Справа № 22ц - 2958/ 2007року                                                        Головуючий по 1 -й інстанції:
Литвин М.М. Суддя-доповідач: Чічіль В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року  грудня місяця 20 дня                                                                    м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Чічіля В.А.

Суддів: Мартєва С.Ю., Антонова В.М.

При секретарі: Сулимка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня
2005 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди, та
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2003 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих неналежним проведенням ремонтних робіт в сусідній квартирі та
відшкодування моральної (немайнової) шкоди. При цьому
позивач посилалася на те, що вона та її члени родини 16 серпня 1996 року приватизували квартиру АДРЕСА_1, яка розташована на
третьому поверсі п'ятиповерхового будинку.

Як далі зазначала позивач, приблизно у 2001 році квартиру НОМЕР_1, яка
розташована на четвертому поверсі над квартирою
позивача, придбала відповідач ОСОБА_1. Після цього остання почала проводити
ремонтні роботу у придбаній квартирі, внаслідок яких в квартирі позивача виникли руйнування, про які складалися акти обстеження,
дефектний акт та кошторис ремонтних та відновлювальних
робіт, вартість яких склала 925 гривень 20 копійок. Виходячи з цього, ОСОБА_2 просила стягнути на її користь
зазначену суму вартості робіт, а також моральну шкоду в сумі 1000
гривень.

В процесі судового розгляду, з позовами про відшкодування моральної шкоди у
розмірі 1000 гривень кожному, з тих же підстав,
звернулися ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Уточнивши позовні вимоги в ході розгляду справи по суті, просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 кожному в рахунок
відшкодування моральної шкоди по 925 гривень.

2

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня
2005 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено
повністю.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування матеріальних збитків 925 гривень 20 копійок та в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1000 гривень.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 925 гривень
кожному в рахунок відшкодування моральної (немайнової ) шкоди.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 100
гривень в рахунок відшкодування витрат на юридичні послуги та 59 гривень 50
копійок як відшкодування витрат по сплаті державного мита.

Стягнуто з
ОСОБА_1 в доход державного бюджету 25 гривень 50 копійок державного мита.

З даним рішенням
не погодилася відповідач ОСОБА_1 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Апелянт вважає
рішення суду першої інстанції таким, що постановлено з порушенням норм
процесуального та матеріального права, посилаючись при цьому на те, що судом за
відсутності переконливих доказів про спричинення з вини ОСОБА_1 матеріальних
збитків та моральної шкоди власникам квартири НОМЕР_2, винесено рішення про
задоволення позовних вимог позивачів у повному обсязі.

Перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення за наступних
підстав.

Відповідно до п.
2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Виходячи з
положень п.2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав встановленими.

Згідно ч. 3
статті 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування рішення.

Так, судом
першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 та члени її сім'ї ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживають у приватизованій квартирі АДРЕСА_1, яка
розташована на третьому поверсі п'ятиповерхового будинку, співвласниками якої
вони являються, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_3 від 16 серпня 1996 року.
В свою чергу, квартира НОМЕР_1, яка
належить відповідачу ОСОБА_1, розташована у цьому ж будинку на четвертому поверсі
над квартирою позивачів.

Далі вірно
встановлено, що актом обстеження квартири АДРЕСА_1, яке було проведено 27
березня 2003 року за участі голови будинкового комітету ОСОБА_6, старшого
під'їзду ОСОБА_7, мешканців будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_9, встановлено, що під час
проведення ремонту в квартирі НОМЕР_1 , яка належить відповідачу і розташована
поверхом вище квартири НОМЕР_2, нанесені значні пошкодження, а саме: в
результаті неодноразових затоплень ванної кімнати, туалету і

3

коридору, пошкоджена стеля в цих
приміщеннях, поржавів верх труби сушильної, пошкоджені шпалери в туалеті і коридорі. Камінням, яке падало по витяжній
шахті, вибито витяжну решітку, кахельна
плитка на стінах кухні і ванної кімнати попіднімалася і потріскалася. Стеля у всіх кімнатах потріскалася, повідпадала штукатурка,
біля труб опалення повибивані дірки.

Дефектним актом від 28 березня 2003 року, складеним майстром технічної
дільниці № 1 Лубенського ДК ЖЕУ ОСОБА_13 в
присутності голови будинкового комітету ОСОБА_6, мешканців квартири НОМЕР_2,
старшого під'їзду АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та мешканців під'їзду
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також були закріплені вище перелічені пошкодження квартири НОМЕР_2.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 ,ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 У суд першої інстанції виходив з того,
що відповідачем не були надані докази, якими б спростовувалися вказані у актах
дані, посилався на покази свідків ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_7,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, допитаних в судовому засіданні, та
положення статей 4, 440, 440-1 ЦК України ( в редакції від
1963 року).

Проте колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду.

Відповідно до норм п. 4 ч. 2 ст. 4 ЦК України (в редакції від 1963 року)
визначено, що цивільні права і обов'язки виникають внаслідок заподіяння шкоди
іншій особі.

В свою чергу, в силу норм статей 440, 440-1 ЦК України ( в редакції 1963 року ), підставами
відповідальності за заподіяння шкоди є винність особи.

На підставі цього, винність особи передбачає наявність
причинно-наслідкового зв'язку між діями особи та наслідками, до яких вони
призвели.

Як вбачається з
матеріалів справи, доказами спричинення ушкоджень та погіршення технічного стану квартири АДРЕСА_1, власниками якої являються позивачі, є акт
обстеження квартири від 27 березня 2003 року, складений за участі мешканців квартири НОМЕР_2 комісією у складі голови
будинкового комітету ОСОБА_6, старшого під'їзду ОСОБА_7, сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також дефектний акт від 28 березня 2003 року,
складений за присутності мешканців
квартири НОМЕР_2 комісією у складі майстра технічної дільниці № 1 ДК ЖЕУ ОСОБА_13, голови будинкового комітету ОСОБА_6,
старшого під'їзду ОСОБА_7, сусідів
ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Відсутні дані про наявність у складі комісій осіб, які б володіли спеціальними знаннями для висловлення
висновку про спричинення технічних ушкоджень
квартирі позивачів внаслідок проведення відповідачем ОСОБА_1 ремонтних робіт у квартирі, розташованій над
квартирою НОМЕР_2. Виходячи з цього, враховуючи
ту обставину, що для здійснення висновку про причинний зв'язок між діями відповідача і наслідками, якими є пошкодження
квартири, необхідна наявність спеціальних
знань, вищевказані акти обстеження доводять лише наявність технічних ушкоджень
квартири НОМЕР_2, а не їх походження.

Нормами статті 27 ЦПК України ( в редакції від 1963 року ) визначено, що доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до норм статті 202 ЦПК України ( в редакції 1963 року ) рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим. Суд
обґрунтовує рішення лише на тих доказах, які були досліджені у судовому
засіданні.

З цих підстав, рішення суду не може ґрунтуватися лише на припущеннях, а бо
на недоведених обставинах справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які висновки особи, яка володіє
спеціальними знаннями, щодо можливості
спричинення, встановлених актами обстеження квартири №

4

39, її технічних ушкоджень внаслідок проведення ремонтних
робіт у квартирі НОМЕР_1, що належить відповідачу ОСОБА_1.

Покази свідків,
допитаних в судовому засіданні, та наявність актів обстеження, колегія суддів
розцінює критично, оскільки вони також не доводять походження технічних
ушкоджень квартири НОМЕР_2 саме по причині проведення відповідачем ОСОБА_1
ремонтних робіт.

Виходячи з
вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність
позивачами ОСОБА_2
,ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 обставин, на
які вони посилалися в обгрунтування заявлених ними позовних вимог, і які, в свою чергу, суд першої інстанції вважав встановленими.

Тому, рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26
квітня 2005 року підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення
про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
,ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за їх
недоведеністю.

Враховуючи
положення статті 88 ЦПК України ( в редакції від 2004 року ), судові витрати
позивача ОСОБА_2, пов'язані
з розглядом справи, не підлягають компенсації. З позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5
необхідно стягнути в дохід держави відповідно по 8 гривень 50 копійок з
кожного.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.2 ст. 309, 315, 317, 319 ЦПК
України, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити..

Рішення
Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 квітня 2005 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних
збитків та моральної (немайнової) шкоди, та позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди - скасувати.

Поставити нове рішення.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 -
відмовити за їх недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 8 грн. 50 коп. судових витрат, ОСОБА_4 в дохід держави 8 грн. 50 коп. судових витрат, ОСОБА_5 в дохід
держави 8 грн. 50 коп. судових витрат.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.