Справа
№ 2-1876/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
червня 2007 р.                                                                                м.  Кіровоград

Ленінський
районний суд м.  Кіровограда в складі:
головуючого - Ковтун Л.М.  при секретарі
- Ткачук Л.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Середньої
загальноосвітньої школи № 3 про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з вимогами про поновлення на роботу - посаду сторожа
середньої Загальноосвітньої школи №3 м.
Кіровограда,  стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,  у сумі 2000 гривень посилаючись на те,  що наказом № 83 від 30.09.05 року,  звільнений з посади за п.3  ст.  40
КЗпП України. Незаконність звільнення обгрунтував тим,  що систематичного порушення посадових
обов'язків не допускалось,  а притягнення
до дисциплінарної відповідальності,
згідно наказу № 213 від 10.12.2004 року "Про догану
ОСОБА_1",  за недобросовісне
виконання обов'язків,  що призвело до
численних порушень є безпідставним за відсутністю вини. Результатом незаконного
звільнення є вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. Стягнення моральної шкоди обумовлено неправомірним звільненням з
роботи за п.3  ст.  40 КЗпПУ і змусили позивача змінити свій
нормальний життєвий устрій та вимагали додаткових зусиль для організації життя.

В
судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі
посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник
відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнала та пояснила,  що звільнення проведено на підставі
законодавства,  а всі доводи позивачки є
безпідставними і заперечуються матеріалами справи. Позивачем вчинялись численні
порушення посадової інструкції за якіОСОБА_1. піддавалась дисциплінарним
стягненням у вигляді доган,  бесідам на
засіданні профспілкового комітету.

Згідно  ст.  40
п.3 КЗпП України передбачено розірвання трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу за систематичне не виконання працівником
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього,  якщо до
працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного впливу чи громадського
стягнення.

Крім
того,   ст.  151 КЗпП України передбачено,  що якщо протягом року з дня накладення
дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному
стягненню,  то він вважається таким,  що не мав дисциплінарного стягнення.

Судом
встановлено,  що згідно наказу № 83 від
30.09.05 року,  директора середньої
Загальноосвітньої школи № 3 м.
Кіровограда,  ОСОБА_1 звільнена з
посади сторожа,  за  ст.  40
п.3 КЗпП України. Підставою звільнення ОСОБА_1 є порушення останньою вимог
посадової інструкції,  Правил
внутрішнього трудового розпорядку та дисциплінарне стягнення,  згідно наказу №213 від 10.12.2004року,  яким оголошено догану. Однак,  з аналізу пояснень та матеріалів справи не
вбачається,  що позивачем систематично не
виконувались без поважних причин обов'язки покладені на нього трудовим
договором.  ОСОБА_1 піддавалась стягненню
у вигляді догани,  однак відповідно до
вищевказаних норм вважається такою,  що
не має дисциплінарного стягнення,  так як
наказ видавався 10.12.2004 року. Також,
встановлено і сторонами в судовому засіданні не заперечувалось,  що позивач в підсобному приміщенні сторожів
тримав три чемодани з особистими речами. Наявність на робочому місці працівника
особистих речей не може вважатись порушенням трудової дисципліни. Крім
того,  встановлено,  що ОСОБА_1 під час робочої зміни дозволила
хлопцю скористатись телефоном.  З даного
не вбачається,  яке саме порушення вчинив
позивач,  так як особа,  яка була допущена в приміщення школи є учнем
цієї школи,  що не оспорюється
сторонами,  а тому не може вважатись
сторонньою особою. З пояснень позивача вбачається,  що директором школи дозволялось допускати
сторонніх осіб для користування телефоном,
однак в екстрених випадках,
згідно пояснень від 13.12.2005року/а.с. 38/. З приводу факту крадіжки
секцій забору встановлено,  що позивачем
під час зміни виявлено крадіжку про,  що
терміново,  по телефону,  повідомлено директора школи та міліцію. За
даним фактом СВ Кіровського ВМ УМВС України в

області порушено кримінальну справу № 26-4677. Також,  позивачем неодноразово доводилось до ' відома
директора школи,  що охорона території
школи утруднена,  у зв'язку з поганим
освітленням та іншими причинами. Таким чином,
наказ директора середньої Загальноосвітньої школи № 3 м.  Кіровограда № 83 від 30.09.05 року,  «Про звільнено ОСОБА_1»,  за п.3
ст.  40 КЗпП України -за
систематичне невиконання без поважних причин трудових обов'язків,  є незаконним і не обгрунтованим,  а тому підлягає скасуванню.

Оскільки
судом встановлено незаконність дій адміністрації школи по звільненню з роботи
позивачки - ОСОБА_1 то відшкодуванню підлягає середній заробіток за час
вимушеного прогулу,  за період з
30.09.2005 року по 26.06.2007року - 20 місяців 26 днів. 336.97грн. +
369.21грн./2 = 353.09 гривень - середньомісячний заробіток / 26 роб. дні =
16.04 середньоденний заробіток. 20 міс.
* 353.09грн. = 7061, 80 грн.,  26
день * 16.04 грн. = 417, 04 грн,  7061,
80 грн. + 417, 04 грн. = 7478, 84 грн.

Стягнення
моральної шкоди у сумі 2000 гривень підлягає частковому задоволенню.
Згідно  ст. 237-1 КЗпПУ відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові
провадиться у разі,  якщо порушення прав
призвело до моральних страждань,  втрати
нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя. Судом визнано незаконність дій адміністрації середньої
Загальноосвітньої школи № 3 м.
Кіровограда та доведена вина в заподіянні моральних страждань,  а тому для позивачки настали негативні
наслідки,  однак враховуючи доведеність
наслідків,  тривалість страждань та інших
об"єктивних обставин,  суд
вважає,  що відшкодуванню підлягає сума
200 гривень.

Статтею 79 ЦПК
України визначено,  що судові витрати
складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до  ст. .88 ЦПК України    Стороні на користь якої    ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи
те,  що позивачем надані до суду   докази сплати державного мита та оплати
проведення експертиз тобто нею документально підтверджені судові витрати тому
суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідачів на користь позивача
судових витрат в розмірі 98, 50 грн. Керуючись
ст.   ст.  40 п.3,
43,  151,  237-1,
КЗпП України,   ст.  ст. 79;88;212-218 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Середньої загальноосвітньої школи № 3 про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.

Скасувати
наказ директора середньої Загальноосвітньої школи № 3 м.  Кіровограда № 83 від 30.09.2005 року.

Поновити
ОСОБА_1 на посаді сторожа середньої Загальноосвітньої школи № 3 м.  Кіровограда.

Стягнути
з середньої Загальноосвітньої школи № 3 м.
Кіровограда на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного
прогулу,  у сумі 7478, 84 грн. та
моральну шкоду,  у сумі 200 грн.

Рішення
в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один
місяць,  у сумі 353.09 грн. підлягає
негайному виконанню.

Судовий
збір,  в сумі 74 грн. вимога матеріального
характеру,  8, 50 грн. - поновлення на
роботі та 8.50 грн.- вимога моральної шкоди,
віднести на рахунок держави.

Витрати
на інформаційно-технічне забезпечення по розгляду справи,  в сумі 7.50 грн.,  віднести на рахунок держави.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області,  через Ленінський районний суд м.  Кіровограда. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.