Справа№ 2 п-608 /07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

01 червня 2007 року                                                             Комсомольський
міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді                                              Окунь
Т.В.

при секретарі                                                                        Гончар
С. Т.

з участю сторін:

позивача                                                                                ОСОБА_1

представника позивача                                                      ОСОБА_2

представників відповідача                                                 Лобача
О.М. ,  Іванченка P.O.,  Безуглого О.Ю.

представника третьої особи                                              Третяк
С. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Комсомольську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ "Полтавський ГЗК" /третя особа з боку відповідача
Управління Пенсійного фонду України в м.
Комсомольську / про визнання у нього пільгового списку №1 та
зобов'язання відповідача видати довідку про підтвердження трудового стажу для
призначення пенсії за пільговим списком №1,

встановив:

В березні 2006 року позивач звернувся до суду з позовом до ВАТ
"Полтавський ГЗК" з вимогою визнання частково недійсними результатів
атестації робочих місць на "Полтавському ГЗК",  яку було проведено в травні 1995 року,  визнання недійсним наказу генерального
директора ВАТ "Полтавський ГЗК" № 366 від 23.05.1995 року в частині
атестації робочого місця гірничого майстра в кар'єрі (№443) за списком №2,  та зобов'язання ВАТ "Полтавський
ГЗК" відчинити певні дії щодо підготовки відповідних документів для
призначення пенсії за пільговим списком №1 з передачею їх до Управління ПФУ
м.  Комсомольська (ах. 3, 44, 49, 52).

В судовому засіданні позивач зменшив розмір позовних вимог (а.с.  256-258),
звернувшись до суду з вимогою визнання за ним пільгового списку №1 для зарахування
до стажу,  який дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах та зобов'язання ВАТ "Полтавський ГЗК"
видати довідку про підтвердження його трудового стажу за пільговим списком №1
заперіодзОІ жовтня 1982 року по21 серпня 1992 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються посиланням на порушення відповідачем вимог
трудового та пенсійного законодавства в частині невірного застосування
"Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв,  робіт,
професій,  посад і показників при
обчисленні стажу,  що дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах",
затв. наказом Мінпраці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005 року
і як наслідок невірного визначення наявного у нього трудового стажу. що дає
право на призначення трудової пенсії за пільговим списком № 1.

Представники відповідача позов не визнали. Вважають,  що твердження позивача на обґрунтування
заявленого позову є наслідком невірного тлумачення ним норм законодавства,  які регулюють порядок обчислення стажу
роботи,  що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах. Через необґрунтованість позову,  в його задоволенні просять відмовити
повністю.

Представник Управління ПФУ в м.
Комсомольську,  подаючи свої
доводи відносно обгрунтованості вимог позивача,
суду пояснила,  що права на
призначення пенсії за пільговим списком №1 на даний час позивач не має через
відсутність підтверджуючих результатів атестації його робочого місця за умовами
праці,  оскільки для зарахування до
стажу,  який дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах,  відповідне право
впродовж цього періоду роботи відповідно до наказу Мінпраці X» 383 має бути
підтверджене тільки за наслідками атестації.

Суд,  заслухавши пояснення
сторін,  дослідивши представлені ними на
обґрунтування власних вимог і заперечень докази,  вважає,
що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

18 листопада 2005 року наказом Міністерства праці та соціальної політики
України № 383 був затверджений Порядок застосування Списків № 1 і 2
виробництв,  робіт,  професій,
посад і показників при обчисленні стажу,
що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" ( а.с.  72-75). Цей порядок регулює застосування
Списків № ! і 2 при обчисленні сгажу роботи,
що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до
підпунктів "а",  "б"
статті 13 та  ст.  100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Судом встановлено,  що 17 листопада
1980 року наказом директора Дніпровського гірничозбагачувального комбінату №
554 -к ( а.с.  35-36) ОСОБА_1 був
прийнятий на роботу гірничим майстром в кар'єр ДГЗК. Згодом,  наказом МЧМ УРСР від 08.05.1981 року ДГЗК
було перейменовано у Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат /а.с.  6/.

На момент працевлаштування позивача,  посада гірничий майстер,  відповідно до
Постанови Ради міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56 року,  якою були затверджені Списки №1 і 2
професій,  що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,  була віднесена до
розділу 1 підрозділу 1 -б "відкриті гірничі роботи" Списку №2.

26 січня 1991 року постановою КМ СРСР № 10 були затверджені Списки виробництв,
робіт,  професій,  посад і показників,  що дають право на пільгове пенсійне
забезпечення,  згідно з розділом 1 яких
"Гірничі роботи" п.3 працівники,
керівники та спеціалісти,  зайняті
повний робочий день в розрізах,  кар'єрах
та рудниках по здобичі корисних копалин глибиною 150 м і нижче віднесені до
пільгового Списку №1( а.с.  278-279).

Наказом по Полтавському ГЗК № 58-к від 14 квітня 1993 року (а.с.  98) на підставі проведених маркшейдерських
замірів,  глибина кар'єра Дніпровського
рудоуправління ПГЗК з 01 жовтня 1982 року була встановлена глибиною ISO м.

12.02.1998 року згідно наказу № 76 к від 12.02.1998
року позивач був переведений на посаду заступника начальника екскаваторної
дільниці №2 в кар'єрі Дніпровського рудоуправління (а.с.  7),  а
з 17.09.1999 року за наказом № 735 к від 22.09.1999
року почав працювати помічником машиніста екскаватора по 5 розряду в кар'єрі
Дніпровського рудоуправління,  по
пільговому Списку №1 (а.с7).

Обґрунтовуючи свої вимоги,  ОСОБА_1
зазначив,  що з досягненням 50 - річного
віку /29 листопада 2004 року/ він набув право на призначення пенсії за
пільговим Списком №1,  як працівник,  що був зайнятий повний робочий день протягом
періоду з 01.10.1982 року до 21.08.92 року в кар'єрі,  глибина якого становить 150 м.  і нижче - фактично на роботах за Списком №1
виробництв,  робіт,  професій,
посад і показників,  затв.
Постановою KM СРСР від 26.01.1991
року № 10,  яка має пряму дію і до
набуття чинності Постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 року "Про порядок
атестації робочих місць за умовами праці",
повинна застосовуватись незалежно від результатів атестації.

Як пояснив суду позивач,  з
досягненням 50-річного віку,  звернувшись
до адміністрації ВАТ "Полтавський ГЗК" з заявою про призначення
пенсії,  був впевнений у тому,  що з прийняттям наказу про встановлення
глибини кар'єру 150 м.  /01 жовтня 1982
року/ до 21.08.1992 року /набрання чинності Постановою КМУ "Про порядок
атестації робочих місць за умовами праці"/ його трудовий стаж за цей
період - 9 років 10 місяців 21 день мав обраховуватись за пільговим Списком №
1. Наявність такого права за обгрунтуванням позивача витікає із змісту
Постанови КМ
СРСР № 10 (а.с. 278 -279) та п.3, 4.1, 4.5 Порядку
застосування Списків № 1і 2,  затв.
наказом Мінпраці та соціальної політики України № 383 ( а.с.  72-75). який визначає,  що при визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовують Списки,  що
чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до Списків (приклад у додатку до Постанови
№1). З врахуванням положень п 4.5 Порядку,
який зазначає,  що у разі,  якщо атестація з 21.08.1992 року не
проводилася чи за результатами атестації,
вперше проведеної після 21.08.1997 року право не підтвердилось,  до пільгового стажу зараховується лише період
роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві до 21.08.1992 року
включно,  тобто до набуття чинності
Порядком проведення атестації робочих місць. Даючи тлумачення згаданим
нормам,  позивач вважає,  що у ситуації,  яка виникла з ним,  у такому ж порядку /відповідно до ч.2 пункту
4.5 Порядку ( а.с.  74)/ має
зараховуватись пільговий стаж,  якщо за
результатами атестації,  вперше проведеної
до 21.08.1997 року право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Судом встановлено,  що на виконання
Постанови КМУ "Про порядок атестації робочих місць за умовами праці"
відповідно до наказу генерального директора ВАТ "Полтавський ГЗК" №
752 від 28.12.93 року на підприємстві протягом квітня-травня 1995 року вперше
була проведена атестація робочих місць,
за наслідками проведення якої,
наказом №366 від 23 травня 1995 року робоче місце позивача № 442 було
проатестоване по пільговому списку №2 ( а.с 112, 142-143). Обґрунтовуючи
позов,  позивач посилається також на
чинність згаданого наказу,  п.3 якого
зазначає,  "що у разі не підтвердження
права на пільгову пенсію даної професії по Списку № 1 по результатам
атестації,  а до проведення атестації ця
професія відносилась до пільгового забезпечення по списку №1,  строк розрахунку стажу по Списку №1
завершується датою видання даного наказу" ( а.с.  112).

Вважаючи,  що за умовами праці в
кар'єрі,  глибина якого досягла 150 м.
,  при тривалості дії шкідливих факторів
за зміну не менше 80%,  що підтверджено
картами умов праці ( а.с.  97-106),  в період дії Списків №1 і 2,  затв постановою КМУ №10,  його професія мала бути віднесеною до
пільгового Списку №1,  що фактично не
підтвердилось за результатами проведеної в 1995 році атестації,  відповідно до ч.2 пункту 4.5 Порядку
застосування Списків № 1і 2,  затв.
наказом Мінпраці та соціальної політики України № 383 та п.3 Наказу
генерального директора ВАТ "Полтавський ГЗК" його трудовий стаж за
період з 01.10.1982 року до 21.08.92 року має зараховуватись по пільговому
Списку № 1.

Вирішуючи питання щодо обгрунтованості доводів позивача,  суд виходить з наступного:

Спірні правовідносини регулюються ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування'",  ЗУ "Про пенсійне забезпечення",  Наказом
Мін.праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 та Постановою КМУ
від 01.08.1992 року № 442 про затвердження "Порядку проведення атестації
робочих місць за умовами праці".

Відповідно до  ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" ( а.с 131) право на пенсію на пільгових умовах
мають працівники,  зайняті повний робочий
день у виробництвах і за професіями,
передбаченими у відповідних Списках № 1 і 2,  і за результатами атестації робочих місць.
Згідно з п.4 Порядку проведення атестації робочих місць ( а.с 76) за умовами
праці,  атестація проводиться в
строки,  визначені колективним
договором,  але не рідше одного разу на 5
років. Виходячи із змісту згаданих норм слід зробити висновок про те,  що при призначенні пенсії на пільгових умовах
для зарахування для пільгового стажу певного 5-річного періоду роботи зі
шкідливими умовами праці відповідне право продовж цього періоду повинно бути
підтверджене за результатами атестації робочих місць за умовами праці,  шо по суті було підтверджене в судовому
засіданні представником ПФУ в м.
Комсомольську.

Відповідно до п.4.3 Порядку застосування Списків № І і 2 ( а.с.  73) у разі підтвердження цього права за
результатами атестації,  вперше
проведеної до 21 серпня 1997 році (впродовж 5 років після введення в дію
Порядку проведення атестації робочих місць),
до стажу,  який дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
зараховується

весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах,  передбачених Списками,  тобто період роботи із шкідливими умовами
праці,  до дати видання наказу на
підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж
наступних 5 років з урахуванням п.4.2 цього Порядку.

Атестація робочого місця позивача вперше була проведена впродовж 3 років після
введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць,  за результатами якої робоче місце № 442
(гірничий майстер) було проатестоване по Списку № 2,  розділ І,
підрозділ 1-6,  "'гірничі
роботи" (а.с. 291-298),  з огляду на
що,  спірні правовідносини мають
регулюватися саме п.4.3 Порядку застосування Списків № 1 і 2,  оскільки вперше проведена до 21.08.1997 року
атестація робочих місць на підприємстві підтвердила право ОСОБА_1 на пенсію за
віком на пільгових умовах за Списком № 2,
за яким його було прийнято на роботу в період дії Списків,  затверджених постановою Ради Міністрів СРСР №
1173 від 22.08.1956 року ( а.с132). За наслідками проведеної атестації,  16.05.1995 року ( а.с.  129) державною експертизою умов праці було
надано висновок,  згідно з яким якість
проведеної атестації була визнана задовільною,
результати якої заносились також в накази про переводи на іншу
роботу,  з якими позивач був ознайомлений
під розпис ( а.с.  206-209).

Посилання позивача щодо прямого застосування /незалежно від результатів
атестації/ норм Постанови КМ СРСР від 26.01.1991 року № 10,  яка до пільгового Списку № 1 зарахувала
працівників,  що зайняті повний робочий
день в кар'єрах,  глибина яких становить
150 м.  і більше,  також враховані судом,  але не можуть бути прийняті до уваги через
помилковість їх тлумачення позивачем.
Згаданий висновок зроблений судом в комплексі тлумачення всього змісту
згаданої Постанови,  відповідно до п.2
якої,  застосування Списків № 1 і 2 також
проводилось з врахуванням атестації робочих місць. Пунктом 3 згаданої Постанови
керівники підприємств були зобов'язані забезпечити своєчасну підготовку до
введення в дію Списків 1 і 2 та провести атестацію робочих місць з прийняттям
необхідних заходів до покращення умов праці (а.с.  278). Але,
як зазначив представник відповідача,
практично проведення атестації робочих місць стало можливим лише з
прийняттям відповідного нормативного акту,
який визначив порядок проведення атестації ( а.с.  76). За поясненням інженера по пенсійному
забезпеченню відділу кадрів ВАТ "Полтавський ГЗК" ОСОБА_2,  допитаної судом в якості свідка,  саме в цей період,  з моменту прийняття Постанови KM СРСР від 26.01.1991
року№ 10 і до введення в дію акту,  який
визначав порядок проведення атестації робочих місць /через законодавчу
неврегульованість порядку проведення атестації та відповідно до роз'яснення
Міністерства соціального забезпечення України № 14 /а.с. 274/,  працівники /ОСОБА_3,  ОСОБА_4.,
ОСОБА_5./,  які досягли пенсійного
віку і мали в наявності трудовий пільговий стаж,  отримували право на пенсію без врахування
даних про результати атестації,  що було
підтверджено в судовому засіданні також представником Управління ПФУ в м.  Комсомольську,  і наводилось позивачем в якості аргументу на
обгрунтованість його позову. Проте,  дана
обставина не є аргументом для проведення аналогії,  оскільки на момент виникнення спірних
правовідносин,  пенсійним законодавством
чітко врегульований порядок та умови призначення пенсії на пільгових
умовах,  право на яку повинно бути
підтверджене за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  13 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення",  Наказом Мін.праці та
соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 про затвердження "Порядку
застосування Списків №> 1 і 2 виробництв,
робіт,  професій,  посад і показників при обчисленні стажу,  що дає право на пенсію за віком на пільгових
умовах",  Постановою КМУ від
01.08.1992 року № 442 про затвердження "Порядку проведення атестації
робочих місць за умовами праці",
ст.  ст. 213, 215 ЦПК
України,  суд,

рішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Полтавської області через Комсомольський міський суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
або в порядку,  передбаченому ч.4  ст. 295 ЦПК України.