Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22ц-1507/2007р.                                                           Головуючий
32                                                                                      Доповідач
інстанції  Сундуков  В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                                                                     УКРАЇНИ

22 листопада
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
міста Севастополя в складі: головуючого
- Клочка В.П.,

суддів                                          -  Сундукова В.М. ,  Володіної Л.В.,

при
секретарі    -  Баран М. Л.,

за участю представника позивача ДП „Севастопольський морський рибний
порт" Ляхової О.С. ,  відповідача та
представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі цивільну справу за позовом Державного
підприємства „Севастопольський морський рибний порт" до ОСОБА_1,   ОСОБА_2,
ОСОБА_3про  визнання  такими,
що  втратили  право користування жилою площею,  за апеляційною скаргою Державного
підприємства „Севастопольський
морський  рибний  порт"
на  рішення  місцевого
суду Гагарінського району м.
Севастополя від 20 вересня 2007р.,
-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2005 року позивач Державне
підприємство „Севастопольський морський рибний порт" (далі по тексту ДП
„Севморрибпорт") звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання такими,  що
втратили право користування жилою площею по вул.  Б.Михайлова,  13,  секція 13
кімната АДРЕСА_1(гуртожиток) в м.
Севастополі.

Вимоги
мотивовані тим,  що відповідачі без
поважних причин не проживають в гуртожитку більше трьох років,  оплату за проживання та комунальні послуги не
проводять,  в ДП „Севморрибпорт" не
працюють. Уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги,  представник позивача просив визнати
відповідачів такими,  що втратили право
користування спірною жилою площею з січня 2002 року.

Рішенням
місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 20 вересня 2007р. в задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач ДП „Севморрибпорт" просить рішення суду
скасувати,  ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог,  посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права,  та на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді -
доповідача,  пояснення осіб,  які з'явилися в судове засідання,  дослідивши матеріали справи,  та обговоривши доводи апеляційної
скарги,  вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив з того,  що
доказів,  які підтверджують відсутність
відповідачів на спірній жилій площі без поважних причин більше шести
місяців,  позивачем не надано.

З такими
висновками погоджується колегія суддів,
оскільки вони зроблені на підставі повного та всебічного розгляду всіх
обставин справи,  з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтею
71 ЖК України передбачено,  що при
тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість місяців,
цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем,  а в разі спору - судом.  Жиле приміщення зберігається за тимчасово
відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у

2

випадках   тимчасового
виїзду   з постійного місця
проживання за умовами і характером роботи - протягом всього часу виконання цієї
роботи.

Судом
першої інстанції встановлено,
підтверджується матеріалами справи та наданими сторонами доказами,  що на підставі ордеру № 11 від 27 квітня 1993
року відповідачі по справі зареєстровані в спірній кімнаті АДРЕСА_1,  секція № 13 в будинку № 13 по вул.
Б.Михайлова в м.  Севастополі.

Як
вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1,  який є наймачем спірної кімнати,  працював на посаді матроса на судах ТОВ
„Українсько-грецько-панамської крюінгової компанії „Марин Менеджмент шипинг
Україна" та перебував в рейсах на судах вказаної компанії з 08.09.2000
року по 14.07.2001 року; з 16.07.2002 року по 02.07.2003 року; з 07.03.2004
року по 24.03.2005 року,  з 22.04.2005
року по 23.05.2005 року,  з 15.07.2005
року строком на дев'ять місяців (арк.с. 53, 54, 55).

З
показів свідків,  наданих в ході розгляду
справи вбачається,  що сім'я Ганниця
постійно проживає в гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_1,  про що також свідчить наявність в кімнаті
меблів та особистих речей відповідачів,
потрібних для проживання.

Доводи про те,  що відповідачі
постійно проживають в будиночку на дачній ділянці свого підтвердження в ході
розгляду справи не знайшли,
оскільки,  як встановлено судом
першої інстанції,  вказаний будинок не
має необхідних житлових умов для постійного проживання.

Судова
колегія вважає,  що суд першої інстанції
правильно оцінив надані сторонами докази в їх сукупності,  дав їм належну оцінку і дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для визнання відповідачів такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням за правилами  ст.  ст. 71, 72 ЖК України та ухвалив рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на їх недоведеність.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що
відповідачі не перебувають в трудових відносинах з ДП „Севастопольський
морський рибний порт" колегією суддів не можуть бути взяті до уваги,  оскільки вказана підстава не передбачена
вимогами вищевказаних норм Закону про визнання особи такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням на підставі яких заявлені позовні вимоги.

Інші
доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і не дають
підстав для висновку про неправильне застосування: судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального права,
яке б призвело до неправильного вирішення справи.

За таких
обставин судова колегія дійшла висновку,
що оскаржуване рішення суду скасуванню чи зміні не підлягає,  а апеляційна скарга Державного підприємства
„Севастопольський морський рибний порт",
відповідно до ч.1  ст.  308 ЦПК України,  - підлягає відхиленню.

Керуючись  ст.
ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу Державного підприємства „Севастопольський морський рибний порт"
відхилити.

Рішення
Гагарінського районного суду М. Севастополя від 20 вересня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.