Справа 22ц-2263/07                                            Головуючий
по 1 інстанції Черепкова
15                                                        Доповідач
апеляційного суду Колосовський С. Ю.
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2007 р. колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого -
Галущенка О. І.

суддів: Шолох
З.Л.,  Колосовського С. Ю.

при секретарі
судового засідання - Фірсовій Т.В.

за
участю: позивача ОСОБА_1,  представників сторін -ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 06 червня 2007 р.

за
позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма
„БАССКО-2006" (далі - ТОВ „Виробничо-комерційна фірма „БАССКО-2006")
про визнання угод дійсними,

встановила:

У липні
2005 р. ОСОБА_1 пред'явив позов до ТОВ „Виробничо-комерційна фірма
„БАССКО-2006" про визнання дійсними договорів оренди автомобіля та
причепу,  стягнення 3570 грн. заборгованості
по орендній платі за 2003 - 2004 роки та компенсації 3000 грн. за завдану
моральну шкоду.

Рішенням
та додатковим рішенням Центрального районного суду м.  Миколаєва відповідно від 06 червня і 10
вересня 2007 р. у задоволенні
позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач,  посилаючись
на незаконність судового рішення,
порушив питання про його скасування з ухваленням нового рішення і
задоволення його вимог.

Відповідач,  в поданих запереченнях на апеляційну
скаргу,  вважає рішення суду законним і
обґрунтованим.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позову,
суд виходив з того,  що сторони не
дійшли згоди щодо суттєвих умов договорів оренди транспортних засобів,  а тому підстави для визнання їх
дійсними,  стягнення заборгованості по
орендній платі і відшкодування моральної шкоди відсутні.

Проте з таким
висновком суду у повній мірі погодитись не можна.

Як
вбачається з матеріалів справи,  за
договорами оренди,  укладених 02 і 14
січня 2004 р. у простій письмовій формі,
ОСОБА_1 передав у користування ТОВ „Южспецмонтаж" назва якого в
подальшому була змінена на ТОВ „Виробничо-комерційна фірма „БАССКО-2006"
автомобіль марки М-412,  реєстраційний
номер НОМЕР_1 і причеп марки КМ38136,
реєстраційний номер НОМЕР_2строком на один рік. Останній зобов'язався
сплачувати щомісячно орендну плату за користування автомобілем та причепом
відповідно 120 грн. і 30 грн.

Посилання
відповідача щодо неотримання зазначених транспортних засобів є безпідставними.
Так,  факт виконання спірних договорів
позивачем підтверджується поясненнями свідків:ОСОБА_5, ОСОБА_6.,  ОСОБА_7, ОСОБА_1 (а.с.   96,
121,  124); письмовими доказами:
подорожнім листом від 01.04.2004 p.,  довідкою
Чорноморської товарної біржі агропромислового комплексу від 19.03.2007р.,  протоколом і постановою про скоєння
адміністративного правопорушення 14.04.2004 р. (а.с.   103,
104,  115,  167),
які свідчать про те,  що
відповідач використовував транспортні засоби позивача протягом 2004 р.

Що ж
стосується довіреності на ім'я ОСОБА_8,  то дана обставина сама по собі не
свідчить про припинення правовідносин пов'язаних з орендою транспортних
засобів. До того ж представником за цим правочином є син директора ТОВ
„Виробничо-комерційна фірма „БАССКО-2006".

Наведені
факти,  а також положення   ст.
ст.   220,  798,
799 ЦК,  п.п.3.1.,
4.1. договорів оренди дають підстави вважати
обґрунтованими позовні вимоги про визнання дійсними спірних договорів та
стягнення 1785 грн. (120x12=1440) + (30x11, 5=345) заборгованості по орендній
платі за 2004 р.

В той же
час,  суд дійшов до вірного висновку про
недоведеність вимог про стягнення заборгованості по орендній платі за 2003 p.,
оскільки згідно зі
ст.   257 ЦК УРСР такі
договори повинні укладатись в письмовій формі,
а допустимих доказів (  ст.   46 ЦК
УРСР,    ст.   59 ЦПК) на підтвердження таких угод позивач
не надав.

Правомірно,  тобто з огляду на положення   ст.
611 ЦК суд також
відхилив вимоги про відшкодування моральної шкоди,  тому що ні договори оренди,  ні законодавство про оренду не передбачають
такого права.

Приймаючи
до уваги на вищенаведені мотиви рішення суду першої інстанції в зазначеній
частині в силу п.3,  4 ч. 1   ст.
309 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно
до   ст.
88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові
витрати пов'язані з розглядом справи в суді першої і апеляційної інстанцій.

Керуючись   ст.
ст.   307 - 309 ЦПК,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 06 червня 2007 р. в частині
відмови   в  задоволенні
вимог  про   визнання
дійсними  договорів   оренди транспортних засобів і стягнення
заборгованості по орендній платі скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення цих вимог.

Визнати
дійсними договори оренди автомобіля марки М-412,  реєстраційний номер НОМЕР_1 і причепу марки
КМ38136,  реєстраційний номер
НОМЕР_2  які було укладено 02 і 14 січня
2004 р. між ОСОБА_1 і ТОВ „Южспецмонтаж".

Стягнути
з ТОВ „Виробничо-комерційна фірма „БАССКО-2006" на користь ОСОБА_1 1785 грн.
заборгованості по орендній платі за 2004 р. і 136 грн. 50 коп. судових витрат.

В іншій частині
зазначене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку на протязі двох місяців.