№2-58/2007  p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

3.07 .200   року.Макарівський   районний суд Київської області   в складі головуючого судді Тюхтія П.М.  при секретарі
Мельниченко І.О.,   розглянувши у відкритому судовому засіданні
в смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, Суб"єкта
підприємницької діяльності   ОСОБА_3.,
третя особа Макарівська селищна рада,
про визнання приватизації земельної ділянки недійсною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом,
посилаючис на те,  що рішенням
Макарівської селищної ради від 9.06.1993 року йому було надана в тимчасове
користування для городництва і розвитку особистого підсобного господарства
земельна ділянка розміром 0, 60 га, яку він до даного часу обробляє.9.02.2005
року він згідно його заяви отримав дозвіл на приватизацію вказаної земельної
ділянки.Проте коли виготовили документацію, відділ земельних ресурсів не
присвоїв кадастровий номер, йому повідомили, що вказана земельна ділянка
належить відповідачу., частково, в розмірі 0, 322 га.20.10.2005 року ОСОБА_2
передали у власність вказану земельну ділянку.Вважає, що це порушення його
правд приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2. було здійснено з порушенням
законодавства, тому просив суд визнати недійсною приватизацію земельної ділянки
ОСОБА_2. та визнати недійсним державний акт на право власності на землю,
виданий відповідачу.

В
судовому засіданні позивач підтримав позов, пояснив, що з 1993 року, коли
отримав земельну ділянку, обробляв її, а коли в 2003 році земельну ділянку дали
відповідачу ОСОБА_2-нічого не робив на тій частині земельної ділянки.Відповідач
дискував земельну ділянку.

Відповідач
не визнав позовних вимог, пояснив, що позивачу земельна ділянка надана на 10
років.При приватизації земельної ділянки з сусідом Бруквенком погодив межі
земельної ділянки, інших сусідів не знав.З 2002 року орав та дискував земельну
ділянку.Позивач до нього ніяких претензій не висловлював.

СПД „ОСОБА_3.
свого представника до суду не направив.

Представник
Макарівської селищної ради пояснив суду, що раніше землями, до яких входить
спірна земельна ділянка, розпоряджалась Макарівська селищна рада, а з 2001
року,  у зв"язку з введенням в дію
нового ЗК вказаною землею розпоряджається Макарівська райдержадміністрація, тому
почали виявлятися „накладки".

З копії
рішення Макарівської селищної ради від 9.06.1993 року вбачається,  що позивачу ОСОБА_1. виділено в тимчасове
користування для городництва і розвитку особистого підсобного господарства
земельну ділянку площею 0, 60 га на строк до 10 років.

У відповідності
до  ст. .22 ЗК України 1991 року право
користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і
одержання документа, що посвідчує це право. У відповідності до  ст. .24 ЗК України 1991 року право
тимчасового користування землею оформляється договором.

Ні акту
затвердженого органом місцевого самоврядування,
встановлення меж земельної ділянки, що надана в 1993 році,  позивач представити суду не зміг, відсутній і
відповідний договір про право тимчасового користування землею.Отже право
користування спірною земельною ділянкою, що може бути захищене в судовому
порядку,  у позивача не виникло.
Відповідачу ОСОБА_2. земельна ділянка розміром 0, 60 га для ведення особистого
підсобного господарства надана згідно рішення Макарівської селищної ради № 263
від 26.12.2001 року.Відповідно до розпорядження Макарівської
райдержадміністрації від 26.10.2005 року № 434 ОСОБА_2. передано у приватну
власність земельну ділянку

розміром
0, 322 га для ведення
особистого підсобного господарства.Акт встановлення на місцевості та погодження
меж земельної ділянки ОСОБА_2. затверджено Макарівською селищною радою та
представником СПД ОСОБА_3., який виготовляв технічну документацію . На підставі
вказаного розпорядження 16.12.2005 року ОСОБА_2. видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку.

Отже   право
власності   на   земельну
ділянку   у   відповідача
виникло   з   підстав , передбачених  ст. . ст.
118, 125, 126 ЗК України без порушення права , захищеного законом,  позивача ОСОБА_1. Тому в задоволенні позову
необхідно відмовити. На підставі наведеного та керуючись  ст. .60, 215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  яку може бути подано протягом десяти днів з
часу проголошення рішення.