Справа
№2-185
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня
2007 року                                                        Єланецький

районний
суд                                                                    Миколаївсько
області

В складі
головуючого - судді                                            РАЄВИЧ
Т.М.

при
секретарі                                                                     КУЗЬМІНОЇ
О.Ю.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду с. м. т.Єланець справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачки на її користь
боргу по договору позики.

Підтримуючи свої
позовні вимоги,  суду пояснила,  що 04.04.2004 року вона уклала договір позики
з відповідачкою,  згідно якого передала
їй під розписку 7000 грн. готівкою. Відповідачка зобов'язалася повернути борг
до 01.01.2005 року. Але,  в вказаний в
розписці строк борг повернула частково в сумі 4756грн.,  заборгованість на даний час складає
2244грн.боргу,  157, 79 грн 3% річних від
прострочення суми боргу,  та 589, 35грн.
суми інфляції,  а всього 2991, 14грн.

Відповідачка
позов визнала повністю,  суду
пояснила,  що дійсно 04.04.2004 року заключила з позивачкою по
справі договір позики,  але не мала змоги
віддати позичені кошти,  так як
перебувалав тяжкому матеріальному становищі. На данний час вона згодна сплатити
позивачці заборгованість по договору позики,
але не має для цього коштів.

Вислухавши
сторони,  вивчивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1.  підлягають повному задоволенню,  до такого висновку суд приходить виходячи із
слідуючого.

Так згідно
ч.1  ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками,  а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів
(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та якості.

В судовому
засіданні встановлено,  що 04.04.2004
року позивачка передала відповідачці гроші під розписку в розмірі
7000грн.,  відповідачка зобов'язалася
повернути борг до 01.01.2005 року. В указаний в розписці строк борг
відповідачкою повернуто частково,  в сумі
4756 грн.,  решта боргу,  що складає 2244грн. відповідачка не
повернула,  а тому вимоги позивачки щодо
стягнення з ОСОБА_2. боргу по договору позики підлягають повному задоволенню.

З урахуванням
встановленого індексу інфляції відповідачка повинна сплатити позивачці
компенсацію відповідно до вимог  ст.  625 ЦК України,  в сумі 589, 35 грн.

Вимоги позивачки
про стягнення з відповідачки на її користь 157, 79 грн. 3% річних від
простроченої суми позики обгрунтовані,  а
тому теж підлягають задоволенню.

Відповідно до
ч.1  ст. 88 ЦПК України задоволенню
підлягають і вимоги

позивачки про
стягнення з відповідачки на її користь судових витрат по справі в сумі 352, 49
грн.

Враховуючи все
вищевикладене,  керуючись  ст.
ст.  10,  60,
212,  213,  214,
215,  224,  226,
228 ЦПК України,   ст.  652,
ч.1  ст. 1046 ЦК Украни

ВИРІШИВ:

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2244грн. по договору поз ики,  589, 35 грн-суму інфляції за час прострочення
повернення позики,  157, 79 грн. - 3 %
річних від простроченої суми позики та судові витрати по справі в розмірі 352,
49,  а всього 3343 ( три тисячі триста
сорок три) грн. 63 коп.

Рішення набирає
законної сили через 10 днів,  якщо не
буде подано заяву про апеляційне оскарження рішення.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання до районного суду заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення та надання
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.