АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22
червня 2007 року                                                                                         м.  Харків

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової* палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області у складі:

Луспеника
Д.Д.,  Коваленко І.П.,  Швецової Л.А.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Білгород-Дністровського MB УМВС України в Одеській області,  управління Державного казначейства у Одеській
області про відшкодування моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_1,  на
рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12
липня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 листопада
2004 року,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до Білгород-Дністровського MB УМВС
України в Одеській області,  управління
Державного казначейства у Одеській області про відшкодування моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивовані тим,  що
Білгород-Дністровський райвідділ міліції надав йому та його представнику
невірну інформацію щодо розшуку та затримання ОСОБА_2 ,  який здійснив ДТП,  причинивши йому тяжкі тілесні ушкодження. З
урахуванням наведеного,  просив стягнути
на його користь за рахунок державного бюджету на підставі  ст.
1776 ЦК України 15000 гри.

Рішенням
Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 12 липня 2004
року,  залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2004 року,  у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

640- KC/2007

2

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені судові рішення та
направити справу на новий судовий розгляд,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права
та порушення норм процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відмовляючи
у задоволенні позову ОСОБА_1,  суд першої
інстанції,  з висновками якого правомірно
погодився й апеляційний суд,
обґрунтовано виходив з того,  що
ні підстав,  ні умов для відшкодування
моральної шкоди за вказані позивачем дії працівників міліції відповідно до  ст.
1176 ЦК України
та Закону України від 1 грудня 1994 р. „Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  попереднього
слідства,  прокуратури і суду"
немає.

Згідно з
ч. 2  ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Посилання
касаційної скарги на те,  що суд неправильно
визначив склад осіб,  які беруть участь у
справі,  та неправильно застосував норми
матеріального права безпідставні. Позивач пред'явив позов про стягнення
моральної шкоди за неправомірні дії працівників міліції за рахунок державного
бюджету на підставі  ст.  1176 ЦК України. До цієї норми права
застосовуються положення Закону України „Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  попереднього
слідства,  прокуратури і суду",  згідно з якими встановлені підстави
виникнення шкоди,  завданої незаконними
діями,  та умови виникнення права на
відшкодування шкоди. Надання невірної інформації Fie є
підставою та умовою для відшкодування шкоди за рахунок державного бюджету. За
такими правовідносинами відповідачами у справі є орган,  який здійснив,  на думку позивача,  неправомірні дії та держава в особі органу
державного казначейства,  тому суди
порушень не допустили.

Також відсутні й передбачені
ст.  338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

3

Керуючись
статтями 332,  335,  345 ЦПК України,  колегія суддів з касаційного розгляду справ
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12

липня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18
листопада 2004

року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.