Справа № 2-2858/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

23   липня
2007     року  Автозаводський  райсуд  м.   Кременчука  в
складі:

головуючого -
судді - Соболєва В.А.,

при секретарі -
Чорновол Н.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про оспорювання договору позики, акту прийому-передачі грошей
недійсними,

встановив:

ОСОБА_1звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2. про оспорювання договору позики, акту
прийому-передачі грошей недійсними, вказуючи, що за трудовим договором він з 4
січня 2007 року працював у відповідача - приватного підприємця ОСОБА_2.
водієм-експедитором, уклав з ним договір про повну матеріальну
відповідальність. Строк дії договорів до 3 січня 2010 року. 17 квітня 2007 року
він, ОСОБА_1., отримав у приватного підприємця ОСОБА_2. по транспортній
накладній дизтопливо 32040 кг на суму 104451 грн. 68 коп для доставки в
АДРЕСА_1, де знаходиться автозаправна станція ТНК. За усною домовленістю між
ОСОБА_2. та директором ТОВ "Агротоп-Сервіс" кошти за дизтопливо
повинен був перерахувати директор ТОВ "Агротоп-Сервіс" посереднику
ТОВ "Харчові системи", а той, в свою чергу, ОСОБА_2 19 квітня 2007
року ТОВ "Агротоп-сервіс" перерахував кошти в сумі 98000 грн за
паливо ТОВ "Харчові системи". Надавши йому, ОСОБА_1, видаткову
накладну та платіжне доручення комерційний директор АЗС ОСОБА_3 примусив його
злити паливо на АЗС. Повернувшись до Кременчука на підприємство, він, ОСОБА_1.,
все розповів ОСОБА_2, той примусив його укласти договір позики, нібито він
позичив у ОСОБА_2. 104000 грн і зобов'язується повернути до 24 квітня 2008
року. Пізніше йому стало відомо, що ТОВ "Агротоп-Сервіс" перерахувало
кошти ТОВ "Харчові системи", але останнє не перерахувало гроші
ОСОБА_2 в сумі 104451 грн. Позивач просив суд визнати договір позики № 24/04
від 24 квітня 2007 року та акт прийому-передачі грошей по договору позики від
24.04.2007 року в сумі 104000 грн між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2. недійсним,
стягнути на свою користь у повернення держмита 1040 грн, витрати на інформаційно-технічне
забезпечення 30 грн., витрати на юридичну допомогу 1210 грн.

Представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 позов підтримала і просила його задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_2. проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, хоча
підтвердив факт, що за паливо ТОВ "Агротоп-Сервіс", де заступником
директора ОСОБА_5, перерахувало кошти ТОВ "Харчові системи", останнє
ж підприємство йому, ОСОБА_2, коштів не перерахувало, кудись зникло. До суду з
позовом до ТОВ "Харчові системи" він не звертався. Пояснив також, що
обговорювалось питання з ОСОБА_1. його відпрацювання цих коштів, але потім
дійшли до того, щоб укласти договір позики, згідно з яким ОСОБА_1взяв у борг у
нього, ОСОБА_2. 104000 грн.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що
підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що дійсно обставини, викладені позивачем у позові, мали місце.
ОСОБА_1за трудовим договором з 4 січня 2007 року працював у відповідача -
приватного підприємця ОСОБА_2. водієм-експедитором, уклав з ним договір про
повну матеріальну відповідальність. Строк дії договорів до 3 січня 2010 року.
17 квітня 2007 року ОСОБА_1отримав по транспортній накладній дизтопливо 32040
кг на суму 104451 грн. 68 коп для доставки в АДРЕСА_1, де знаходиться
автозаправна станція ТНК. За усною домовленістю між ОСОБА_2. та директором ТОВ
"Агротоп-Сервіс" кошти за дизтопливо повинен був перерахувати
директор ТОВ "Агротоп-Сервіс" посереднику ТОВ "Харчові системи".
19 квітня 2007 року ТОВ "Агротоп-сервіс" перерахував кошти в сумі
98000 грн за паливо ТОВ "Харчові системи". Надавши ОСОБА_1 видаткову
накладну та платіжне доручення комерційний директор АЗС ОСОБА_3 примусив його
злити паливо на АЗС. Повернувшись до Кременчука на підприємство,ОСОБА_1все
розповів ОСОБА_2, той примусив його укласти договір позики, нібито він позичив
у ОСОБА_2. 104000 грн і зобов'язується повернути до 24 квітня 2008 року.
Пізніше йому стало відомо, що ТОВ "Агротоп-Сервіс" перерахувало кошти
ТОВ "Харчові системи", але останнє не перерахувало гроші ОСОБА_2 в
сумі 104451 грн.

В
дійсності ж факту отримання ОСОБА_1 коштів за договором позики від ОСОБА_2. не
було, договір позики був укладений під психічним насильством ОСОБА_2. Після
його укладення позивач був звільнений з роботи відповідачем.

Факт
перерахування коштів ТОВ "Агротоп-Сервіс" фірмі тов "Харчові
системи" підтверджений постановою про відмову у порушенні кримінальної
справи від 27 квітня 2007 року з наведеними в ній доказами.

Згідно
зі ст. 231 ЦК України
правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до
неї фізичного чи психічного стану з боку другої сторони або з боку іншої особи,
визнається судом недійсним. Винна сторона, яка застосувала фізичний або
психічний тиск до другої сторони, зобов"язана відшкодувати їй збитки у
подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв"язку з вчиненням
цього правочину.

Згідно
зі ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій
підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця або
були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір
позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може грунтуватися
на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір
був укладений під впливом обману, насильства, т.д.

Представник
позивача ОСОБА_4 просила суд не стягувати на користь позивача збитки у
подвійному розмірі та моральну шкоду з ОСОБА_2., завдані у зв"язку з
вчиненням цього правочину.

Суд
вважав необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати
та   витрати на юридичну допомогу.

Керуючись ст.
231, 1051  ЦК України, ст. ст. 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

вирішив:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити: визнати недійсним договір позики № 24/04 від 24.04.2007
року та акт прийому-передачі грошей по договору позики від 24.04.2007 року в
сумі 104000 грн між ОСОБА_1та ОСОБА_2

Стягнути
з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 у повернення держмита 520 грн, у повернення
витрат на юридичну допомогу 30 грн, витрати на юридичні послуги 1210 грн, а
всього 1760 грн.

Стягнути з
ОСОБА_2. на користь держави держмито в розмірі 520 грн.

Повне
рішення суду буде оголошено з врахуванням вихідних 30 липня 2007 року о 9
годині.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Автозаводський райсуд м. Кременчука.

В разі
неподання заяви про апеляційне оскарження рішення набирає чинності після
закінчення десятиденного терміну з дня його проголошення, а в разі неподання
апеляційної скарги - після закінчення двадцятиденного терміну.