Справа № 22ц-12722007р.
Головуючий в 1 інстанції
Доповідач в апеляційній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 листопада 2007 року колегія
судів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Севастополя в
складі: головуючого:      Куцеконя І.П.,

суддів:       Колбіної Т.П.,  Володіної Л.В.,

при
секретарі:    Будак-Зоткіної О.,

за участю:       позивача та представника відповідача -

Глушик О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від
14 червня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національної
акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" про стягнення страхового
відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до HACK „OPAHTA",  просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у
розмірі 5520 грн.

Вимоги мотивовані тим,  що він
проходить військову службу,  є старшим
помічником військового прокурора ВМС
України. 01.11.2005р.,  знаходячись
на військової службі,  під час слідування
у відпустку,  отримав травму,  внаслідок чого втратив працездатність на 15%.
Відповідачем невірно проведено нарахування страхової суми з розрахунку 85
грн.,  оскільки,  у даному випадку,  законодавством визначений інший порядок
виплати страхового відшкодування,  а саме
-виходячи з мінімального прожиткового рівня.

Рішенням суду Ленінського району М.Севастополя від 14 червня 2007р. в
задоволені позову відмовлено,  вирішено
питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,
у якої просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове за мотивами
позову,  яким,  на думку апелянта,  суд належної оцінки не дав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення,  осіб,  що з'явилися,
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що остання задоволенню не підлягає.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_1,  суд виходив з того,  що на момент настання страхового випадку у
2005р. розмір страхового відшкодування здійснювався виходячи з рівня 85
грн.,  та його сума отримана позивачем у
повному обсягу.

З такими висновками погоджується колегія суддів,  оскільки вони засновані на фактичних обставинах
справи.

Відповідно до п.
З „Умов державного обов'язкового особистого страхування військовослужбовців
і військовозобов'язаних,  призваних на
збори,  і порядок виплат їм та членам їх
сімей страхових сум",  затверджених
постановою Кабінету Міністрів України №488 від 19.08.1992 p.,  розміри страхових платежів установлюються
щорічно Національною акціонерною страховою компанією "Оранта" за
погодженням з Мінфіном під час формування державного бюджету на наступний рік.

Згідно до ст.59 Закону України № 2285-VI від
23.12.2004р. „Про Державний бюджет України на 2005рік"г,  у 2005 році нарахування страхової суми з
державного обов'язкового особистого страхування військовослужбовців відповідно
до ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" здійснюється виходячи із рівня 85 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних силах України,  є старшим помічником військового прокурора ВМС України (а.с.5,
6).

01.11.2005р. під час слідування зі служби до місця проведення
невикористаної частини щорічної відпустки він потрапив у дорожньо-транспортну
пригоду,  у результаті якої отримав
закриту черепно-мозкову травму,  струс
головного мозку,  забій поперекової
ділянки та лівого колінного суглобу (а.с. 7, 10).

Згідно до довідок Центральної міської медико-соціальної експертної комісії
від 08.11.2005р. та 18.08.2006р.,
ОСОБА_1 встановлена 15% ступень втрати професійної працездатності у
зв'язку із захворюванням,  пов'язаним з
проходженням військової служби (а.с.8, 11),
у зв'язку з чим відповідно до ст.16 Закону України „Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у нього виникло
право на отримання страхового відшкодування.

Суд правильно оцінив викладене,  та
той факт,  що сума страхового
відшкодування,  яка була визначена
відповідачем виходячи з рівня 85грн. отримана позивачем повністю,  у зв'язку з чим зробив правильний висновок
щодо відмови у задоволенні позову.

Посилання ОСОБА_1 на те,  що ст.59
Закону України „Про Державний бюджет України на 2005рік" звужує обсяг його
прав і свобод відповідно до Конституції України не засновані на законі,  оскільки рішення Конституційного суду,  щодо визнання вимог вказаної статті Закону
неконституційними,  не приймалося.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують,  рішення ухвалено у відповідності до v норм
матеріального та процесуального права і підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст.307, 308 ЦПК України,  колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 14 червня 2007
року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту її проголошення
та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України
протягом 2-х місяців із дня набрання чинності.