Справа №
22ц- 2036/ 2007р                                                 Головуючий
Доповідач: Стародубець М. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
вересня місяця 4 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:
Пузанової Л.В.,  Суддів: Фурман Т.Г.

Стародубця М. П.
При секретарі: Костеннікові Д.Б.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Херсоні справу за апеляційною скаргою
закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Дніпровського
районного суду м.  Херсона від 9 липня
2007 року в справі

за заявою

закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу

судового наказу про стягнення з ОСОБА_1

заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У липні 2007
року ЗАТ комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з заявою про видачу
судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором з
ОСОБА_1,  як позичальника,  а саме: 3347, 89 грн. - заборгованість за
кредитом; 116236грн. - заборгованість за відсотками,  в тому числі несплачені відсотки на поточну
заборгованість та несплачені відсотки на прострочену заборгованість,  судовий збір в сумі 25, 50 грн. та витрати на
інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15, 00грн.

Ухвалою
Дніпровського районного суду м.  Херсона
від 9 липня 2007 року відмовлено ЗАТ комерційний банк «Приватбанк» у прийнятті
заяви про видачу судового наказу.

В апеляційній
скарзі ЗАТ комерційний банк «Приватбанк»,
посилаючись на неналежну оцінку доказів,
неправильне застосування норм матеріального та процесуального
права,  просить ухвалу суду
скасувати,  а справу направити на новий судовий
розгляд.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши законність та
обгрунтованість ухвали суду в межах,
визначених  ст.  303 ЦПК України,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не піддягає задоволенню
з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено,  що заявник посилається на те,  що між ним та ОСОБА_1 16.04.2006р. був
укладений кредитний договір,  відповідно
якого боржник зобов'язувався погасити заборгованість в строки та розмірах
передбачених цією угодою. Під кредитним договором заявник розуміє заяву про
надання кредиту,  копію якої додано до
матеріалів справи.

Відмовляючи
в прийнятті заяви про видачу судового наказу суд першої

інстанції виходив з того,  що з наданих заявником матеріалів вбачається
спір про

право,  а відповідно така заява не може бути прийнята
судом.

Із змісту цієї
заяви вбачається,  що заявник
використовує своє право на дострокове розірвання укладеної з боржником
кредитної угоди,  що на думку колегії
суддів впливає на права останнього,
захист яких відповідно до положень чинного законодавства можливий лише
шляхом вирішення спору в суді в позовному провадженні з додержанням загальних
правил щодо пред'явлення позову.

Доказів про те,  що
вказані заявником суми заборгованості як за кредитом,

так і відсоткам за користування ним є безспірними,  як того вимагає закон при

спрощеному цивільному процесі,  останнім не надано,  тому за таких обставин суд

правильно дійшов висновку про наявність передбачених  ст. . 100 ЦПК України

підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового
наказу та за

правилами цієї процесуальної норми обґрунтовано відмовив
у прийнятті заяви.

Доводи
апеляційної скарги висновки суду не спростовують,  ухвала суду

відповідає
вимогам процесуального закону і підстав для її скасування колегія суддів не
вбачає.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст. . ст.
303, 308 ЦПК України,  колегія
суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»
відхилити.

Ухвалу
Дніпровського районного суду м. Херсона від 9 липня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох
місяців до Верховного Суду України,
шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.