Справа №2-0-19/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                       УКРАЇНИ

26 липня 2007 р.                    Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді                           Школи М.Г.

народних засідателів:                                       Ковтун О.С., Оболоник О.П.

при секретарі                                                    Колівошко Н.М.

та осіб, які приймають участь у
справі:

заявниці                                                            ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_1                     ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.Кролевець цивільну справу за заявою ОСОБА_1
(за дорученням ОСОБА_2) про визнання безвісно
відсутнім ОСОБА_3, заінтересовані особи - управління праці та
соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації і
управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі,-

встановив:

ОСОБА_1 (за
дорученням ОСОБА_2) звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім
ОСОБА_3.

Ухвалою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 19 червня
2007 року у якості заінтересованої особи для участі у розгляді справи залучено
управління Пенсійного фонду України у Кролевецькому районі.

Заявниця ОСОБА_1 (за дорученням ОСОБА_2) посилається на те, що 11 грудня
1991 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, за час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1народився
син ОСОБА_5. 14 квітня 1999 року шлюб заявниця ОСОБА_1 з ОСОБА_4 розірвала,
отримавши 14 квітня у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції
свідлцтво про розірвання шлюбу. Між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_4 була
домовленість, що ОСОБА_4 буде приймати
участь у вихованні сина та добровільно буде надавати матеріальну допомогу сину
на його утримання. Однак, починаючи з 1999 року ОСОБА_4 перестав приймати
участь у вихованні та утриманні сина ОСОБА_5 З 2003 року зв'язок заявниці
ОСОБА_1 з ОСОБА_4 припинився. За заявою заявниці ОСОБА_1 Кролевецьким РВ
УМВС ОСОБА_4 був оголошений в розшук, однак
встановити місце перебування ОСОБА_6 не надалося можливим, розшук позитивних результатів не
дав. У місці постійного проживання немає відомостей про місце
перебування ОСОБА_4 більше ніж одного року, тому він за рішенням суду може бути
визнаний безвісно відсутнім. Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім заявниці
ОСОБА_1 необхідно для призначення державної
допомоги на сина ОСОБА_5 згідно чинного законодавства.

Заінтересована
особа - управління праці та соціального захисту населення Кролевецької райдержадміністрації просить справу
розглядати без представника управління, про що суду надана письмова
заява. Із письмової заяви вбачається, що управління не є зацікавленою особою,
оскільки призначенням пенсій по втраті годувальника займається управління ПФУ у
Кролевецькому районі.

Заінтересована особа - управління ПФУ у Кролевецькому районі просить справу
розглядати без представника управління, про що суду надана письмова заява.
Із письмової

2

заяви вбачається, що управління не
заперечує стосовно визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім.

Суд, заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_1, представника заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2, допитавши свідка ОСОБА_7, дослідивши письмові докази, суд
прийшов до слідуючого.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до
ст. 43 ЦК України фізична особа може бути
судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її
перебування.

Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_5 в місці його
постійного проживання у м.Кролевець протягом одного року підтверджується
зібраними у справі доказами.

Згідно з повідомленням Кролевецького РВ УМВС України в Сумській області від
18 липня 2007 року за № 4756 ОСОБА_4 з 08 січня 2005
року знаходився в розшуку (розшукова справа №74 від 08 січня
2005 року) згідно ухвали Кролевецького районного суду Сумської області від 29 грудня 2004 року, в ході проведення розшукових
міроприємств встановити місце знаходження ОСОБА_5
не надалося можливим,   (а.с.44)

Допитана судом свідок ОСОБА_7 пояснила, що проживала по сусідству
з подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в м.Кролевець по вул. Шевченка,
починаючи з 1999 року, тобто більше року, за
місцем постійного проживання ОСОБА_5 не бачила, де він може знаходиться не знає. Зі слів його колишньої дружини ОСОБА_1 їй
відомо, що він їй не пише, ніякої допомоги
дитині не надає. З 2001 року вона виїхала тимчасово проживати в
м.Київ.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком ОСОБА_7 Даних про її
заінтересованість в результаті розгляду справи
відсутні, її показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим
зібраним у справі доказам.

Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості
встановити день одержання останніх відомостей про
місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були
одержані такі відомості, а в разі неможливості
встановити цей місяць - перше число наступного року.

Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про ОСОБА_5 були в в кінці серпня на початку вересня 2003 року, то
початком його безвісної відсутності слід вважати 01 жовтня 2003 року.

Задоволення заяви ОСОБА_1 має для
неї та її дитини юридичне значення.

Право на пенсію внаслідок втрати годувальника виникає і у випадку визнання годувальника у встановленому порядку безвісно відсутнім
згідно зі ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 248, 249 ЦПК України, ст. 43 ЦК України,-

вирішив:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

визнати безвісно відсутнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
м.Баку Азербайджан.

Початком безвісної відсутності
ОСОБА_5 вважати 01 жовтня 2003 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.