Справа № 22-2149 2007 р.                Головуючий
у 1-й інстанції Запорожець О.М.
40                                        Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада
2007 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

Головуючої судді
- Авраменко Т.М.

Суддів - Гайсюка
О.В., Суровицької Л.В.

при секретарі -
Куцокінь-Тимошенко О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 7 вересня 2007
року, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства
"Оникіївське лісове господарство" про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Зазначив,
що з липня 2004 року працював лісничим Торговицького лісництва ДП
"Оникіївський лісгосп". З 26.03.2007 року по 6 квітня 2007 року був
непрацездатним, що підтверджується листком непрацездатності, але 4 квітня 2007
року наказом директора лісгоспу № 28 був звільнений з посади лісничого за п.3
ст. 40 КЗпП. Наказ № 28 від 4 квітня 2007 року був скасований наказом № 41-К
від 31.05.2007 року, але до виконання своїх обов'язків він так і не приступив,
оскільки наказом директора лісгоспу № 42"К" від 5.06.2007 року його
знову було звільнено за п.3 ст. 40 КЗпП з 5 червня 2007 року.

Зазначений
наказ позивач вважає незаконним, оскільки не зрозуміло за яке порушення
трудової дисципліни його звільнено, а також відповідачем порушено порядок
застосування дисциплінарного стягнення.

Посилаючись
на ці обставини, позивач просив суд визнати незаконним наказ про його
звільнення № 42 від 5.06.2007 року, поновити його на роботі лісничого, стягнути
з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу та 50
000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Новоархангельського районного суду від 7 вересня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду, просить
ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, позивач зазначає, що відповідачем пропущено
строк для застосування дисциплінарного стягнення.

В
судовому засіданні апеляційного суду, позивач та його представник доводи
апеляційної скарги підтримали.

Представник
відповідача з доводами скарги не погодився, просить рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Апеляційна
скарга піддягає задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, і вірно встановлено судом першої інстанції, у
липні 2004 року позивача було призначено на посаду лісничого Торговицького
лісництва Державного підприємства "Оникіївське лісове господарство".

Вперше
позивача було звільнено з роботи згідно наказу по ДП "Оникіївське лісове
господарство" № 28-К від 4 квітня 2007 року за п.3 ст. 40 КЗпП з
4.04.2007'року за те, що він маючи дисциплінарні стягнення згідно наказів № 43
від 18.09.2006 року, № 49 від 2.11.2006 року, № 48 від 30.10.2006 року не
забезпечив належного виконання лісництвом виробничих завдань, допустив
недотримання вимог нормативно-правових та галузевих актів, незадовільний облік
лісокультурного фонду, порушення порядку обліку заготовленого насіння, збиткову
діяльність тепличного господарства, незаконну реалізацію саджанців смородини,
списання запчастин на техніку, що не перебуває на балансі лісгоспу,
використання автомобіля підприємства у власних цілях, систематичне перевищення
доведених лімітів на ПММ та інше, що встановлено під час перевірки окремих
питань діяльності Торговицького лісництва комісією Кіровоградського обласного
управління лісового господарства (а. с. 6-7).

Зазначений
наказ про звільнення позивач оскаржив до суду. У зв'язку з домовленістю сторін
(а. с. 73), а також враховуючи те, що наказ № 28-К від 4.04.2007 року про
звільнення позивача з роботи в період його тимчасової непрацездатності, був
скасований наказом № 41-К від 31 травня 2007 року (а. с. 47), позивач подав до
суду заяву про залишення його позову без розгляду і ухвалою суду від 4 червня
2007 року позов ОСОБА_1.3алишено без розгляду (а. с. 48).

Але на
другий день, 5 червня 2007 року відповідач видав наказ № 42-К про звільнення
позивача за п.3 ст. 40 КЗпП України (а. с. 28029) аналогічного за змістом з
наказом про звільнення позивача від 4.04.2007 р. № 28-К (а. с. 6-7) за винятком
того, що в наказі № 42-К від 5.06.2007 року зазначено, що позивач допустив
невиконання офіційного письмового повідомлення № 3 від 5 березня 2007 року
лісового господарства (а. с. 29). Позивач звільнений без згоди профкому,
оскільки вибув із членів профспілки ще 14.03.2007 р. (а. с. 82).

Відмовляючи
позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач законно і обгрунтовано звільнив позивача з роботи відповідно до наказу
№ 42-К від 05.06.2007 року.

Але з
такими висновками суду не можна погодитись.

Згідно
п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 р. з
наступними змінами "Про практику розгляду судами трудових спорів", у
справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової
дисципліни, судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення,
що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання
трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п.1 ст. 41 КЗпП, чи
додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1,
148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема,
чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей
проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь
тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередня робота працівника.

Апеляційний
суд листом № 22-2149 від 07.11.2007 року пропонував відповідачу надати докази
того, що Шпак В.П. був ознайомлений з наказами про притягнення його до
дисциплінарної відповідальності, а "саме - № 43 від 18.09.2006 p., № 48 від
30.10.2006 p.,
№ 49 від 02.11.2006 року, а також надати письмові пояснення позивача з
приводу порушень зазначених в цих наказах та в наказі № 42-К від 05.06.2007 р.

Але
відповідач так і не надав жодного письмового доказу того, що позивач був
ознайомлений з наказами № 43 від 18.09.2006 p., № 48 від
30.10.2006 p.,
№ 49 від 02.11.2006 року, хоча відповідно до ч.4 ст. 149 КЗпП України
стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові
під розписку.

Відповідачем
надано ксерокопії письмових пояснень стосовно порушень зазначених в наказах №
48 від 30.10.2006 р. та № 49 від 02.11.2-6 p., але ці
пояснення відібрані від позивача відповідно - 31.10.2006 р. та 03.11.2006 p.,
після застосування до нього дисциплінарних стягнень, хоча відповідно до
вимог ч.1 ст. 149 КЗпП власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни письмові пояснення до застосування
дисциплінарного стягнення. Письмових пояснень позивача стосовно порушень
зазначених в наказі № 43 від 18.09.2006 р. відповідач взагалі не надав.

Оскільки
відповідач до застосування дисциплінарних стягнень (накази № 43 від 18.09.2006 p., № 48 від
30.10.2006 p.,
№ 49 від 02.11.2006 р.) не зажадав від ОСОБА_1. письмових пояснень, а після
застосування дисциплінарних стягнень (накази № 43 від

18.09.2006       p., № 48 від
30.10.2006 p.,
№ 49 від 02.11.2006 р.) не повідомив про це Шпака

В.П. під розписку, то зазначені накази не можуть підтверджувати того, що до
звільнення

до ОСОБА_1.3астосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Але
відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП звільнення працівника у випадку систематичного
невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим
договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, можливе за умови,
якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи
громадського стягнення.

Отже,
відповідач не довів у суді, що він мав правові підстави для звільнення позивача
за систематичне невиконання ним своїх трудових обов'язків.

Крім
того із змісту наказу № 42-К від 05.06.2007 р. (а. с 28-29) вбачається, що відповідач вирішив звільнити
позивача з роботи після того, як 17 лютого 2007 року було складено Довідку №
02-84/267 перевірки окремих питань діяльності лісництва, яку не підписали троє
членів комісії і з якою позивач так і не був ознайомлений (а. с. 49-62), а
також після того, як позивач допустив невиконання повідомлення лісгоспу № 3 від

05.03.2007       р.

Але
звільняючи позивача, відповідач не звернув уваги на те, що в довідці прямо
зазначено, що за період, що перевірявся відповідальними особами були: лісничий
Шпак В.П. (позивач) з 6.08.2004 р. по 2 листопада 2006 року та виконуючий
обов'язки лісничого Андрощук С.Д. 3 03.11.2006 року по 17.02.2007 року (а. с.
49).

Згідно
довідки лісгоспу, позивач з 1 листопада 2006 року і до 26 березня 2007 року
відповідно до лікарняних листів хворів, а три дні не вийшов на роботу, не маючи
документів про хворобу (а.с.
66).

Отже,
порушення які зазначені в довідці перевірки стосуються ОСОБА_1. лише частково,
а саме ті порушення, які мали місце до 1 листопада 2006 року.

Відповідно
до ч.2 ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше
шести місяців з дня вчинення проступку.

Позивач
не міг бути притягнутий до відповідальності у вигляді дисциплінарного стягнення
(звільнення) за порушення зазначені у довідці від 17.02.2007 р. (а. с 49-62), які він
вчинив до 1 листопада 2006 року, оскільки на час його звільнення, а саме, 5
червня 2007 р. (а. с 28-29)
пройшло більше шести місяців з дня вчинення позивачем останнього проступку,
зазначеного в Довідці про перевірку від 17.02.2007 p., який стосується
саме позивача, а не призначеного на його місце 03.11.06 р. ОСОБА_2

Відповідач
так і не надав суду доказів того, що позивач допустив невиконання повідомлення
лісгоспу № 3 від 5.03.2007 р.
В справі відсутнє зазначене повідомлення, з пояснень представника відповідача
повідомленням № 3 позивач викликався на нараду лісгоспу, але даних про те чи
отримував позивач це повідомлення, на який день призначалась нарада і чи міг
позивач виконати повідомлення в справі немає. Згідно довідки відповідача,
позивач майже весь березень 2007 р. хворів (а. с. 66), за винятком 5.03.2007 р.
та 7.03.2007 p.,
але і в ці дні позивача на роботі не було.

Згідно
листка непрацездатності, що надав апеляційному суду відповідач, позивач
знаходився на стаціонарному лікуванні, з 26 березня 2007 р. по 6 квітня 2007
року. Більше позивач не хворів і листків непрацездатності не отримував.

Відповідно
до ч.1 ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного
місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Оскільки
після закінчення тимчасової непрацездатності (з 26.03.2007 р. по 6.04.2007 р.)
позивача до видачі відповідачем наказу № 42-К від 5 червня 2007 р. (а. с 28-29)
пройшло два місяці, то слід вважати, що звільнення позивача з роботи відбулося
і з порушенням строку передбаченого ч.1 ст. 148 КЗпП.

Наведене
вказує на те, що позивач відповідачем був звільнений незаконно, а тому позивач
підлягає поновленню на роботі з 5.06.2007 р.

Рішення
суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків
суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права.

Необхідно
ухвалити нове рішення про поновлення позивача на роботі, стягнення на користь
позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування
позивачу моральної шкоди.

Заробіток
позивача за два останніх повних місяця роботи складає: 515, 76 грн. у березні
2007 р. та 909, 60 грн. у лютому 2007 року (а. с. 84). Середній місячний
заробіток складає 712, 68 (515, 76 + 909, 60 = 1425, 36 : 2 = 712, 68),
середній заробіток за день складає 17, 38 грн. (712, 68 :41 день).

Згідно
наказу № 103-К від 3.10.2007 р. по ДП "Уманське лісове господарство"
позивач прийнятий на роботу інженером з охорони лісу з 03.10.2007 року і за
новим місцем роботи має заробіток вищий ніж позивач мав, працюючи

у
відповідача, згідно довідки про доходи від 19.11.2007 р. - у сумі 1138, 32
грн. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 5 червня 2007 року до 03.10.2007 року, а
саме за 3 місяці 19 днів у сумі 2468, 26 грн.

Оскільки
незаконне звільнення позивача з роботи потягло порушення його законних прав, що
призвели до моральних страждань позивача, то відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП
відповідач повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду.

Колегія
суддів вважає, що розмір відшкодування у сумі 300 грн. відповідає характеру і
обсягу моральних страждань, що зазнав позивач та засадам розумності і
справедливості. З відповідача також необхідно стягнути в дохід держави судовий
збір у сумі 59 грн. 50 коп., а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

На
підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, статей 147, 147-1, 148, 149, 151, 235, 237-1
КЗпП україни, керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.3, 4 ч.1 ст. 309, ст. ст. 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Новоархангельського районного суду від 7 вересня 2007 року скасувати.

Ухвалити
нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Наказ
Державного підприємства "Оникіївський лісгосп" № 42-К від 5 червня
2007 року про звільнення ОСОБА_1 визнати незаконним.

Поновити
ОСОБА_1 на роботі лісничим Торговицького лісництва Державного підприємства
"Оникіївське лісове господарство" з 5 червня 2007 року.

Стягнути
з Державного підприємства "Оникіївське лісове господарство" на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 2468, 26
грн. та 300 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 2768, 26 грн.

Стягнути
з Державного підприємства "Оникіївське лісове господарство" в дохід
держави судовий збір у сумі 59 грн. 50 коп, а також стягнути з ДП
"Оникіївське лісове господарство" витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.