Справа №22 - 6002 2007 року                       Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Лісовий О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня   2007 року                  Апеляційний суд Донецької
області в складі:

Головуючого
ПОСТОЛОВОЇ В.Г.

Суддів: ЛІСОВОГО
О.О., ТРОЦЕНКО Л.І.

При секретарі
ІВАНОВІ В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку

цивільну справу
за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1

на рішення   Краматорського міського   суду
Донецької області від   5
червня    2007 року по справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання договору позики недійсним -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням   Краматорського міського   суду
Донецької області від  5 червня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за
договором позики, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання
договору позики недійсним позовні вимоги ОСОБА_2задоволені повністю, стягнуто
на її користь з ОСОБА_1 гроші за договором позики у розмірі 23 000 грн, судові
витрати у розмірі 260 грн, а всього 23 260 грн.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання договору позики недійсним
відмовлено.

Задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачка дала в борг
відповідачці гроші у розмірі 33 000 грн, про що був укладений догові позики.

Частину суми
відповідачка повернула, решту суми у розмірі 23 000 грн як в строки,
передбачені договором, так і після їх спливу не повертає, внаслідок чого
позивачка вимушена звернутися до суду.

Заслухавши
доповідача, представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав:

У відповідності
з вимогами ст.308 ЦПК  України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Як видно з
матеріалів справи, між сторонами виникли правові відносини з приводу договору
позики, про що є письмовий договір позички від 29 вересня 2003 року /а.с.4/,
згідно якої позивачка  надала
відповідачці 33 000 грн., остання повинна була повернути суму позики до 29
грудня 2004 року. В строки, передбачені договором, сума позики не була
повернута, і тільки 19 січня 2005 року відповідачка повернула позивачці частину
боргу, а саме 10 000 грн, про що є відмітка на зворотному боці договору позики.

У відповідності
з вимогами ст.ст. 1046 та 1048 ЦК
України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність
другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості, і позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від
суми позики.

Таким чином
вимоги позивача, викладені в позовній заяві про стягнення частини суми боргу за
договором позики грунтуються на законі і суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги ухвалив законне і обгрунтоване рішення.

Посилання в
апеляційній скарзі на те, що даний договір позики був укладений під впливом
оману, на момент його укладення відповідачка помилялася, не можуть бути
підставою для скасування рішення, оскільки відповідачкою не надано ніяких
доказів про неправомірність укладення вказаного вище договору позики.

Керуючись ст.ст.
308, 314, 315 апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Краматорського міського   суду  Донецької області від 5 червня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором
позики, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання договору позики
недійсним   залишити без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України через суд першої
інстанції протягом двох місяців.