Справа № 2-457 2007року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22
серпня 2007 року                                                         Городищенський
районний суд

Черкаської
області в складі:

головуючого
судді                                                                                         Черненка
В.О.

при
секретарі                                                                                                  Сидоренко
О.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

позивач
ОСОБА_1. звернулася до суду з позовною заявою,
в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2  аліменти на утримання дитини.

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги,  позивач посилається
на те,  що 09.04.1996 року вони з
відповідачем по справі розірвали свій шлюб. Від даного шлюбу мають спільну
дитину - сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження. Відповідач проживає в іншому місці і ніякої допомоги на утримання
та виховання дитини не надає,  а тому син
ОСОБА_3 знаходиться на її повному утриманні. Відповідач вже декілька років з
нею не спілкується,  не має постійного
місця заробітку. Зважаючи на вищенаведене,
просить стягнути аліменти на її користь з ОСОБА_2  на утримання дитини у розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку (доходу),  але не
менше,  ніж тридцять відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,  щомісячно,
до досягнення сином повноліття.

В
судовому засіданні представник позивача за довіреністю,  повністю підтримала позовні вимоги позивача
ОСОБА_1.

Відповідач
позов не визнав та пояснив,  що не має
постійного місця роботи,  а на утриманні
у нього є ще двоє дітей,  його мати
ОСОБА_4. потребує постійного догляду,
тому вважає,  що не повинен
сплачувати аліменти на утримання сина,
тим паче,  що сам син ОСОБА_3
казав йому,  що аліменти йому не
потрібні,  і взагалі він
сумнівається,  що це його син,  оскільки позивач без його дозволу змінила
прізвище сина.

Суд,  розглянувши позов в межах заявлених позовних
вимог,  вислухавши представника позивача
і відповідача,  дослідивши та оцінивши
всі наявні докази в справі в їх сукупності,
вважає,  що позов обґрунтований і
підлягає до задоволення.

Частина
1  ст.
122 СК України закріплює загальну презумпцію щодо визначення походження
дитини від матері та батька,  які
перебувають у шлюбі

між
собою,  а відповідно до положень  ст.
121 СК України,  права та
обов'язки матері,  батька і дитини
ґрунтуються на походженні дитини від них,
засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в
порядку,  встановленому діючим
законодавством.

Судом
установлено,  що згідно свідоцтва про
народження Серії НОМЕР_1,
зареєстрованого виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради
Городищенського району Черкаської області актовий,  запис НОМЕР_2 та повторно виданого 19.06.1998
року,  батьками ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  є ОСОБА_2 та ОСОБА_1,  шлюб між якими 09.04.1996 року був
розірваний,  про що свідчить копія
свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_3,
виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Городищенської
районної державної адміністрації Черкаської області,  актовий запис НОМЕР_4. Тобто,  вищезазначені документи,  видані державним органом реєстрації актів
цивільного стану,  підтверджують
походження ОСОБА_3. від відповідача ОСОБА_2 ,
а відтак останній має певні права та обов'язки щодо свого
неповнолітнього сина,  передбачені діючим
законодавством.

Так,  згідно зі
ст.  180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття,  і якщо способи виконання батьками свого
обов'язку утримувати дитину не визначено за домовленістю між ними,  то згідно з положеннями  ст.
181 СК України,  суд,  за зверненням одного з батьків і в
послідуючому,  при винесені рішення,  може присудити аліменти на утримання
дитини,  у частці від доходу того з
батьків,  з кого дані кошти стягуються.

Позивач
ОСОБА_1.,  подала позовну заяву,  в якій просить стягнути з ОСОБА_2  аліменти на утримання сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу),  але не менше,  ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
щомісячно,  до досягнення сином
повноліття,  однак,  відповідач ОСОБА_2.  не бажає визнавати позов,  більш того зазначив,  що має сумніви щодо походження дитини.

Згідно  ст.
136 СК України,  особа записана
батьком дитини має право оспорити своє батьківство,  пред'явивши позов про виключення запису про
нього як батька з актового запису про народження дитини,  тобто довести відсутність кровного
споріднення між особою,  записаною
батьком,  і дитиною.

На
момент розгляду справи,  відповідачем
ОСОБА_2.  не надано ніяких доказів щодо
оспорювання батьківства та виключення запису про нього як батька з актового
запису про народження ОСОБА_3.,  і
відсутність кровного споріднення між відповідачем та дитиною не доведено,  а тому суд не вправі виходити за межі
позовних вимог про стягнення аліментів та з'ясовувати будь-які обставини
народження дитини,  тим більше,  що ОСОБА_3. вже має повних шістнадцять років
і ОСОБА_2.  за весь період часу як від
народження дитини так і від дня розірвання шлюбу з позивачем,  ніколи не піднімав питання щодо походження
сина,  тим самим не заперечуючи факт
батьківства.

Таким
чином,  суд,  повно,
всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини,  на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог та заперечень,  підтверджених
тими доказами,  які були досліджені в
судовому засіданні,  вважає,  що позов обґрунтований,  підтверджений належним чином доказами,  а

тому
відповідач ОСОБА_2.,  який являється   батьком ОСОБА_3.,
повинен надавати матеріальну допомогу на утримання
останнього.

На
підставі наведеного та керуючись  ст.
ст.  10,  11,
130,  174,  209,
212,  214-215 ЦПК України,   ст.
ст.  121,  122,
136,  180,  181,
182,  183,  191 Сімейного кодексу України,  суд,

ВИРІШИВ :

позов
задоводити. Стягнути з ОСОБА_2,  1972
року народження,  жителя АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу),  але не менше,  ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
щомісячно,  до повноліття
сина,  починаючи з 27 липня 2007 року.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави мито в сумі 51 (п'ятдесят одна) гривня 00 копійок.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь Державного Казначейства в Городищенському районі (р/р
0011,  УЄДРПУ 22809201 банк
одержувача ГУДКУ в Черкаській області,  МФО 854018,  код бюджетної класифікації 22050000) витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 07
(сім) гривень 50 копійок.

Рішення
підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської
області через Городищенський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційнної скарги або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його
оскарження чи розгляду справи апеляційним судом в разі залишення його без змін.