Справа № 33
ц-1610/2007р. Категорія ЦП : 44
Головуючий у першій інстанції-
Кляшторний B.C.           доповідач
П-ої інстанції- Маловічко С.В.
касаційної інстанції- Троїцька Л.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

«27» грудня
2007р.     м.Одеса

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської

області в складі:

Троїцької
Л.Л.,  Сидоренко І.П.,  Каранфілової В.М.,  Фальчука В.П.,  Ісаєвої Н.В.

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Запоріжжя до ОСОБА_1,
третя особа -УДАІ УМВС України в Запорізькій області,  про стягнення збору на обов'язкове пенсійне
страхування,  за касаційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя на
рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 вересня 2005р. та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09 листопада 2005р.,  -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2004р. управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Запоріжжя звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення збору на обов'язкове пенсійне страхування. При цьому посилалось на
те,  що 28.12.2001р. відповідач
зареєструвала автомобіль „Мітсубісі" у МРЕВ №2 УДАІ УМВС України в Запорізькій
області.

Оскільки ОСОБА_1 не сплатила у встановленому законом
порядку збір на обов'язкове пенсійне страхування з операції відчуження
легкового автомобіля в розмірі 601, 33грн.,
позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 вересня
2005р.,  яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 09 листопада 2005р.,  в позові відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському
районі м.Запоріжжя звернулося з касаційною скаргою,  в обґрунтування якої посилається на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права,  в зв'язку з чим
ставить питання про скасування судових рішень та ухвалення нового про
задоволення позову.

Колегія суддів дійшла висновку,  що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову,  суд першої інстанції виходив з того,  що відповідачка сплатила збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування в розмірі 3-ох відсотків вартості легкового
автомобіля,  який складає 601,
33грн.,  про що свідчить копія квитанції
від 27.12.2001р.,  після чого автомобіль
був зареєстрований в МРЕВ. Крім того,
суду не надано доказів,  що
квитанція про сплату ОСОБА_1 601, 33грн. є підробною і що ненадходження коштів
на рахунок позивача трапилося з вини відповідача.

Апеляційний суд
залишив рішення без змін.

Між тим,  з такими висновками суду колегія погодитись
не може.

Згідно п.6 ст.2,  п.8 ст.4 Закону
України від 26.06.1997р. №40097-ВР „Про збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" ОСОБА_1 є платником збору і повинна була сплатити збір в
розмірі 3-ох відсотків від вартості легкового автомобіля у сумі 601, 33грн.

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції відчуження
легкових автомобілів сплачується платниками цього збору через установи банків
на рахунки місцевих органів Пенсійного фонду за місцем реєстрації легкового
автомобіля.

Обґрунтовуючи свої вимоги,  позивач
посилався на те,  що станом на
20.05.2004р. збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у вказаній вище
сумі на розрахунковий рахунок управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Запоріжжя від громадянки ОСОБА_1 не надходив. Цю
обставину підтвердили довідкою управління.

Розглядаючи справу по суті,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
оплата збору ОСОБА_1 була проведена і це підтверджено копією квитанції і
реєстрацією легкового автомобілю в органах МВС в м.Запоріжжя.

При цьому,  в порушення вимог ст.64
ЦПК України суд прийняв за письмовий доказ не оригінал квитанції,  а її копію не завірену у встановленому
законом порядку і не перевірив відповідність цього документу Інструкції №1 з
організації емісійно-касової роботи в установах банків України,  затвердженої Постановою Правління НБУ від 07.07.1994р.
№129 і діючої на час зазначений в квитанції (27.12.2001р.) (а.с.6).

Суд також не врахував ті обставини,
що на копії квитанції є виправлення ініціалів відповідачки,  а сама сума проставлена від руки,  що протиріччить вимогам вищевказаної Інструкції.

На ці обставини
не звернув уваги і суд апеляційної інстанції.

Крім того,  справа як в суді
першої,  так і апеляційної інстанціях
була розглянута у відсутності відповідачки та представника третьої особи - УДАІ
УМВС України в Запорізькій області,  який
взагалі не повідомлявся судами про час та місце її слухання.

Розглянувши справу у відсутності вказаних осіб,  суди в повному обсязі не перевірили обставини
справи щодо сплати відповідачкою збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Оскільки судові рішення постановлені з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
вони підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої
інстанції на новий розгляд з підстав,
передбачених п.3 ч.1 та ч.ч.2, 3 ст.338 ЦПК України.

Керуючись ст.33З,
п.2 ч.1 ст.336,  ст.338 ЦПК
України,  колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському
районі М.Запоріжжя задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16
вересня 2005р. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09 листопада
2005р. скасувати.

Справу направити
до суду першої інстанції на новий розгляд іншим складом суду.

Ухвала
оскарженню не підлягає.