Справа № 22ц- 7280                                  Головуючий в 1
інстанції - Мірошниченко М.А.,
41                                                                             Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

9 жовтня
2007 року    Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого:    Зубової Л.М.,

суддів :                                                Барсукової
О.І.,

Лук*янової С.В.,
при секретарі    Андрусішиній М.Г.,

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства „Укртелеком" на рішення Гірницького районного суду
м.Макіївки від 12 липня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Донецької філії Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" про зміну
запису в трудовій книжкі та стягнення одноразової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні
2007 року позивачка звернулась в суд з позовом до Донецької філії ВАТ
„Укртелеком" про зміну запису в трудовій книжкі та стягнення одноразової
грошової допомоги, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 січня 2007 року її було
повідомлено про звільнення у зв'язку з скороченням чисельності штату
працівників та наказом від 12.03.2007 року № 83-к вона звільнена за п.1 ст.40
КЗпП України з посади оператора електрозв'язку цеху електрозв'язку №19 Центру
електрозв'язку №5 Донецької філії „Укртелеком". Оскільки з 01.02.2007 року
вступило в дію доповнення до Колективного договору ВАТ „Укртелеком" на
2006-2011 p.p., яке передбачає
виплату одноразової грошової допомоги в залежності від стажу роботи при
звільненні працівника за згодою сторін протягом 2-х тижнів з моменту
попередження про припинення трудового договору в зв'язку зі скороченням
чисельності штату працівників, вона протягом тижня псіля 01.02.2007 року
звернулась в адміністрацію Донецької філії ВАТ „Укртелеком" з письмовою
заявою про звільнення її за ст.36 п.1 КЗпП України з метою одержання зазначеної
соціальної пільги.Але головним інженером по підготовці кадрів Центру
електрозв'язку №5 Донецької філії ВАТ „Укртелеком" ОСОБА_2 їй в усній
формі було відмовлено в прийнятті заяви у зв'язку з тим, що вона не підпадає
під дію вище зазначеного доповнення до Колективного договору та було звільнено
за п.1 ст.40 КЗпП України. Просила суд зобов'язати Донецьку філію ЗАТ
„Укртелеком" провести виплату про зміну запису в трудовій книжкі та
стягнення одноразової грошової допомоги з урахуванням стажу роботи, а в
доповненні до позовних вимог - зобов'язати відповідача змінити запис в трудовій
книжкі про звільнення за ст. 40 п.І КЗпП України на запис про звільнення за п.2
ст.36 КЗпП України.

Рішенням
Гірницького районного суду м.Макіївки від 12 липня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено, з Донецької філії ВАТ „Укртелеком" на користь ОСОБА_1 стягнуто
одноразову соціальну допомогу та зобов'язано відповідача змінити запис у
трудовій книжці.

Не
погодившись із рішенням суду, з апеляційною скаргою до апеляційного суду
Донецької області звернулось ВАТ „Укртелеком", в якій просило скасувати
рішення Гірницького районного суду м.Макіївки від 12 липня 2007 року, справу
направити на новий розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням судом норм
матеріального та процесуального права, зазначивши, що

Донецька філія
не є юридичною особою та не може бути відповідачем у справі, ухвалюючи рішення
суд не вірно постався на Закон України „Про оплату праці", не навів
доказів звернення позивачки з письмовою заявою про розірвання з нею трудового
договору за згодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України, не визначена сума
одноразової грошової допомоги, яку належить сплатити позивачці.

В
судовому засіданні представник ВАТ „Укртелеком", який діє за довіреністю
ОСОБА_5, доводи апеляційної скарги підтримав і просив скасувати рішення суду, справу
направити на новий розгляд.

Позивачка
ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду
залишити без зміни.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши доводи
апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду - скасувати, ухвалити нове
рішення з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_1 знаходилась в трудових відносинах з ВАТ
„Укртелеком" з 24.03.1980р. по 15.03.2007р., що підтверджується трудовою
книжкою ( а.с.6-9).

11 січня
2007 року позивачка була сповіщена про скорочення чисельності штату та
відповідно до наказу ( розпорядження) № 83-к від 12.03.207р. вона була
звільнена за п.1 ст.40 КЗпП України з 15.03.2007р. у зв'язку зі скороченням
чисельності штату працівників ( а.с.11).

Суд
першої інстанції, задовольняючи позовні' вимоги ОСОБА_1, виходив із того, що
01.02.2007 року вступило в дію доповнення до Колективного договору ВАТ
„Укртелеком" на 2006-2011р.p., метою якого є
надання соціальних пільг при звільненні працівників товариства в зв'язку зі
змінами в організації виробництва і праці. Пунктом 2.1 зазначеного доповнення
передбачено, що при звільненні працівника за угодою сторін ( ст..36 п.1 КЗпП
України) протягом 2-х тижнів з моменту попередження про припинення трудового
договору в зв'язку зі скороченням чисельності надається одноразова грошова
допомога в залежності від стажу роботи ( а.с. 12). А оскільки ОСОБА_1 на
01.02.2007 року ще знаходилась з відповідачем у трудових відносинах та протягом
двох тижнів після вступу в дію доповнення до Колективного договору звернулась
до головного інженера по підготовці кадрів Центра електрозв'язку №5 Донецької
філії ВАТ „Укртелеком" ОСОБА_2 з письмовою заявою прийняти та
зареєструвати заяву про розірвання трудового договору за згодою сторін, її
позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач порушив права
ОСОБА_1 та не прийняв її письмової заяви про звільнення за п.1 ст.36 КЗпП
України.

Однак із
таким   висновком  суду
погодитись  не  можливо
через те,  що  вони
не відповідають обставинам справи.

Відповідно
до ч.1 ст. 60, ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом
встановлено, що 11 січня 2007 року ОСОБА_1 була попереджена про наступне
звільнення у зв'язку зі скороченням чисельності працівників та відмовилась від
переведення на запропоновані посади ( а.с.35).

З п.3.1.
Доповнення №2 до додатку №9 Колективного договору ВАТ „Укртелеком"
вбачається, що пільга, зазначена в п.2.1., надається за рахунок і в межах
витрат на оплату праці Апарату управління та філій ВАТ „Укртелеком" і діє
з 01.02.2007 до 31.12.2007р. ( а.с. 12).

Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції виходив з пояснень позивачки ОСОБА_1 та свідків
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про те, що позивачка писала заяву про звільнення її за угодою
сторін, але його не прийняла ОСОБА_2 - працівник відділу кадрів Центра електрозв'язку
№5 Донецького філіала ТОВ „Укртелеком", але представник відповідача,
свідок ОСОБА_2 ц заперечували. За вказаних обставин суду першої інстанції не
було підстав для задоволення позову, оскільки позивачка не надала об'є.ктивних
доказів про те, що вона зверталась

із заявою про
звільнення її по ст.36 п.1 КЗпП України і питання щодо її звільнення з цієї
підстави адміністрація не розглядала . Посилання позивачки, як на доказ подання
заяви, на пояснення свідків не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звільнені в той
самий час та з тих самих підстав , що і позивачка. В судовому засіданні
апеляційного суду позивачка пояснила, що заяву про звільнення за згодою сторін
вона не зареєструвала, поштою не відправила, оскільки не знала порядку подання
заяви.

Розпорядженням
№ 83-к від 12.03.2007р. ОСОБА_1 була звільнена за п.1 ст.40 КЗпП України з
15.03.2007р. у зв'язку зі скороченням чисельності штату працівників ( а.с.11).
Подання заяви для звільнення з зазначених підстав не передбачено законом. Розпорядження
про звільнення позивачкою не оскаржено.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції вважав встановленими обставини, що мають значення
для справи і які не були доведені в судовому засіданні, зробив висновки, які не
відповідають обставинам справи, що відповідно до п.п.2 і 3 ч.1 ст.309 ЦПК
України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

Відповідно ст.
10 Положення про Донецьку філію ВАТ „Укртелеком" , філія є відокремленим
підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи і здійснює від
імені Товариства частину його господарської та іншої діяльності. Юридичною
особою є Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком" відповідно до ст.3.1.
Статуту ВАТ „Укртелеком".

Оскільки в
судовому засіданні першої інстанції в якості представника відповідача, за
довіреністю приймав участь представник ВАТ „Укртелеком" -ОСОБА_5 (
а.с.21), в його присутності з*ясовані обставини справи, то слід постановити
нове рішення, а не повертати справу на новий розгляд.

Відповідно
до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати. Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не
передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове рішення, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Оскільки
позивачка, при зверненні до суду не сплатила витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи на підставі ст.81 ч.1 ЦПК України, з неї підлягає
стягненню на користь держави 30 гр., а також на користь відповідача підлягають
відшкодуванню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
які ним понесені при апеляційному оскарженню рішення суду в розмірі 30 гр.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 314 - 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" частково
задовольнити .

Рішення
Гірницького районного суду м.Макіївки від 12 липня 2007 року скасувати.

ОСОБА_1 в
задоволенні позову до Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" про
зміну запису в трудовій книжкі та стягнення одноразової грошової допомоги -
відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1 судові витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи: в розмірі 30 гр.на користь держави, а також 30 гр. - на користь
Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком".

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може
бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до Верховного Суду України.