Справа №22ц-2718,2007р.                            Головуючий в 1-й
Категорія: 41            Доповідач - Бауль Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року листопада місяця «27» дня колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого -
Бауль Н.М. Суддів: Гаркуші В.О.,

Майданіка
В.В. при секретарі - Шевардіній К.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від «12»
червня 2007 року

за позовом

ОСОБА_1
до Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» про стягнення заробітної
плати за роботу у вихідні дні та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 12 червня 2007 року в
позовних вимогах ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, постановити
нове, яким задовольнити його позовні вимоги, стягнути з відповідача компенсацію
за роботу у вихідні дні в сумі 13425 грн. 92 коп., моральну шкоду в сумі 5500
грн., посилаючись на те, що суд першої інстанції належним чином не перевірив
докази по справі, дав невірну оцінку обставинам справи.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач вважає, що підстави для
скасування рішення суду відсутні.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існували трудові відносини
з 01.01.2001 року до 02.03.2006 року.

Відповідно до наказів за 2002-2005 роки ОСОБА_1 дозволялось працювати у
вихідні дні. Спосіб компенсації роботи у вихідній день (надання іншого дня
відпочинку чи підвищення оплати) визначався у наказі про залучення до роботи у
вихідний день. Підвищеній оплаті в подвійному розмірі підлягала робота у
вихідний день, якщо її не компенсовано наданням іншого дня відпочинку, що
відповідає вимогам ст.72,107 КЗпП України.

Облік явок на роботу та використання робочого часу
здійснюється в табелі, який відкривається щомісячно на працюючих цеху та
підписується начальником цеху, в даному випадку позивачем, який відповідає за
облік робочо часу.

Відмітки у табелі про фактично відпрацьований час, про роботу в надурочний
час чи інші відхилення від нормальних умов роботи робляться тільки на підставі
документів та після відповідного оформлення передаються в бухгалтерію.

Зазначений
порядок обліку робочого часу працівників визначено наказом Міністерства
Статистики України від 9 жовтня 1995 року «Про затвердження типових форм
первинного обліку» та застосовувався відповідачем для обліковування
використання робочого часу всіх категорії працівників, для контролю за
дотриманням •встановленого режиму робочого часу, для отримання даних про
відпрацьований час, розрахунку заробітної плати, для складання статичної
звітності з праці.

Оскільки позивач не надав доказів того, що він працював 110 днів у вихідні
дні, відмітки про роботу за вказані дні в табелях обліку робочого часу за
оформлення яких відповідав ОСОБА_1, відсутні, а самі по собі накази про дозвіл
працювати у вихідні дні, не є документом, який підтверджує фактично
відпрацьований час, то доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до
уваги, тому що не основані на законі, в зв'язку з чим підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.
303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від
12 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з
цього часу може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців.