Справа № 22ц-1981/ 2007р                                                   Головуючий
А.А. Іванищук Доповідач: Стародубець М. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
вересня місяця 4 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:
Пузанової Л.В.,  Суддів: Фурман Т.Г.

Стародубця М. П.
При секретарі: Костеннікові Д.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Херсоні справу за апеляційною скаргою
Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Дніпровського
районного суду м.  Херсона від 18 травня
2007 року в справі

за заявою

закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу

судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за

кредитним договором,

встановила:

ЗАТ комерційний
банк «Приватбанк» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу з
вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1,  як позичальника,  а саме: 3652 грн. - заборгованість за
кредитом; 875, 07грн. - заборгованість за відсотками; 90, 24 грн. - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за договором,
судовий збір в сумі 25, 50 грн. та витрати на інформаційно технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 15, 00грн.

Ухвалою
Дніпровського районного суду м.  Херсона
від 18 травня 2007 року відмовлено ЗАТ комерційний банк «Приватбанк» у
прийнятті заяви про видачу судового наказу.

В апеляційній
скарзі ЗАТ комерційний банк «Приватбанк»,
посилаючись на неналежну оцінку доказів,
неправильне застосування норм матеріального та процесуального
права,  просить ухвалу суду
скасувати,  а справу направити на новий
судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах,
визначених  ст.  303 ЦПК України,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судом першої
інстанції встановлено,  що заявник
посилається на те,  що між ним та
ОСОБА_1,  14.10.2006р. був укладений
кредитний договір,  відповідно

якого боржник
зобов'язувався погасити заборгованість в строки та розмірах передбачених цією
угодою. Під кредитним договором заявник розуміє заяву про надання кредиту,  копію якої додано до матеріалів справи.

Відмовляючи в
прийнятті заяви про видачу судового наказу суд першої інстанції виходив з
того,  що з наданих заявником матеріалів
вбачається спір про право,  а відповідно
така заява не може бути прийнята судом.

Із змісту цієї
заяви вбачається,  що заявник
використовує своє право на дострокове розірвання укладеної з боржником
кредитної угоди,  що на думку колегії
суддів впливає на права останнього,
захист яких відповідно до положень чинного законодавства можливий лише
шляхом вирішення спору в суді в позовному провадженні з додержанням загальних
правил щодо пред'явлення позову.

Доказів про те,  що вказані заявником
суми заборгованості як за кредитом,  так
і відсоткам за користування ним є безспірними,
як того вимагає закон при спрощеному цивільному процесі,  останнім не надано,  тому за таких обставин суд правильно дійшов
висновку про наявність передбачених  ст. . 100 ЦПК України підстав для відмови
у прийнятті заяви про видачу судового наказу та за правилами цієї процесуальної
норми обґрунтовано відмовив у прийнятті заяви.

Доводи
апеляційної скарги висновки суду не спростовують,  ухвала суду відповідає вимогам процесуального
закону і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст. . ст.
303, 308 ЦПК України,  колегія
суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу
Дніпровського районного суду м. Херсона від 18 травня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох
місяців до Верховного Суду України,
шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.