Справа № 2-566
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 липня
2007 року                                                       Совєтський
районний суд

Автономної
Республіки Крим

в
складі:        головуючого         - судді Кордика С. В.

при
секретарі                             -
Голова А.С.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в смт.
Совєтський АР Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позовні
вимоги мотивовані тим,  що сторони
знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1993 року та мають двох
неповнолітніх дітей (синів) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2
Позивач зазначає,  що спільне сімейне
життя між ним та відповідачкою не склалося з приводу різних поглядів на життя.
Вони проживають окремо,  фактичні шлюбні
відносини між ними припинені в квітні 2006 року.

Позивач
у попередньому судовому засіданні позов підтримав,  посилаючись на обставини,  викладені у позовній заяві,  крім того пояснив,  що,  на
його думку,  сім'я не може бути
збережена.

Відповідачка
у судовому засіданні позов визнала і не заперечувала,  що їх з позивачем сім'я дійсно розпалася і
зберегти її вже неможливо.

Враховуючи,  що визнання відповідачкою позову у
попередньому судовому засіданні не суперечить закону та не порушує права,  свободи і інтереси інших осіб,  з огляду на те,  що позивачка наполягає на задоволенні позову
і є законні підстави для задоволення позову,
суд вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому
засіданні.

Суд,  заслухавши сторони,  вивчивши матеріали,

встановив:

сторони
з 30 жовтня 1993 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя
мають двох неповнолітніх дітей (синів) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2,  яки проживають з
відповідачкою і спору про їх місце проживання немає.

Через
взаємне непорозуміння по різних питаннях сімейного життя,  відмінностях у характерах,  у сім'ї склалися умови,  що виключають можливість сумісного
проживання. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2006
року: з цього часу вони не ведуть спільного господарства,  проживають окремо. При таких обставинах суд
доходе висновку,  що сім'я розпалася і
шлюб існує формально.

Беручи
до уваги,  що шлюб - це сімейний союз
чоловіка і жінки,  якій ґрунтується на їх
вільній згоді і примушування до якого не допускається,  а сторони зберегти сім'ю не бажають,  враховуючи,
що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права
сторін,  а також права їхніх дітей,  суд вважає за необхідне позов про розірвання
шлюбу задовольнити.

Витрати
при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного
стану суд вважає за необхідне покласти на позивача.

На підставі
викладеного,   ст.  ст.
104 ч. 2,  110,  112 Сімейного Кодексу України,  керуючись
ст.  ст.  5,  10,  57,
130 ч.4,  174 ч.4,  208,
209,  212-215,  218. 223 ЦПК України,  суд.

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 і ОСОБА_2,  зареєстрований
відділом реєстрації актів цивільного стану Совєтського районного управління
юстиції Автономної Республіки Крим по актовому запису заНОМЕР_1від 30 жовтня
1993 року - розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану
стягнути з ОСОБА_1 держмито на користь держави у розмірі 17 (сімнадцять)
гривень. ОСОБА_2 від сплати держмита звільнити.

Рішення
суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим шляхом
подачі апеляційної скарги через Совєтський районний суд Автономної Республіки
Крим протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,  яка може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення суду. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Совєтський районний суд АР
Крим.

Рішення набуває
законної сили після закінчення десятиденного строку,  передбаченого для подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано,  та
двадцятиденного строку для подання апеляційної скарги,  який вираховується з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження.