Справа
№2-3119/07 РІШЕННЯ ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ
25 квітня 2007 року Малиновський районний суд м. Одеси у
головуючого судді Дрішлюка А.І.,
за участі секретаря Іскрич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди, заподіяною дорожньо-транспортною пригодою, -
районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1з позовною заявою про відшкодування
матеріальної шкоди, завданою ДТП,
посилаючись на те, що внаслідок винних дій відповідача - ОСОБА_2 10
листопада 2006 року відбулося ДТП.
пошкодження автомобіля позивача, відповідно йому була завдана матеріальна шкода
в сумі 49 653 (сорок дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят три) грн., 50 (п'ятдесят)
коп., які він просив стягнути з відповідача. Крім того, позивач просив стягнути
судовий збір у розмірі 527,00 (п'ятсот двадцять сім) грн.
року у справі було постановлено заочне рішення, яким позов було задоволено,
проте рішення було скасовано ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від
10 квітня 2007 року за заявою відповідача, який посилався на порушення його
права на особисту участь в розгляді справи, на неповідомлення про час та місце
слухання справи (хоча не заперечував справжність своєї підписи на інформаційній
частині обкладинці справи), а також на не попередження про кримінальну
відповідальність експерта, не повне з'ясування обставин дорожньо-транспортної
пригоди, в тому числі про те, що не був допитаний його свідок тощо.
суду зі стадії відкритого судового розгляду були застосовані технічні засоби
У судовому
засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити його позов,
після чого подав заяву про прийняття рішення без його участі за наданими
доказами. Відповідач наполягав на наявності спільної вини сторін в ДТП, що відбулося.
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, експерта, свідка, оглянувши
відповідальності ОСОБА_2 суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному
судовому засіданні 10 листопада 2006 рок
відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем „ Мазда", держаний номер
НОМЕР_1, який належав ОСОБА_3, не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з
автомобілем БМВ д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1Постановою Приморського
був визнаний винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого
ст.ст. 124, 130 КУпАП та притягнений до адміністративного стягнення у вигляді
позбавлення права управління усіма видами транспортних засобів строком на один
рік. Зазначена постанова в установленому порядку не оскаржена відповідачем.
ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Постанова
суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для
суду, що розглядає справу
про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, ДТП, що
відбулося 10 листопада 2006 року є наслідком дій відповідача ОСОБА_2, вина
якого встановлена в межах адміністративного провадження № 3-17323/06, та
підтверджується зібраними по справі № 2-3119/07 доказами, фактично
встановленими обставинами справи. Відповідач не заперечував свою вину, проте в
судових дебатах звертав увагу суду також на наявність вини позивача в скоєнні ДТП.

Відповідно до
ст. 1166 ЦК України
шкода заподіяна майну фізичної особи неправомірними діями відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її заподіяла. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Оскільки мала місце взаємодія джерел підвищеної небезпеки, то згідно зі ст.
1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах, при цьому шкода, завдана одній особі з
вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, обов'язок щодо
відшкодування завданої матеріальної шкоди позивачу повинен бути покладений на
відповідача.

Пояснення
допитаного свідка відповідача ОСОБА_4 не впливають на встановлені судом
обставини, та в цілому оцінюються судом критично. Так, свідок пояснив, що він
їхав з відповідачем в автомобілі з закритими вікнами, але не чув та не знав, що
відповідач вживав алкогольні напої, хоча і співробітники ДАІ і позивач
зазначили, що сліди вживання алкоголю спостерігалися не тільки візуально, але
їх можна було почути через стійкий запах алкоголю, про що було зазначено в
протоколі ДАІ та в акті медичного огляду відповідача після ДТП. Під час допиту
свідок посилався на те, що швидкість руху була 40-50 км. на годину,
обзорність 15-20 метрів, проте він не бачив як саме здійснював маневр позивач,
оскільки відволікся та схилився до бардачка
в машині за цигарками, при цьому травми голову не отримав, хоча саме в цій
момент відбулося зіткнення. Свідок є водієм але він не зміг пояснити розвиток
дорожньої ситуації за сценарієм ним запропонованим. Крім того, розташування
транспортних засобів на схемі ДТП
підписаної відповідачем свідчить про інший розвиток подій, ніж вказував
свідок та відповідач.

Внаслідок ДТП автомобіль
позивача отримав механічні пошкодження, при цьому сума матеріальної шкоди
завданої внаслідок аварійного пошкодження автомобіля склала, за висновком №
12/11 спеціаліста - автотоварознавця, суб'єкта оціночної діяльності -фізичною
особою ОСОБА_5 від 19.12.2006 року, 56831 (п'ятдесят шість тисяч вісімсот
тридцять одну) гривню, 64 (шістдесят чотири) коп.

Приведений до
присяги в судовому засіданні експерт ОСОБА_5, який має кваліфікацію судового
експерту з правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю 12.2.
„Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого
власнику транспортних засобів", внесений до державного реєстру атестованих
судових експертів, підтвердив раніше наданий ним висновок № 12/11 від
19.12.2006 року. Відповідач результати проведеного експертного дослідження не
оспорював.

Враховуючи п.8.2
„Методики товарознавчої експертиз та оцінки транспортних засобів (затверджена наказом
Міністерства Юстиції України і Фонду держмайна України № 145/5/2092 від
24.11.2003) у випадку , коли вартість відновлюваних робіт дорівнює або
перевищує ринкову вартість автомобіля, то вартість матеріальної шкоди,
заподіяної власнику транспортного засобу, визначається рівній ринковій вартості
транспортного засобу на момент пошкодження, тобто 49 149 (сорок дев'ять тисяч
сто сорок дев'ять) грн. Вартість проведеної експертизи склала 504 грн. 50 коп.

Позивач є
законним володільцем транспортного засобу, що підтверджуються Тимчасовим
реєстраційним талоном № 178483. Згідно зі ст. 48 Закону України „Про
власність" законодавчо забезпечується громадянам, організаціям та іншим
власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких
порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням
володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності
здійснюється судом або третейським судом. Положення щодо захисту права
власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє
майном на праві повного господарського відання, оперативного управління,
довічного успадковуваного володіння або на іншій підставі, передбаченій законом
чи договором.

Згідно зі ст. 16
ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.
Відповідно до ст. 20 ЦК України
право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До
судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та
витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін
та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із
залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових
експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх
знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1172 ЦК України, ст.ст.
4,10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК Україна, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяною дорожньо-транспортною
пригодою задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію завданої матеріальної шкоди в сумі 49653
(сорок дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят три) грн. 50 (п'ятдесят) коп.

Стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 527 (п'ятсот
двадцять сім) грн.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.