справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2007
року Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого
судді - Березовського О.Д.,

при
секретарі              - Томило Н.Ф.,

за участю
відповідача,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів на дитину та утримання дружини,  -

ВСТАНОВИВ:

Мельник
К.Ю. 04.06.2007 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюб між нею
та відповідачем,  а також стягнення з
ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (
доходу ),  але не менше одного
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян,
щомісяця,  з дня подачі позовної
заяви і до досягнення сином повноліття. Також просить стягнути з відповідача
аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку ( доходу ) щомісячно,
починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином трьох років.

Позивач
в позовній заяві зазначила,  що
26.02.2005 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2,
який було зареєстровано у відділ РАЦС Городнянського районного
управління юстиції Чернігівської області,
актовий запис № 15. Від шлюбу мають спільного сина - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  який проживає разом з позивачем і перебуває
на її утриманні. В останній час між нею та відповідачем постійно виникають
сварки,  внаслідок того,  що кожний з них має різні погляди на сімейне
життя і ведення спільного господарства. У зв"язку з цим вони припинили між
собою шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Чоловік на
розірвання шлюбу не згоден. Угода про добровільний поділ спільного майна між
ними не досягнута. Шлюб вони розривають вперше. По домовленості між нею та
відповідачем син залишиться проживати разом з нею. Добровільно відповідач їй
матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає,  хоча зобов'язаний надавати. Вона знаходиться
у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і має право на
утримання від чоловіка. Відповідач може надавати їй матеріальну допомогу,  оскільки працює в ДП „Городнянський
лісгосп" робітником та отримує в середньому 1656, 12 грн. на місяць.
Аліментів він нікому не платить.

Враховуючи
вищевикладене,  позивач просить суд
розірвати шлюб між нею та відповідачем,
стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу),  але не менше одного
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян,
щомісяця,  з дня подачі позовної
заяви і до досягнення сином повноліття,
а також просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на її
утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно,  починаючи з дня подачі заяви
до суду і до досягнення сином трьох років. Державне мито,  яке підлягає стягненню при реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС розкласти порівну на сторони.

Ухвалою судді
від 14 червня 2007 року відкрито провадження у зазначеній справі.

В
попередньому судовому засіданні позивач уточнила заявлені позовні вимоги в
частині визначення розміру аліментів,
які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина та просила суд
стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу),  але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,  з
дня подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття. В судове засідання
позивач не з'явилась,  про час та місце
судового засідання повідомлена належним чином.
Надала суду письмову заяву від 09.07.2007 року з проханням справу
розглядати за її відсутності у зв"язку з її хворобою. В заяві позивач
вказала,  що свої позовні вимоги вона
підтримує. Також зазначила,  що на
протязі всього шлюбу між нею та відповідачем постійно виникали сварки,  тому на початку травня цього року вона
припинила шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство,  живе вона окремо,  виховує неповнолітню дитину,  матеріальної допомоги на утримання сина
відповідач

2

їй не
надає,  спільне майно вони ділять в
судовому порядку,  примирення між ними
неможливе. З зв"язку з цим,  просить
шлюб між нею і ОСОБА_2
розірвати (а.с.  17).

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково,  а саме згоден сплачувати аліменти на
утримання сина в розмірі визначеному позивачем,
не визнає позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання
дружини,  а також не погоджується на
розірвання шлюбу. Вказав,  що на
розірвання шлюбу він не згоден,  але
пояснити чому він не згоден не може. Зазначив при цьому,  що не хоче втрачати сім'ю. Підтвердив,  що з початку травня 2007 року вони проживають
окремо,  дружина з дитиною проживає у
своїх батьків у с Старосілля
Городнянського району. Шлюбні стосунки вони припинили,  спільного господарства не ведуть. Серйозних
сварок між ними не було,  але виникали
непорозуміння і він постійно дорікав їй за те,
що вона лінива,  не готує йому
їсти,  нічого не робить по господарству. Щодо
місця проживання дитини,  то вони
визначено і дитина буде проживати з матір'ю. Матеріальну допомогу на утримання
сина він надає у вигляді подарунків та придбаває одяг для дитини. Дитину
відвідує раз на тиждень і тоді привозить дитині речі. Крім цього,  ніякої іншої допомоги він не надає,  грошей на утримання дитини він дружині не
надає,  бо недовіряє їй. З приводу поділу
спільного майна між ними,  вказав,  що відповідна справу розглядається в
Городнянському районному суді Чернігівської області. Підтвердив,  що він та дружина мають різні погляди на
сімейне життя і ведення спільного господарства. Зазначив,  що стан його здоров'я відмінний,  інших дітей або непрацездатних осіб у нього
на утриманні немає,  аліментів він нікому
не сплачує. Працює крановиком в ДП „Городнянський лісгосп" та в середньому
отримує заробітну плату в розмірі 1000 грн. на місяць в залежності від
виробітку. Аліменти на утримання дружини відмовляється сплачувати,  оскільки дружина отримує державну допомогу на
дитину і витрачає її на себе.

Суд,  заслухавши пояснення відповідача,  перевіривши матеріали справи та дослідивши в
судовому засіданні докази,  прийшов до
наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З
дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від
26.02.2005 року встановлено,  що шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено 26 лютого 2005 року,  про що зроблено актовий запис за № 15 в
відділі РАЦС Городянського районного управління юстиції Чернігівської області.
Спільне прізвище подружжя

Згідно
копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 встановлено,  що ОСОБА_3,
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_1
(а.с.  9).

Згідно
довідки про доходи ОСОБА_2 № 2 від 31.05.2007 року,  яка видана ДП „Городнянський
лісгосп",  встановлено,  що він працює на нижньому складі ДП
„Городнянський лісгосп" з 23.07.2002 року і його дохід за період з
листопада 2006 року по квітень 2007 року склав 9936,  73 грн. ( а.с.  10).

Відповідно
до частини 2 статті 112 СК України,  суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їхніх
дітей,  що мають істотне значення.

Судом
встановлено,  що сімейні відносини
подружжя припинило,  спільного
господарства подружжя не веде,
проживають окремо,  відновлювати
стосунки позивач не має наміру,
відмовляється від надання строку на примирення,  сторони мають різні погляди на сімейне життя
і ведення спільного господарства внаслідок чого в сім'ї виникають сварки,  між сторонами відсутній спір щодо місця
проживання дитини,  а тому враховуючи
фактичні взаємини подружжя,  наведені позивачем
причини розірвання шлюбу,  суд приходить
до висновку,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їхньої спільної
дитини,  а тому шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 підлягає розірванню.

Відповідно
до  ст.
180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно
до ч. 2  ст. 182 СК України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,  ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Враховуючи,  що батьки зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття,  з
урахуванням матеріального становища обох сторін,  відсутності у подружжя інших неповнолітніх
дітей,  стану здоров'я відповідача,  а також того,
що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини,  суд приходить до висновку про необхідність
стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від
всіх видів його заробітку (доходу),  але
не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до етапі 84 Сімейного кодексу
України дружина,  з якою проживає
дитина,  має право на утримання від
чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання
дружина,  з якою проживає дитина,  має незалежно від того чи вона працює та
незалежно від її матеріального становища,
за умови,  що чоловік може
надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина,  з якою проживає дитина,  має і в разі розірвання шлюбу.

Враховуючи
вищевикладене,  заслухавши пояснення
відповідача,  дослідивши матеріали
справи,  враховуючи те,  що дитина проживає з позивачем і не досягла
трьох років,  з врахуванням матеріального
становища відповідача,  стану його
здоров'я,  наявності на утриманні
малолітної дитини,  яку він зобов'язаний
утримувати,  відсутності на утриманні
відповідача інших дітей та непрацездатних осіб,
яких за законом він зобов'язаний утримувати,  а також те,
що відповідач може надавати матеріальну допомогу,  суд приходить до висновку,  що позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача
аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку
(доходу).

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
88,  209,  212,
214-215 ЦПК України,   ст.  ст.
84,  104, 105, 110-112, 180-182
Сімейного кодексу України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2
народження та ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_3
народження,  зареєстрований 26 лютого
2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного
управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 15 (свідоцтво про
одруження НОМЕР_1).

Стягнути
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  уродженця с Солонівка Городнянського району Чернігівської
області,  громадянина України,  проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  у
розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу),  але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку,
щомісячно,  починаючи з 04 червня
2007 року і до 05.10.2023 року.

Стягнути
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  уродженця с Солонівка Городнянського району Чернігівської
області,  громадянина України,  проживаючого за адресою : АДРЕСА_1,  аліменти на користь і утримання ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,  у розмірі 1/6 частини від всіх видів його
заробітку (доходу),  щомісячно,  починаючи з 04 червня 2007 року і до
досягнення дитиною трьох років,  тобто до
05.10.2008 року.

Стягнення суми в
межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути 8 грн. 50 коп. державного мита з
ОСОБА_1,  а також 8 грн. 50 коп.3
ОСОБА_2.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 грн. 25 коп. сплаченого державного мита та 7
грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Чернігівської

області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.