Справа №2-4544/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007р.                                                                                     М.Бердянськ

Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Прінь І.П.,
при секретарі Бевз О.А., за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Бердянської міської ради,
третя особа - ОСОБА_3про визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до територіальної громади Бердянської
міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме
майно, вказуючи на те, що йому на праві приватної власності належить
домоволодінняАДРЕСА_1. Зазначене домоволодіння знаходиться на земельній ділянці
площею 512 м. кв.. яка була виділена йому у безстрокове користування для
будівництва житлового будинку рішенням виконкому міської Ради депутатів
трудящих № 37 від 26.01.1960р. На зазначеній земельній ділянці, для господарських
потреб, він самовільно збудував прибудову- літ. «а1», літню кухню-сарай - літ
«Б», гараж - літ. «Д», сарай -літ. «П», навіс - літ «С», душ - літ «И»», на які
просить визнати право власності.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просить їх
задовольнити.

Представник позивача позов підтримує, просить його задовольнити,
посилаючись на те, що самовільно збудовані об'єкти нерухомого майна, відповідно
до технічного висновку, розробленого КП «Архітектурно-планувальне бюро» від
06.06.07р., знаходяться у задовільному стані, відповідають встановленим
технічним нормам та придатні для подальшої експлуатації.

Представник відповідача Гримова С.А. ( за довіреністю) у судове засідання
не з'явилася, подала заяву в якій просить розглянути справу за їх відсутності,
позов визнає.

Суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні
відповідачем позову ухвалюється судове рішення про задоволення позову в
порядку, встановленому ч.4 ст. 174 ЦПК України.

Вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Позивачу на праві приватної власності належить домоволодінняАДРЕСА_1.
Зазначене домоволодіння знаходиться на земельній

ділянці площею
512 м. кв., яка була
виділена йому у безстрокове користування для будівництва житлового будинку
рішенням виконкому міської Ради депутатів трудящих № 37 від 26.01.1960р. На
зазначеній земельній ділянці, для господарських потреб, позивач самовільно збудував
прибудову- літ. «а1», літню кухню-сарай - літ «Б», гараж - літ. «Д», сарай
-літ. «П», навіс - літ «С», душ - літ «И», на які просить визнати право
власності.

Відповідно до технічного висновку від 06.06.2007р. №112/06/07,
виготовленого КП «Архітектурно-планувальне бюро» Бердянської міської Ради,
самочинно збудовані об'єкти по АДРЕСА_1відповідають санітарним та пожежним
нормам, нерухомі об'єкти знаходяться у задовільному стані, відповідають
встановленим технічним нормам та придатні для подальшої експлуатації. Зважаючи
на те, що при будівництві зазначених обєктів були порушені норми ДБН-360-92* «Градостроительство. Планировка и
застройка городских и сельских поселений», необхідна згоді
власників домоволодіння АДРЕСА_2.

Третя особа - ОСОБА_3, власник домоволодіння АДРЕСА_2 не заперечує проти
позову, просить його задовольнити, посилаючись на те, що зазначені самовільні
будівлі не порушують її прав та інтересів.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_1 та можливості їх задоволення у повному обсязі, оскільки
відповідно до ст. 319 ЦК
України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Згідно зі ст. 376 ЦК
України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визнання права
власності на самовільні будівлі нічиїх законних прав та інтересів не порушує, а
тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,15, 130, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 319,376 ЦК України, ст. 120
Земельного кодексу України,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані по
АДРЕСА_1Запорізької області нерухомі об'єкти: прибудову- літ. «а1», літню
кухню-сарай - літ «Б», гараж - літ. «Д», сарай -літ. «П», навіс - літ «С», душ
- літ «И».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.295