі
скасувати.

Позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 про
встановлення факту батьківства -задовольнити.

Встановити
факт батьківства ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  громадянина
України,  відносно ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести відповідні зміни в
запис про батька до актового запису № 217 від 20 липня 2005 року в Книзі
реєстрації народжень,  вчиненого відділом
реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного
управління юстиції Сумської області.

Стягнути
з ОСОБА_1 та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 по 2033 грн. 50 коп.3 кожної в
повернення витрат на проведення судово-генетичної експертизи та по 225 грн. з
кожної в повернення витрат на правову допомогу.

Рішення
набрало законної сили,  але може бути
оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення.