Справа №2-863/07
РІШЕННЯ

ім'ям    УКРАЇНИ

08 червня 2007
року

Оріхівський
районний суд Запорізької області у складі судді Швайковського А. А. при
секретарі Пось СМ.
,  розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору та визнання
права власності на нерухомість,  -

ВСТАНОВИВ:

01
червня 2007 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася до суду
із позором,  в якому зазначає,  що 20 травня 2007 року позивач,  діючи в інтересах своєї неповнолітньої дочки
ОСОБА_2,  на підставі договору дарування
отримала у громадянки ОСОБА_3 {далі за текстом - Відповідачка) житловий
будинок,  що знаходиться за адресою:
Запорізька область,  місто Оріхів,  АДРЕСА_1,
який розміщений на земельній ділянці загальною площею 520 м2.

На
вказаній земельній ділянці розташовано: житловий будинок,  зазначений у технічній документації на
будинок літерою "А" - цегельний; надвірні та господарчі будівлі: літня
кухня - літ. "Б"; вбиральня - літ. "В"; водопровід - літ.
"Г"; паркан - №1; житлова площа становить 14, 7 м2,  та загальна площа будинку 28, 0 м .

Житловий
будинок з надвірними господарчим
будівлями та спорудами належав відповідачу на праві приватної
власності,  що підтверджується договором
купівлі продажу зареєстрованим Запорізькою товарною біржею „Титан-Інвест"
м.  Запоріжжя 10.12.1996р за
реєстраційним № Н-1967 та технічним паспортом на житловий будинок за
інвентарним № 2081,  реєстровим номером
12/2074 від 06.03.1991 р.

Вартість
предмету дарування - житлового будинку,
становить 4212, 00 грн.

Відповідно
з вимогами частини 2  ст.  719 ЦК України договір дарування нерухомої
речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Укладений
між ними договір дарування житлового будинку нотаріально не посвідчений,  що при зверненні позивача до бюро технічної
інвентаризації для реєстрації права власності на отриману нерухомість,  стало підставою для відмови в проведенні
реєстрації на підставі того,  що
Відповідач порушив вимоги законодавства України до укладення таких угод,  а саме - ухилився від його нотаріального
посвідчення.

У
відповідності до умов п. 4 Договору дарування від 20.05.2007 року своїми
підписами дарувальник та обдарований ствердили,
що право власності на житловий будинок переходить до обдарованого,  тобто до позивача дочки,  після підписання самого Договору.

Стаття
328 Цивільного кодексу України передбачає,
що право власності набувається на підставах,  що не заборонені законом,  зокрема з правочинів і відповідно до вимог
статті 334 Цивільного кодексу України право власності переходить до набувача
майна з моменту його передачі.

Відсутність
нотаріального посвідчення укладеного договору дарування перешкоджає
позивачу,  зареєструвати на неповнолітню
позивача дочку право власності на житловий будинок.

З часу
отримання майна у Відповідача по теперішній час позивач,  як мати неповнолітньої,  разом з дочкою відкрито,  безперервно володіють вказаним об'єктом
нерухомості,  однак у відповідності до
вимог Тимчасового положення "Про порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно",
затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 6/5 від 28.01.03
p.,  провести державну реєстрацію права власності без
правовстановлюючого документу на позивача дочку не може.

Статтею
220 Цивільного кодексу України передбачено,
якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору,  що підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення,  суд може
визнати такий договір дійсним.

Одним із
способів захисту прав,  як визначено
в  ст.
16 Цивільного кодексу України,  є
визнання цього права.

Пунктом
10 Додатку до Тимчасового положення "Про порядок реєстрації ...." як
правовстановлюючий документ на нерухоме майно визначено рішення суду.

В
попередньому судовому засіданні Представник позивача на позові наполягає і
прохає визнати договір дарування від 20.05.2007 року житлового будинку та
визнати за його довірителем право власності на придбане нерухоме майно.

Відповідач
в попереднє судове засідання не з'явився,
хоча про час та місце попереднього судового засідання був повідомлений
судовою повісткою у встановлений законодавством спосіб,  до суду надіслав заяву про визнання позову та
розгляд справи без його участі,
претензій до Позивача не має.

У
відповідності до вимог ч. 4  ст.  174 ЦПК України,  у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд,  заслухавши доводи Представника позивача та
вивчивши матеріали справи,
встановив,  що право власності на
житловий будинок,  що знаходиться за
адресою: Запорізька область,  місто
Оріхів, АДРЕСА_1,  який розміщений на
земельній ділянці загальною площею 520 м2,
житловою площею 14, 7 м2,  та
загальною площею 28, 0 м2 визначено за ОСОБА_3 наданою ксерокопією договору
купівлі-продажу від 10.12.1996 року,  що
зареєстровано Запорізькою Товарною Біржею „Титан-Інвест" за реєстраційним
№ Н-1967. Право власності ОСОБА_3. на вказаний будинок також підтверджене
технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду,  що складений 06.03.1991 року.

У
відповідності до ксерокопії договору дарування від 20 травня 2007 року,  що укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2,  згідно
вимог  ст.  ст.
202, 203, 204, 205,  207 ЦК
України,  на підставі якого ОСОБА_3.
обдарувала а ОСОБА_2. прийняла в дар житловий будинок,  що знаходиться за адресою: Запорізька область,  місто Оріхів, АДРЕСА_1,  який розміщений на земельній ділянці
загальною площею 520 м2,  житловою площею
14, 7 м2,  та загальною площею 28, 0 м2.

У
відповідності до ч. 2  ст.  220 ЦК України,  якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору,  що підтверджується
письмовими доказами,  і відбулося повне
або часткове виконання договору,  але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,  суд може визнати такий договір дійсним.

Факт
виконання договору однією із сторін - Сидоренко Л.І. і ОСОБА_2.,  стверджується поясненням Представника
позивача,  що Позивач разом з дочкою
користуються нерухомістю,  відкрито і
безперервно володіють зазначеним будинком.

Право
власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна,  що визначено
ст.  334 ЦК України.

На
підставі  ст.  328 ЦК
України,  право власності набувається
на підставах,  що не заборонені
законом,  зокрема з правочинів і
відповідно до вимог  ст.  344 ЦК
України право власності переходить до набувача майна з моменту його передачі.

При
таких обставинах,  суд вважає,  що договір дарування від 20.05.2007 року
дійсним і Позивач є фактичним власником нерухомого майна - житлового будинку,  що знаходиться за адресою: Запорізька
область,  місто Оріхів, АДРЕСА_1,  який розміщений на земельній ділянці
загальною площею 520 м2,  житловою площею
14, 7 м2,  та загальною площею 28, 0 м2.

Керуючись  ст.
ст.  2і,  11,
27,  31,  60,
74,  76,  167,
199,  208,  209,
213-215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  11, 16,  32, 71, 267, 202-205, 207, 220, 224 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним
договору та визнання права власності на нерухомість задовольнити повністю.

Визнати
договір дарування від 20.05.2007 року нерухомого майна - житлового
будинку,  що знаходиться за адресою:
Запорізька область,  місто Оріхів,
АДРЕСА_1,  який розміщений на земельній
ділянці загальною площею 520 м2,
житловою площею 14, 7 м2,  та
загальною площею 28, 0 м2,  що укладений
між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 дійсним.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно -житловий будинок,  що знаходиться за адресою: Запорізька
область,  місто Оріхів, АДРЕСА_1,  який розміщений на земельній ділянці
загальною площею 520 м2,  житловою площею
14, 7 м2,  та загальною площею 28, 0 м2 з
правом реєстрації в підприємствах бюро технічної реєстрації.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.