Справа
№ 22ц -
6652     2007 рік     Категорія 39
Голов,  в 1-й інстан. Панас Н.Л.
Доповідач Пономарьова О.М.
У ХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 жовтня 2007
року   Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого
судді  Пономарьової О.М.

суддів  Бабенка
П.М.,  Новосядлої В.М.,

при секретарі Бєжині В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку

цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Державного відкритого акціонерного товариства „Шахта
імені 60 річчя Радянської України" про стягнення недонарахованої
заробітної плати,  компенсації за час
затримки розрахунку та моральної шкоди,
-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною
скаргою на рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 25 червня 2007
року,  яким відмовлено в задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 до Державного відкритого акціонерного товариства „Шахта
імені 60 річчя Радянської України" про стягнення недонарахованої
заробітної плати,  компенсації за час
затримки розрахунку та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі. Свої доводи
обґрунтовує тим,  що суд першої інстанції
зробив висновки,  які не відповідають
обставинам справи та вимогам закону. Суд дійшов неправильного висновку про
те,  що вимоги трудового законодавства
відносно позивача не порушувались,
оскільки йому постійно занижувалась заробітна плата в порушення вимог
колективного договору,  Галузевої
угоди,  Угоди по тарифам,  Генеральної угоди,  в яких передбачені додаткові,  у порівнянні з діючим законодавством
гарантії,  в тому числі і гарантії з
оплаті праці вище встановленого законодавчо мінімального розміру заробітної
плати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали доводи
апеляційної скарги і просили її задовольнити,
рішення суд скасувати і задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти доводів апеляційної
скарги,  просила її відхилити і рішення
суду залишити без змін,  вважає його
правильним і обгрунтованим.

Відмовляючи в задоволенні вимог позивача про стягнення
недонарахованої заробітної платі,
компенсації за час затримки розрахунку та моральної шкоди,  суд першої інстанції виходив з того,  що заробітна плата в оспорюваний період
позивачу відповідачем нараховувалась вірно і підстави для її перерахунку
відсутні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  перевіривши доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ІДПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,  якщо
визнає,  що суд першої інстанції ухвалив
рішення з

додержанням
норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів
справи,  що позивач працював у
відповідача електрослюсарем підземним з повним робочим днем у шахті з 5 травня
1986 року по 28 лютого 2007 року.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода,  обчислена,
як правило,  у грошовому виразі,  яку власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить
від складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та господарської діяльності підприємства,  установи,
організації і максимальним розміром не обмежується.

Статтею 97 КЗпП передбачено,  що
конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок
робітникам,  посадових окладів
службовцям,  а також надбавок,  доплат,
премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом.

Пункт 2.2. Генеральної угоди між Кабінетом Міністрів України,  всеукраїнськими об'єднаннями організацій
роботодавців і підприємців та всеукраїнськими профспілками та про об'єднаннями
передбачає,  що мінімальна тарифна ставка
,  тарифна ставка робітника 1 розряду
(крім установ,  організацій та закладів
окремих галузей бюджетної сфери,
передбачених постановою Кабінету Міністрів України від ЗО серпня 2002
року № 1298) встановлюється у розмірі не менш 120 % розміру мінімальної
заробітної плати,  встановленої законом.
На окремих підприємствах,  які з
об'єктивних фінансово-економічних причин не можуть виконати цю Угоду,  колективним договором можуть встановлюватися
на період не більше ніж шість місяців з дати його підписання інший розмір
мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду,  який не може бути меншим ніж розмір
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом.

Вказана угода встановлює,  що за
роботу у важких і шкідливих умовах праці встановлена доплата 4, 9 % та 12 % від
тарифної ставки,  а за роботу в особливо
важких та особливо шкідливих умовах праці від 16, 2 та 24 відсотків тарифної
ставки.

Відповідно до пункту 9.4.1 Галузевої угоди між Міністерством вугільної
промисловості України,  іншими державними
органами,  власниками (об'єднаннями
власників),  що діють у вугільній
галузі,  і всеукраїнськими профспілками
вугільної промисловості від 3 липня 2001 року (реєстраційний номер в
міністерстві праці та соціальної політики України № 71 від 7 серпня 2001
року)(далі Галузева угода) умови оплати праці,
міжкваліфікаційні та міжпосадові співвідношення,  розмірі тарифних ставок і посадових окладів
працівників підприємств і організацій,
визначаються додатком до розділу 9 Угоди,  чинним законодавством під контролем
Мінвуглепрому,  яке забезпечує реалізацію
державної політики щодо оплати праці та соціального захисту працівників
вугільної промисловості.

Такий же механізм введення нових тарифних ставок передбачений і наказом
Міністерства палива та енергетики України № 345 від 21 серпня 2000 року,  де зазначено по мірі вишукання коштів
надавати до Мінпаливенерго,
Держвуглепрому пропозиції щодо підвищення тарифних ставок та посадових
окладів з виконанням умов,  визначених в
п. 1.3 цього наказу.

Перехід на нові тарифні ставки у відповідача проводився після наказу
Мінпаливенерго і отримання дозволу центральної комісії з підвищення тарифних
ставок (посадових окладів).

Суд першої інстанції встановив,  що
на протязі 2004-2007 років на шахті у зв'язку з підвищення мінімального розміру
заробітної плати здійснювався перерахунок тарифних ставок і окладів,  по мірі вишукання коштів,  необхідних для підвищення тарифних ставок і
після отримання дозволу Мінпаливоенерго,
і розмір заробітної плати позивача перевищував у     оспорюваний період  встановлений законодавчо розмір  мінімальної

заробітної
плати,  а тому суд    обгрунтовано зробив висновок,  що
заробітна плата позивачеві нараховувалась вірно і підстави для її
перерахунку відсутні.

Ці обставини
підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами.

Крім того,  встановлено,  що з 1999 року по теперішній час по шахті ім.
60-річчя Радянської України перед працівниками існує заборгованість по
заробітній платі,  яка станом на 1 січня
2007 року складає 863 тис. грн. і в даний час підприємство знаходиться в стадії
ліквідації.

Розглядаючи позовні вимоги,  суд
повно та всебічно з'ясував обставини справи,
перевірив доводи та заперечення сторін,
правильно встановив правовідносини,
які склались між ними і дійшов до обгрунтованого висновку про відмову в
задоволенні заявлених вимог.

Висновки суду є правильними ,
оскільки грунтуються на обставинах,
які встановлені в судовому засіданні,
наданих сторонами доказах,  у
відповідності з нормами матеріального і процесуального законодавства.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є непереконливими,  не спростовують висновків суду і не належать
до тих підстав,  із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни
оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд визнає,  що рішення
ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права,  тому на підставі ст. 308 ЦПК України відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного,  керуючись
ст.ст. 303,  307,  308,
313-315 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 25
червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили .