Справа
№ 2-267
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 липня 2007
року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого -
судді: Цалин Б.М.

Секретаря:
Губчук Д.Ю.

із участю :

Представника
позивачки- відповідачки -ОСОБА_1: ОСОБА_2

Представників
відповідача-позивача- ТзОВ ВКФ «Аверс-93»: Мусій М. Я.,  Бандурака М. Н.

Відповідачки :
ОСОБА_3

Представників
третьої особи на стороні відповідача- Коломийського МБТІ: Карпенко Л.М. ,  Яремина О.М.

Третьої особи на
стороні відповідача : приватного нотаріуса - Ромовської О.В.

Відповідача:
ОСОБА_4

Представника
третьої особи на стороні відповідача АППБ «Аваль» : Совіздранюка В.Я.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми
"Аверс-93",  приватного
нотаріуса Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_3,  Коломийського МБТІ про визнання недійсним
свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 1769 від
03.09.2004 року,  зобов'язання скасувати
запис № 63,  внесений 30.09.2004 року до
Реєстру прав власності на нерухоме майно . За зустрічним позовом ТзОВ ВКФ
"Аверс-93" до ОСОБА_4,
ОСОБА_1,  третіх осіб на стороні
відповідача: Коломийського МБТІ,
приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу
Ромовської Олександри Василівни,
начальника Косівського відділення банку "Аваль" Совіздранюка
В.Я. про визнання недійсним договору дарування нежитлового будинку від
19.07.2004 року,  що зареєстрований в
реєстрі за № 1288 ,  зобов'язання
скасувати запис за № 63 внесений 26.08.2004 року до Реєстру прав власності на
нерухоме майно за № 656,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційної фірми "Аверс-93",  приватного нотаріуса Косівського районного
нотаріального округу ОСОБА_3,
Коломийського МБТІ про визнання недійсним свідоцтва про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів № 1769 від 03.09.2004 року,  зобов'язання скасувати запис № 63,  внесений 30.09.2004 року до Реєстру прав
власності на нерухоме майно . ТзОВ ВКФ "Аверс-93" звернувся в суд із
зустрічним позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_1,  третіх осіб на стороні
відповідача: Коломийського МБТІ,
приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу
Ромовської Олександри Василівни,
начальника Косівського відділення банку "Аваль" Совіздранюка
В.Я. про визнання недійсним договору дарування нежитлового будинку від
19.07.2004 року,  що зареєстрований в
реєстрі за № 1288 ,  зобов'язання скасувати
запис за № 63 внесений 26.08.2004 року до Реєстру прав власності на нерухоме
майно за № 656.

Представник
позивачки ОСОБА_1- ОСОБА_5 основний позов підтримав,  зустрічні позовні вимоги заперечив,  суду пояснив,
що 19 липня 2004 року між позивачкою,
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено

договір дарування нежилої будівлі (ковбасного цеху та бойні),  розташованої АДРЕСА_1,  який був посвідчений приватним нотаріусом
Косівського нотаріального округу Ромовською О.В. та зареєстровано в реєстрі за
№1288. Згідно даного договору дарування ОСОБА_1 стала власником вказаної
нежилої будівлі. Відчужувана нежила будівля на момент укладення цього договору
нікому іншому не була продана,  не була
подарована,  іншим способом не
відчужена,  під заставою (в тому числі
податковою),  забороною (арештом) не
перебувала,  судового спору щодо неї не
було,  а також прав у третіх осіб як у
межах,  так і за межами України не було,  як внесок до статутного фонду юридичних осіб
не вносилася. 26 серпня 2004 року зазначена нежила будівля зареєстрована на
ім"я ОСОБА_1 під реєстраційним №6629444 в Коломийському міжрайонному бюро
технічної інвентаризації,  про що було
зроблено запис №63 в книзі 4нф. Дані факти підтверджуються договором дарування
із відміткою про реєстрацію,  витягом про
реєстрацію права власності та інформаційною довідкою Коломийського МБТІ від
21.12.2006 p.). З інформаційної довідки Коломийського МБТІ від
21.12.2006 р. стало відомо про реєстрацію 30 вересня 2004 року нежилої будівлі
(ковбасного цеху та бойні),  розташованої
АДРЕСА_1,  на товариство з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна фірма „Аверс-93",  яке знаходиться по вулиці Героїв
Севастополя,  48 у м.  Києві,
про що зроблено запис під таким самим номером 63. Підставою внесення 30
вересня 2004 року запису №63 про реєстрацію нерухомості на товариство з
обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма „Аверс-93" послужило
свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №1769 від
03.09.2004 року,  видане приватним
нотаріусом Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_3  Вважає,
що видача свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів
№1769 від 03.09.2004 року,  приватним нотаріусом
Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_3  на ім"я товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна фірма „Аверс-93",  а також внесення в зв"язку з цим запису
у Реєстр прав власності на нерухоме майно є незаконним та безпідставним .
Приватним нотаіусом в порушення вимог п.245 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України не витребувано у державного виконавця акта
про проведені публічні торги,
затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої
служби,  та не перевірено наявність
виконавчого провадження. Нежила будівля на момент укладення договору дарування
під забороною (арештом) не перебувала. Крім цього,  будь-яких боргів у ОСОБА_1 не було,  виконавчих проваджень,  стороною в яких остання б виступала
боржником,  чи виконавчих документів не
було. Вважає,  що позивачку ОСОБА_1
незаконно позбавлено права власності на нежилу будівлю (ковбасний цех та
бойню),  розташовану АДРЕСА_1. Просить
позов ОСОБА_1 задоволити ,  в зустрічному
позові ТзОВ ВКФ «Аверс-93» відмовити за безпідставністю та недоведеністю в
судовому засіданні.

Представник
відповідача-позивача,  товариства з
обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Аверс-93»,  Мусій Мирослав Ярославович позов ОСОБА_1
заперечив ,  зустрічні позовні вимоги
підтримав,  суду пояснив,  що 19 березня 2002 року підприємець ОСОБА_4
підписав кредитний договір № 010-14/2-69 з ІФОД АППБ «Аваль» . Згідно графіку
зниження максимального ліміту кредитної лінії позичальник зобов»язувався
погасити кредит до 03.03.2003 року. Договір застави майна від 20.03.2002 року
підписаний ОСОБА_4 свідчить про взяті зобов»язання із забезпечення виконання
заставодавцем зобов»язань перед заставодержателем,  що випливають із кредитного договору . Згідно
договору предметом застави є оспорювані нежитлові приміщення (ковбасний цех та
бойня),  що розміщені АДРЕСА_1. Договір
застави посвідчено приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального
округу Ромовською О.В. ,  зареєстровано в
реєстрі за № 656. Заборону відчуження вказаного в договорі застави майна ,  що належало ОСОБА_4 наклав державний нотаріус
Косівської державної нотаріальної контори Кабин А.Р.  та зареєстрував в реєстрі для реєстрації
заборон  за №   19.  У
зв»язку  із

непогашенням кредиту 07.04.2003
року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак
Н.В. здійснено виконавчий напис про стягнення заборгованості у безспірному
порядку та звернуто стягнення на оспорюване майно. Від 23.04.2003 року
державним виконавцем відділу ДВС Косівського районного управління юстиції на
підставі виконавчого напису нотаріуса Кучак Н.В. ( по реєстру № 580) було
складено акт опису й арешту майна,  копію
якого було вручено відповідачу ОСОБА_4 Дотримуючись встановленої процедури ІФОД
АППБ «Аваль» змушений був запустити реалізацію арештованого майна через
прилюдні торги. Не знімаючи арешту призупинивши реалізацію арештованого майна
АППБ «Аваль» підписав договір про уступку
вимоги № 010-14/2-69/У від 16.12.2003 року з ТОВ ВКФ «Аверс-93».
Виробничо-комерційна фірма «Аверс-93» сплативши кошти згідно договору про уступку вимоги,  набула всіх прав первісного кредитора .
Оскільки відповідач в справі ОСОБА_4- позичальник,  взагалі не вживав ніяких заходів щодо
погашення боргу,  представник ВКФ
«Аверс-93» був змушений звернутись до виконавчої служби та спеціалізованого
Державного підприємства «Укрспецюст» з клопотанням реалізувати заставне майно.
Боржник,  ОСОБА_4,  належним чином був проінформований про
поновлення прилюдних торгів однак взагалі не вживав ніяких заходів ,  щоб викупити своє майно. У зв»язку із
відсутністю покупців на арештоване майно,
стягувач ТОВ ВКФ «Аверс-93» отримав оспорюване майно у свою власність
згідно постанови відділу Державної виконавчої служби Косівського району від
20.08.2004 року та акту приймання-передачі майна від 26.08.2004 року. А
отримавши нотаріально посвідчене свідоцтво про придбання нерухомого майна з
прилюдних торгів ТзОВ ВКФ «Аверс-93» зареєструвало в Коломийському МБТІ
нежитлове приміщення ( ковбасний цех,
бойню),  АДРЕСА_1,  як свою власність. Відповідач ОСОБА_4 не
скористався своїм правом в будь-який час до моменту реалізації предмету застави
припинити звернення стягнення на заставне майно виконанням забезпеченого
заставою зобов»язання,  тобто погашенням
позики. Відповідач,  ОСОБА_4,  отримавши довідку із Косівського ТВБВ ІФОД
АППБ «Аваль» про відсутність заборгованості перед банком ,  надав вказану довідку приватному нотаріусу
Ромовській О.В. в обгрунтування свого клопотання щодо зняття заборони
заставного майна на відчуження та посвідчення договору дарування . Як даритель
ОСОБА_4 підписав договір дарування нежитлового будинку від 19.07.2004 року та
подав його на реєстрацію в Коломийське МБТІ на ім»я своєї матері,  ОСОБА_1. Просить в основному позові відмовити
за безпідставністю ,  зустрічний позов -
задоволити .

Представник
відповідача-позивача,  товариства з
обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Аверс-93»,  Бандурак Мирослав Несторович позов ОСОБА_1
заперечив ,  зустрічні позовні вимоги
підтримав,  дав аналогічні пояснення та
доповнив ,  що відповідачем ОСОБА_4 не
представлено жодного доказу в підтвердження погашення саме ним заборгованості
по кредитному договору № 010-14/2-69 від 19.03.2002 року в сумі 64942 грн .
Факт такої оплати банку чи згодом ТзОВ ВКФ «Аверс-93» ,  що набув прав первісного кредитора згідно
договору уступки вимоги № 010-14/2-69/У від 16.12.2003 року дав би відповідачу
ОСОБА_4 всі законні підстави вважати оспорюване майно своєю власністю. Між
позичальником ОСОБА_4 та кредитором ІФОД АППБ «Аваль» не було укладено договору
іпотеки,  свої стосунки останні будували
виключно на договорах кредиту та застави. В дальнійшому ОСОБА_4 ухилився від
погашення позики та скориставшись проплатою позики по договору уступки вимоги
ТзОВ ВКФ «Аверс-93» отримавши в Косівському відділенні АППБ «Аваль» довідку про
відсутність боргу 19.07.2004 року оформив договір дарування нежитлового будинку
на ім»я своєї матері. Просить в основному позові відмовити за безпідставністю
,  зустрічний позов -задоволити .

Відповідачка,  ОСОБА_3 ,  приватний нотаріус Косівського районного
нотаріального округу,  позовні вимоги
ОСОБА_1 заперечила ,  суду пояснила,  що вона посвідчувала свідоцтво про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів №1769 від 03.09.2004 року на ім"я
товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна

фірма „Аверс-93". Вказану нотаріальну дію вона виконувала у
відповідності із вимогами п.245 Інструкції "Про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України" ,
яким встановлено,  що свідоцтво
про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів видається
нотаріусом на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені
публічні торги,  затвердженого
начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Сторонами було
представлено їй акт про передачу майна нежитлового приміщення ковбасного цеху,  бойні та обладнання,  затвердженого Косівським районним відділом
Державної виконавчої служби від 26 серпня 2004 року,  акт опису й арешту майна від 23.04.2003
року,  постанову державного виконавця від
20.08.2004 року про передачу стягувачеві ТзОВ ВКФ "Аверс-93"
арештованого майна - приміщення ковбасного цеху та бойні,  що розташовані АДРЕСА_1 на підставі договору
про уступку вимоги від 16.12.2003 року в рахунок погашення заборгованості.
Після перевірки всіх належним чином оформлених документів в неї не було підстав
для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Просить в позові ОСОБА_1 відмовити за
безпідставністю .

Представник
третьої особи на стороні відповідача- Коломийського МБТІ,  Карпенко Людмила Михайлівна позов ОСОБА_1
заперечила,  зустрічні позовні вимоги
ТзОВ ВКФ «Аверс-93 » визнала,  суду
пояснила,  що вона внесла запис за № 63
від 26.08.2004 року до Реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію
права власності ОСОБА_1 на нежилу будівлю ( ковбасний цех,  бойня),
розташовану АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 19.07.2004 року
посвідченого приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Ромовською
О.В.,  зареєстрованого в реєстрі за №
656. Коли в МБТІ поступило на реєстрацію свідоцтво про придбання з прилюдних
торгів,  де було зазначено,  що раніше спірні приміщення належали на праві
приватної власності ОСОБА_4,  та те,  що новим власником є ТзОВ ВКФ
"Аверс-93". На підставі даного свідоцтва про придбання з прилюдних
торгів з реалізації арештованого майна вона погасила реєстрацію за ОСОБА_1 та
зареєструвала за ТзОВ ВКФ "Аверс-93" . Про наявність заборон на
відчуження об"єктів відділ державної виконавчої служби МБТІ не повідомляє
а тому їй не було відомо про наявність чи відсутність заборони на відчуження
спірної будівлі.

Представник
третьої особи на стороні відповідача- Коломийського МБТІ,  Яремин Олег Михайлович позов ОСОБА_1
заперечив,  зустрічні позовні вимоги ТзОВ
ВКФ «Аверс-93 » визнав,  суду пояснив,  що згідно позовних вимог та матеріалів справи
вбачається,  що 20.03.2002 ОСОБА_4 було
підписано договір застави посвідчений приватним нотаріусом Ромовською О.В.
Після чого внаслідок невиконання ОСОБА_4 зобов»язань щодо погашення позики було
укладено договір між АППБ «Аваль» та ТзОВ ВКФ «Аверс-93» про уступку вимоги від
16.12.2003 року. Під час реалізації заставного майна ОСОБА_4 оформив в
приватного нотаріуса договір дорування нежитлового приміщення від 19.07.2004
року на ім»я своєї матері ОСОБА_1 . Реєстратором Коломийського МБТІ внесено
запис за № 63 від 26.08.2004 року до Реєстру прав власності на нерухоме майно
про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежилу будівлю ( ковбасний цех,  бойня),
розташовану АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 19.07.2004 року
посвідченого приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Ромовською
О.В.,  та зареєстрованого в реєстрі за №
656. Коли в МБТІ поступило на реєстрацію свідоцтво про придбання з прилюдних
торгів де було зазначено,  що раніше
спірні приміщення належали на праві приватної власності ОСОБА_4 ,  та те,
що новим власником є ТзОВ ВКФ "Аверс-93". На підставі даного
свідоцтва про придбання з прилюдних торгів з реалізації арештованого майна
реєстратором МБТІ погашено реєстрацію за ОСОБА_1 та зареєструвано за ТзОВ ВКФ
"Аверс-93" . Про наявність заборони на відчуження об"єктів
відділ ДВС МБТІ не повідомляє . У відповідності до п.2.1. Тимчасового положення
"Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно"
відповідальність за достовірність та повноту інформації у документах несе
власник нерухомого майна. А отже враховуючи те,
що під час того як проходила реалізація

арештованого спірного майна ОСОБА_4 подарував заставне майно своїй матері
ОСОБА_1 подавши нотаріусу довідку про погашення заборгованості по позиці,  чим ввів в оману нотаріуса. Враховуючи
наведене просить в позові ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю ,  зустрічний позов ТзОВ ВКФ
"Аверс-93" просить задоволити.

Третя
особа на стороні відповідача,  приватний
нотаріус Косівського районного нотаріального округу - Ромовська Олександра
Василівна,  позовні вимоги ТзОВ ВКФ
«Аверс-93» визнала ,  суду пояснила,  що їй було відомо про те,  що ОСОБА_4 19 березня 2002 року підписав
кредитний договір № 010-14/2-69 з ІФОД АППБ «Аваль». Вона посвідчувала договір
застави майна від 20.03.2002 року,  що
зареєстровано в реєстрі за № 656. Даний договір підписаний ОСОБА_4,  який свідчив про взяті зобов»язання із
забезпечення виконання заставодавцем зобов»язань перед заставодержателем,  що випливають із кредитного договору. Згідно
вказаного договору предметом застави були спірні нежитлові приміщення
(ковбасний цех та бойня),  що розміщені
АДРЕСА_1. Заборону відчуження вказаного в договорі застави майна ,  що належало ОСОБА_4 наклав державний нотаріус
Косівської державної нотаріальної контори Кабин А.Р. та зареєстрував в реєстрі
для реєстрації заборон за № 19. їй відомо,
що в ОСОБА_4 були проблеми із погашенням позики так як останній
звертався до її доньки,  ОСОБА_7 ,  яка особисто погасила за ОСОБА_4 частину
позики,  однак квитанції були видані на
ім»я ОСОБА_4 і на даний час це не можливо доказати. Згодом через деякий час
ОСОБА_4 приніс із банку АППБ «Аваль» довідку про погашення позики та про зняття
заборони на відчуження спірних нежитлових приміщень,  при чому останній пояснював,  що позику йому допоміг погасити товариш.
Після чого,  на підставі довідки № 62 від
16 червня 2004 року було вивільнено з під застави бойню,  ковбасний цех та обладнання ,  АДРЕСА_1 та посвідчено договір дарування
нежитлового будинку від 19.07.2004 року,
що зареєстрований в реєстрі за № 1288 .ОСОБА_4 перед посвідченням
договору дарування ввів її в оману,  а
саме він не пояснював яким саме чином в нього погашена заборгованість по
кредитному договору а також скрив,  що
заставне майно в момент оформлення договору дарування знаходиться на
реалізації. Вважає,  що посвідчений нею
договір дарування нежитлового будинку від 19.07.2004 року,  що зареєстрований в реєстрі за №1288 слід
скасувати.

Відповідач,  ОСОБА_4 позовні вимоги ТзОВ ВКФ «Аверс-93»
заперечив,  суду пояснив,  що 19 березня 2002 року він підписав
кредитний договір № 010-14/2-69 з ІФОД АППБ «Аваль». В забезпечення
зобов»язання по кредиту було оформлено договір застави майна від 20.03.2002
року,  а саме предметом застави були
спірні нежитлові приміщення (ковбасний цех та бойня),  що розміщені АДРЕСА_1. Він проводив платежі
по сплаті процентів та основного боргу Були випадки,  що на декілька днів міг прострочити
оплату,  однак про посвідчення 07.04.2003
року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу
Кучак Н.В. виконавчого напису про стягнення заборгованості у безспірному
порядку та звернення стягнення на оспорюване майно дізнався тільки під час
розгляду справи .А також йому взагалі не було відомо про укладення АППБ «Аваль»
із ТзОВ ВКФ «Аверс-93» договору про уступку
вимоги № 010-14/2-69/У від 16.12.2003 року,  так як після вказаного договору він сам
продовжував вносити платежі по кредиту. 19.07.2004 року він в приватного
нотаріуса Косівського районного нотаріального округу оформив договір дарування
нежитлового будинку та подав його на реєстрацію в Коломийське МБТІ на ім»я
своєї матері,  ОСОБА_1,  яка і на даний час являється власником
нежитлових приміщень. На момент реалізації нежитлові приміщення належали не
йому а матері ОСОБА_1,  яка не мала
ніяких грошових зобов»язань. Просить в позові ТзОВ ВКФ «Аверс-93» відмовити за
безвідставністю .

Представник
третьої особи на стороні відповідача АППБ «Аваль»,  Совіздранюк Володимир Ярославович,  позовні вимоги ТзОВ ВКФ «Аверс» визнав ,  суду пояснив,
що 19 березня 2002 року між ОСОБА_4 та ІФОД АППБ «Аваль» було

підписано кредитний договір № 010-14/2-69. В забезпечення зобов»язання по
кредиту було оформлено приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу
Ромовською О.В. договір застави майна від 20.03.2002 року,  а саме предметом застави були спірні
нежитлові приміщення (ковбасний цех та бойня),
що розміщені АДРЕСА_1. У зв»язку із непогашенням кредиту 07.04.2003 року
нотаріусом здійснено виконавчий напис про стягнення заборгованості у
безспірному порядку та звернуто стягнення на заставне майно. 23.04.2003 року
державним виконавцем відділу ДВС Косівського районного управління юстиції на
підставі виконавчого напису в присутності ОСОБА_4 було складено акт опису й
арешту майна,  копію якого було вручено
відповідачу. АППБ «Аваль» змушений був запустити реалізацію арештованого майна
через прилюдні торги. Не знімаючи арешту призупинивши реалізацію арештованого
майна АППБ «Аваль» підписав договір про уступку
вимоги № 010-14/2-69/У від 16.12.2003 року з ТОВ ВКФ «Аверс-93».
Виробничо-комерційна фірма «Аверс-93» сплативши кошти згідно договору про уступку вимоги,  набула всіх прав первісного кредитора. На
вимогу ОСОБА_4 16.06.2004 року він видав довідку про відсутність заборгованості
по кредитному договору а також подав відношення нотаріусу про вивільнення з під
застави спірного майна. Для чого була необхідна така довідка ОСОБА_4 не ставив
його до відома. Наявність в справі двох різних довідок під № 62 від 16.06.2004
року пояснити не може.

Суд,  вислухавши сторони ,  вивчивши матеріали справи вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 безпідставними та недоведеними в судовому засіданні а зустрічний
позов ТзОВ ВКФ "Аверс" такий,
що підлягає до задоволення із наступних підстав:

Як
встановлено в судовому засіданні відповідач в справі,  ОСОБА_4 19 березня 2002 року підписав
кредитний договір № 010-14/2-69 з ІФОД АППБ «Аваль» згідно якого відкрито
позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом в сумі 100
000 грн ( а.с.  26-28). В забезпечення
вищевказаного договору кредиту між ОСОБА_4 та АППБ "Аваль" приватним
нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Ромовською О.В.
посвідчено договір застави майна від 20.03.2002 року, що зареєстровано в
реєстрі за № 656. Згідно договору предметом застави є оспорювані нежитлові
приміщення (ковбасний цех та бойня),  що
розміщені АДРЕСА_1 ( а.с.  29-30 ) . В
цей же день,  тобто 20.03.2002 року
державним нотаріусом Кабин
А.Р. на підставі  ст.  73 ЗУ
"Про нотаріат" у зв"язку із посвідченням договору
застави накладено заборону відчуження вказаного в договорі майна,  що належить ОСОБА_4

У зв»язку
із непогашенням ОСОБА_4 кредиту,  згідно
заяви директора ІФ ОД АППБ "Аваль"Лободіна М. І. 07.04.2003 року
приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак
Н.В. здійснено виконавчий напис про стягнення заборгованості у безспірному
порядку та звернуто стягнення на приміщення ковбасного цеху,  приміщення бойні та обладнання ( а.с. 31). У
відповідності до  ст.  88 ЗУ "Про нотаріат" та вимог п.
284. інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України
" вбачається ,  що нотаріус вчиняє
виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; Окрім
заяви АППБ "Аваль" нотаріусу представлено всі необхідні документи на
обгрунтування стягнення ,  зазначені у
Переліку документів,  за якими стягнення
заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих
написів. Як вбачається із відношення АППБ "Аваль" № 19-1-8/21 від
01.04.2003 року ОСОБА_4 направлялось рекомендованим листом,  що стверджує витяг з реєстру та квитанція від
02.04.2003 року ,  повідомлення про
порушення вимог кредитного договору заборгованість по якому станом на
25.03.2003 року становила 94 228, 36 грн. У вказаному листі банк попереджав
боржника,  що у випадку непогашення
вказаної суми в термін до 10.04.2003 року буде збільшена відсоткова ставка в
розмірі 50% а також кредитний договір буде розірвано та звернуто стягнення на
заставне майно. Розмір заборгованості та нарахування відсоткових ставок в
судовому засіданні сторонами не оспорювався та не був предметом судового
дослідження.

Відповідно до вимог  ст.  90 ЗУ "Про нотаріат",  стягнення за виконавчим написом провадиться в
порядку,  встановленому Законом України
"Про виконавче провадження". Як встановлено в судовому засіданні
виконавчий напис нотаріуса від 07.04.2003 року звернуто до примусового
виконання . 23.04.2003 року державним виконавцем відділу ДВС Косівського
районного управління юстиції на підставі виконавчого напису нотаріуса Кучак
Н.В. ( по реєстру № 580) було складено акт опису й арешту майна,  копію якого було вручено відповідачу ОСОБА_4
( а.с. 32-33 ). Тобто відповідачу ОСОБА_4 ще 23.04.2003 року було відомо про
наявний виконавчий напис нотаріуса,  про
звернення стягнення на заставне майно,
та про опис й арешт заставного майна,
так як примірник,  копію,  вказаного акту ОСОБА_4 отримав під особистий
підпис та зауважень при проведенні опису не заявляв а також із дня отримання
такого акту не подавав до суду заяви про виключення майна із акту опису та не
вживав жодних заходів щодо погашення заборгованості по кредитному договорі. А
тому покази ОСОБА_4 в судовому засіданні в тому,  що йому нічого не було відомо про виконавчий
напис нотаріуса не відповідають дійсності. А також не заслуговують на увагу суду
покази відповідача ОСОБА_4 в тому,  що
йому не було відомо про реалізацію "Урспецюстом" належних йому
нежитловий приміщеннь,  що були предметом
застави,  так як такі покази
спростовуються копіями повідомлень на ім"я ОСОБА_4 ( а.с.  39-42 ) . Окрім того відповідачем ОСОБА_4 в
судовому засіданні не доведено факту погашення заборгованості по кредитному
договору,  та не представлено суду
жодного підтверджуючого вказаний факт документу. Останній не скористався своїм
правом в будь-який час до моменту реалізації предмету застави припинити
звернення стягнення на заставне майно виконанням забезпеченого заставою
зобов»язання,  тобто погашенням позики.

Дотримуючись
встановленої процедури ІФОД АППБ «Аваль» змушений був запустити реалізацію
арештованого майна через прилюдні торги,
що проводились неодноразово,
однак за відсутності покупців реалізація не вдалась . Не знімаючи арешту
призупинивши реалізацію арештованого майна АППБ «Аваль» підписав договір про
уступку вимоги № 010-14/2-69/У від 16.12.2003 року з ТОВ ВКФ «Аверс-93» ( а.с.
36) . У відповідності до вимог  ст.  197 ЦК
України ( в редакції 1963 року) уступка
вимоги кредитором іншій особі допускається,
якщо вона не суперечить закону чи договору або коли вимога не пов'язана
з особою кредитора. До набувача вимоги переходять права,  що забезпечують виконання зобов'язання.
ч.2  ст. 198 цього ж кодексу
встановлено,  що первісний кредитор
відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги,  але не відповідає за невиконання цієї вимоги
боржником.

Виробничо-комерційна
фірма «Аверс-93» сплативши кошти згідно договору про уступку вимоги від
16.12.2003 року,  що стверджується
долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями ( а.с. 43-47) ,  набула всіх прав первісного кредитора .
Оскільки відповідач в справі ОСОБА_4- позичальник,  взагалі не вживав ніяких заходів щодо
погашення боргу,  представник ВКФ
«Аверс-93» був змушений звернутись до виконавчої служби та спеціалізованого
Державного підприємства «Укрспецюст» з клопотання реалізувати заставне майно.
Боржник,  ОСОБА_4,  належним чином був проінформований про
поновлення прилюдних торгів,  що
стверджується повідомленнями "Укрспецюсту" ( а.с.  39-42) однак взагалі не вживав ніяких заходів
,  щоб викупити своє майно. У зв»язку із
відсутністю покупців на арештоване майно,
стягувач ТОВ ВКФ «Аверс-93» отримав оспорюване майно у свою власність
згідно постанови відділу Державної виконавчої служби Косівського району від
20.08.2004 року - а.с.  35 та акту
приймання-передачі майна від 26.08.2004 року - а.с.  34 . Відповідно до ч.б  ст.  61
ЗУ "Про виконавче
провадження" майно передається стягувачу за оцінкою,  за якою воно було передано на реалізацію. Про
передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець
виносить постанову,  яка затверджується
начальником відповідного органу державної виконавчої служби,  якому він безпосередньо підпорядкований. За
фактом такої передачі державним виконавцем складається акт. Постанова і акт є
підставою для подальшого  оформлення  стягувачем
права власності  на це  майно.
За наявності  всіх

необхідних
документів у відповідності до вимог
ст.  72 ЗУ "Про нотаріат"
приватним нотаріусом було посвідчено свідоцтво від 03.09.2004 року про
придбання нерухомого майна з прилюдних торгів ТзОВ ВКФ «Аверс-93»,  після чого проведено зареєстрацію в
Коломийському МБТІ.

Представником
позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні не наведено жодної із підстав для
скасування посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3  03.09.2004 року свідоцтва про придбання
спірного нерухомого майна з прилюдних торгів а тому суд вважає позовні вимоги
ОСОБА_1 безпідставними та такими,  що не
можуть підлягати задоволенню .

Відповідно до вимог  ст.  328 ЦК
України встановлено,  що право
власності набувається на підставах,  що
не заборонені законом,  зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.  Суд вважає,
що ТзОВ ВКФ "Аверс-93" являється правомірним власником
нежитлового приміщення ,  АДРЕСА_1 та не
вбачає підстав для скасування запису № 63,
внесеного 30.09.2004 року до Реєстру прав власності на нерухоме майно в
частині реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційної фірма "Аверс-93" на нежилу будівлю ( ковбасний
цех,  бойня).

Відповідачем
ОСОБА_4 приватному нотаріусу пред"явлено довідку за № 62 від від 16 червня
2004 року видану начальником Косівського відділення АППБ "Аваль" в
тому,  що 02.03.2004 року повністю
погашено заборгованість по кредитному договору № 010-14-2-69 від 19.03.2002
року ПП ОСОБА_4 ,  а також оплачено
виконавчий напис в сумі 1000 грн . Станом на 04.03.2004 року заборгованості по
процентах і позиці перед банком по кредитному договорі ПП ОСОБА_4 не має .
Просять вивільнити з під застави бойню і ковбасний цех ,  обладнання ковбасного цеху по вул
Гвардійській - 9 ( а.с. 38) ,  а також в
матеріалах справи є аналогічна довідка під цим же номером 62 від 16.06.2004
року видана про відсутність заборгованості по кредиту в ОСОБА_4. Наявність
виданих двох довідок під одним номером 62 від 16 червня 2004 року начальник
Косівського відділення АППБ "Аваль" Совіздранюк В.Я. пояснити не
зміг. Окрім того як стверджується довідкою ІФ ОД ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль" № 19-10/20-36-1727 від 03.07.2007 року Совіздранюк В.Я. мав право
надати позичальнику довідку про стан заборгованості по кредиту,  або її відсутність,  але не клопотати про вивільнення майна з під
застави. Вказаною довідкою стверджено,
що ТзОВ ВКФ "Аверс-93" в рахунок повного погашення боргових
зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № 010-14/2-69 від 19.03.2002 року на
виконання умов договору про уступку
вимоги № 010-14/2-69/У було сплачено основну суму боргу в розмірі 64942, 00
грн .

Відповідач
ОСОБА_4 отримавши довідки із Косівського відділення АППБ "Аваль" про
погашення заборгованості по кредиту,  не
рахував за доцільне вияснити ким саме та на яких умовах погашено його кредитні
зобов'язання і відразу ж пред"явив такі довідки в нотаріальну
контору,  внаслідок чого нотаріусом 16.06.2004
року і було знято заборону на арешт відчуження об"єкту а згодом посвідчено
договір дарування нежитлового будинку від 19.07.2004 року,  згідно якого відповідач ОСОБА_4 подарував
своїй матері,  ОСОБА_1 спірні нежитлові
приміщення. Вказаний договір - дарування від 19.07.2004 року і був підставою
для внесення в реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежилу будівлю (
ковбасний цех,  бойня) ,  розташовану АДРЕСА_1.

Приватний
нотаріус Косівської районного нотаріального округу Ромовська О.В. визнала підставність
скасування посвідченого нею договору дарування від 19.07.2004 року ,  та зареєстрованого в реєстрі за № 656. За
вищенаведених підстав суд вважає зустрічний позов ТзОВ ВКФ "Аверс-93"
підставним та доведеним в судовому засіданні.

На
підставі наведеного,   ст.  ст.
197,  198ч.2 ЦК України ( в
редакції 1963 року),   ст.  328 ЦК
України,   ст.   ст.
72,  88,  90 ЗУ
"Про нотаріат",  п.
284. інструкції "Про порядок вчинення

нотаріальних
дій нотаріусами України ",
ч.б  ст.  61 ЗУ
"Про виконавче провадження" та керуючись  ст.
ст.  213-215 ЦПК України ,  суд ,
-

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми
"Аверс-93",  приватного
нотаріуса Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_3,  Коломийського МЕТІ про визнання недійсним
свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 1769 від
03.09.2004 року,  зобов'язання
Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації скасувати запис № 63,  внесений 30.09.2004 року до Реєстру прав
власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності товариства з
обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Аверс-93" на
нежилу будівлю ( ковбасний цех,  бойня),  розташованої АДРЕСА_1 ,  на підставі свідоцтва про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів № 1769 від 03.09.2004 року виданого приватним
нотаріусом Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 -відмовити.

Зустрічний
позов ТзОВ ВКФ "Аверс-93" задоволити. Визнати недійсним договір
дарування нежитлового будинку від 19.07.2004 року,  посвідчений приватним нотаріусом Косівського
районного нотаріального округу Ромовською О.В. та зареєстрований в реєстрі за №
1288 . Зобов'язати Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації
скасувати запис за № 63 внесений 26.08.2004 року до Реєстру прав власності на
нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежилу будівлю (
ковбасний цех,  бойня),  розташовану АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування від 19.07.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Косівського
нотаріального округу РомовськоюО.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 656.

Скасувати
заходи забезпечення доказів згідно ухвали суду від 16.01.2007 року в частині
накладення заборони на вчинення нотаріальних дій пов"язаних із відчуженням
ковбасного цеху та бойні ,  розташованих
АДРЕСА_1 товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою
"Аверс- 93 " .

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження ,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження
,  але апеляційна скарга не була подана в
строк ,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку .

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Косівського

районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на

рішення суду може бути подана до Івано-Франківськорго апеляційного суду
через

Косівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне

оскарження.

СУДДЯ: