Справа № 2 - 962/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня
2007 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого
судді - Рябішина А.О.,  при секретарі -
Шевченко Г.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного дослідного господарства «Тахтаулово» інституту свинарства ім.  О.В. Квасницького Української Академії
аграрних наук про визнання права власності,
третя особа КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування
Полтавського району»,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Державного дослідного господарства «Тахтаулово»
інституту свинарства ім.  О.В.
Квасницького Української Академії аграрних наук про визнання права власності,  третя особа КП «Бюро технічної інвентаризації
та містобудування Полтавського району»,
посилаючись на те,  що у вересні
1987 року між позивачем та відповідачем було укладено типовий договір про
передачу господарством робітнику у власність індивідуального житлового будинку.
Не зважаючи на виконання умов договору позивач не може оформити право власності
на будинок через те,  що договір не було
нотаріально посвідчено.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала,  просила суд задовольнити їх та надала
свідчення аналогічні тим,  що викладені в
позовній заяві.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився,
попередньо надавши суду заяву,  в
якій просить розглядати справу без його участі,
проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник
КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» в
судове засідання не з"явився та подав заяву,  в якій просив розглядати справу без його
участі.

Суд,  заслухавши пояснення позивача та вивчивши
матеріали справи вважає,  що позовні
вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи у вересні
1987 року між Державним дослідним господарством «Тахтаулово» інституту
свинарства ім.  О.В. Квасницького
Української Академії аграрних наук та ОСОБА_1 було укладено типовий договір про
передачу господарством робітнику у власність індивідуального житлового будинку
з надвірними побудовами в порядку передбаченому ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР від 19.06.1978 року
(а.с.  5 - 6). За умовами договору
житловий будинок в с.  Жуки,  Полтавського
району площею 89, 26 кв. м.  вартістю 23
140 крб. збудований господарством за рахунок кредиту Держбанку СРСР передано у
власність позивача. При цьому згідно п. 2 договору половина кредиту сплачується
господарством,  а інша половина -
робітником.

Згідно
довідки Державного дослідного господарства «Тахтаулово» інституту свинарства
ім.  О.В. Квасницького Української
Академії аграрних наук № 87 від 08.05.2007 року ОСОБА_1 умови договору виконав,  сплативши господарству 11 968, 93 крб
вартості будинку. Згідно довідки Тахтаулівської сільської ради № 1009 від
09.07.2007 року та технічного паспорту від 12.06.2007 року (а.с.  10 - 14) в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані
ОСОБА_1 зі своєю сім'єю (а.с.  7).

Вирішуючи
питання про застосування цивільного законодавства суд виходить з положень п. 4
Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України,  який набув чинності з 01.01.2004 року згідно
яких Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин,  що виникли після набрання ним чинності. Щодо
цивільних відносин,  які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом України,
положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що виникли або продовжують існувати після
набрання ним чинності.

Оскільки
спірні правовідносини виникли до набрання чинності цим кодексом,  суд вважає за необхідне застосувати Цивільний
кодекс УРСР від 18.07.1963 року.

Для
укладення договорів про передачу нерухомого майна,  зокрема житлових будинків у власність ЦК УРСР передбачає
обов'язковість письмової нотаріальної форми.

Згідно  ст.  47
ЦК УРСР недодержання
нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками,  передбаченими частиною другою статті 48 цього
Кодексу. При цьому якщо одна з сторін повністю або частково виконала
угоду,   що потребує нотаріального
посвідчення,  а друга сторона

ухиляється від
нотаріального оформлення угоди,  суд
вправі за вимогою сторони,  яка виконала
угоду,  визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Враховуючи
те,  що позивач сплатив обумовлену
вартість будинку відповідачу,  прийняв
його у власність та користується ним протягом тривалого часу,  беручи до уваги той факт,  що відповідач в своєму листі підтверджує
факти укладення та належного виконання умов договору та визнає позовні
вимоги,  суд вважає за можливе визнати
спірний договір дійсним.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.   ст.  7,
8,  10,  11,
60,  208,  209,
212,  213,  215 ЦПК України,   ст.
47 ЦК УРСР,  п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України
суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Договір
про передачу господарством робітнику у власність індивідуального житлового
будинку з надвірними побудовами в порядку передбаченому ЦК КПРС та Ради
Міністрів СРСР від 19.06.1978 року,
укладений у вересні 1987 року Дослідним господарством НДІС,  що знаходиться в с.
Тахтаулово,  Полтавського
району в особі директора Борисенко Миколи Миколайовича з однієї сторони та
ОСОБА_1 з іншої сторони,  за яким
дослідне господарство передало,  а
ОСОБА_1. прийняв житловий будинок загальною площею 89, 26 кв. м. ,  в тому числі житловою площею 44, 64 кв. м.  в с.
Жуки,  Полтавського
району визнати дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і
спорудами за адресою АДРЕСА_1.

Зобов'язати
КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району»
зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами за адресоюАДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської
області через Полтавський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом
20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду або в
порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.