Справа № 22 - 2596 2007
р.                                    Рішення
ухвалено під головуванням
13                                                              Сєчко
Доповідач: Мартьянова Л.І.
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області

від 3 грудня 2007 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Нагорняка В.А.

Суддів:
Мартьянової Л.І.,  Пащенко Л.В.

При секретарі:
Пшеничній Л.В.

Розглянувши
у відкритому засіданні в м.  Вінниці
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козятинського
міськрайонного суду від 7 вересня 2007 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
дарування квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1.

Позовні
вимоги мотивував тим,  що 19.06.1993 р.
зареєстрував шлюб з відповідачкою,  який
був розірваний 13.02.2001 р.

Під час
подружнього життя в них народилась донька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час
спільного проживання сторонами була придбана двокімнатна квартира на ім'я
позивача.

Після
розірвання шлюбу між сторонами була укладена домовленість про те,  що відповідачка відмовляється від стягнення
аліментів на утримання дочки,  а позивач,  в свою чергу зобов'язується подарувати їм в
рівних частках вищезазначену квартиру,
внаслідок чого 25.06.2003 р. було оформлено договір дарування на вказану
квартиру.

В
листопаді 2006 року відповідачка порушила умови договору і звернулась до суду з
позовом про стягнення з позивача аліментів на користь доньки,  про що є рішення суду від 12.02.2007 року про
часткове задоволення позову.

За таких
обставин,  позивач вважає,  що договір дарування квартири є
недійсним,  оскільки він не передавав
квартиру безоплатно,  а була домовленість
між сторонами про приховування іншого правочину і тому просить позов задоволити
його позов.

Рішенням
Козятинського міськрайонного суду від 7 вересня 2007 року позовні вимоги
задоволено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення,  оскільки воно не відповідає вимогам закону і
висновки суду суперечать обставинам справи та постановити нове рішення,  яким відмовити у позові.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи
спір,  суд цілком підставно дійшов такого
висновку і при цьому керувався п. 9 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України,  відповідно до яких договори,  що були укладені до 1 січня 2004 р. і
продовжують діяти після набрання його чинності,
застосовуються правила цього Кодексу.

Відповідно
до договору купівлі-продажу від 22.11.1996 р. (а.с.  47) позивач придбав у власність спірну
квартиру і на той час він перебував у шлюбі з відповідачкою.

Згідно  ст.  22
Кодексу про шлюб та сім'ю України,  який
діяв на той час,  майно,  нажите подружжям під час шлюбу,  є їх спільною власністю.

Під час
дарування квартири,  позивач подарував
всю квартиру дружині та дочці в рівних частках,
однак такий договір суперечить вимогам закону,  оскільки позивачеві належало лише 50% спірної
квартири,  а інша половина належала його
бувшій дружині.

Крім
цього,  вчиняючи даний правочин,  позивач здійснював його під умовою,  що відповідачка відмовляється від стягнення з
нього аліментів,  про що свідчить її
розписка (а.с. 6).

Про
помилку вчиненого правочину позивачу стало відомо 12.02.2007 року,  коли було постановлено рішення про стягнення
аліментів.

Таким
чином,  особа,  яка вчинила правочин,  помилилася щодо обставин,  які мають істотне значення,  то такий правочин може бути визнаний
недійсним.

За таких
обставин суд цілком підставно дійшов висновку про задоволення позову,  оскільки позивач помилився щодо прав та
обов'язків сторін по вчиненому правочину.

Рішення
суду відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи і підстав для його
скасування немає.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду і до задоволення не
підлягають.

Керуючись  ст.
307,  308,  314,
315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Козятинського міськрайонного суду від 7 вересня 2007 року - залишити без зміни.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.