Справа №2-1942007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 липня
2007 року           Буринський районний
суд Сумської області в складі:

головуючого судді Міщенко В.М.

при секретарі
Ключник О.М.

адвоката Осипенко М. М.

представника
відповідача Бондаренко П.М.  розглянувши
у відкритому судовому засіданні   в залі
суду   міста Буринь   цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Буринського міського споживчого товариства про поновлення на роботі ,  відшкодування заробітної плати за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

12.04 2007 року позивач звернулася із позовом
до Буринського міського споживчого товариства про поновлення її на роботі,  відшкодування заробітної плати за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди,
мотивуючи свої вимоги тим ,  що
розпорядженням №1 від 16 січня 2007 року голови правління Буринського МСТ
ОСОБА_2 вона була,  на її думку,  безпідставно звільнена з посади завідуючої
магазином №37 с Піски за грубе порушення правил торгівлі,  халатне відношення до роботи по п.2  ст. 41 КЗпП. Вона вважає,  що порушень не допускала,  навпаки керівництво МСТ не створило для неї
належних умов праці,  допускало порушення
в оплаті праці,  не роз'яснило їй її
права та обов'язки,  не врахувало при
звільненні ,  що вона є одинокою
матір'ю,  на утриманні якої є троє
неповнолітніх дітей. Вважає звільнення незаконним,  просить поновити строк звернення до суду за
захистом своїх прав,  який вона
пропустила в зв'язку з тим ,  що
зверталась із скаргою до облспоживспілки,
поновити її на роботі,  стягнути з
відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 16.01.2007 року по день
поновлення її на роботі та 50 000 моральної шкоди,  яку вона отримала в результаті незаконних дій
відповідача.

В
судовому засіданні позивачка вимоги підтримала і пояснила ,  що в займаній посаді вона працювала з квітня
2006 року по день звільнення .За час роботи порушень виконавчої чи трудової
дисципліни не допускала,  до
дисциплінарної відповідальності не притягувалась. Згоди на її звільнення
профспілковий комітет не давав. Після отримання рекомендованим листом трудової
книжки 30 січня 2006 року вона 1.02 .2007 року звернулась із скаргою до
Сумської облспоживспілки звідки отримала відповідь на свою скаргу лише в кінці
березня ,  що не дало їй змоги своєчасно
звернутись до суду за захистом своїх прав . Причини її звільнення вважає
надуманими. При її звільненні не було прийнято до уваги ,  що на її утриманні знаходяться двоє її
неповнолітніх дітей та неповнолітня Подлепенець Анастасія ,  батьки якої були позбавленні батьківських
прав,  а вона визнана її опікуном ,  а також дідусь-пенсіонер .Просить позов
задовольнити.

Представники
відповідача позов не визнали і пояснили,
що ОСОБА_1  строк для звернення до
суду пропустила без поважних причин і він не повинен бути поновлений . Крім
того,  вона допустила завищення цін на
загальну суму 32 гривні 40 коп.,  що
давало підстави для її звільнення за втратою довір'я В задоволенні позову
просять відмовити.

Суд  дослідивши
обставини   справи   ,
представлені  докази  та
давши  їм  оцінку,
вислухавши сторони та свідків ,
вважає,  що позов підлягає
частковому задоволенню

Як встановлено в
судовому засіданні Розпорядженням №9 від 12.04.2006 року по Буринському міськСТ
ОСОБА_1  була прийнята на посаду
завідуючої магазином № 37 в с   Піски   і
в   цей   же
день   з   нею
був   заключний   договір
про   повну   матеріальну відповідальність. За час роботи
на цій посаді ОСОБА_1  до дисциплінарної
та

матеріальної
відповідальності не притягувалась,  хоча
як показали свідки ОСОБА_3 -головний бухгалтер та ОСОБА_4 - товарознавець їй
неодноразово робились усні зауваження за недоліки в роботі.

Відповідно
до Розпорядження № 23 від 29 листопада 2006 року по Буринському міськСТ в
магазині № 37 була призначена інвентаризація товарно - матеріальних
цінностей,  яку доручено було провести
ОСОБА_3- як голові комісії та ОСОБА_4 - як члену комісії. Інвентаризація
проводилась 29.11.2006 року в присутності завідуючої магазином ОСОБА_1 та
продавця ОСОБА_5  а також гр.. ОСОБА_6  та ОСОБА_7,
які в подальшому стали працювати в даному магазині .Перед початком
інвентаризації ОСОБА_5  написала заяву про її звільнення за власним
бажанням,  а ОСОБА_1  писати таку заяву відмовилась,  вважаючи,
що підстав для цього ніяких не має. Дану обставину підтвердила як сама
ОСОБА_1  так і свідок ОСОБА_4

В ході
проведення інвентаризації ОСОБА_1
називала кількість та ціну товару,
який знаходився в магазині,  а
ОСОБА_3 складала їх інвентаризаційний опис.
В цей час ОСОБА_1  назвала ціну 18
пляшок (0, 5 л)горілки Сумська особлива по ціні 10 гривень 50 коп. при її
відпускній ціні 9 гривень 60 коп,  ціну
39 пляшок горілки Сумська особлива (0, 25 л) назвала 5 гривень 60 коп. при
відпускній ціні 5 гривень 40 коп.,  ціну
21 пачки перця чорного молотого по 20 грам назвала по 90 коп при фактичній
відпускній ціні 50 коп. Всього загальне завищення цін на товар склало 32 гривні
40 коп. Неточність названої ціни товару ОСОБА_1
суду пояснила своїм психологічним станом,  а також тим ,
що названу нею ціну горілки мали інші її види то вона просто помилилась.
Допущені розбіжності в ціні товару в той же час були усунуті.

Доказів
про те,  що товари з названого магазину
продавались покупцям по завищеним цінам,
або вказані дії позивачки були направлені на приховування нестачі
судовим слідством не встановлено.

По результатах
інвентаризації була виявлена нестача товару в магазині на суму 49 гривень 31
коп.,  лишків на 10 гривнів.

На
підставі доповідної ОСОБА_3,
ОСОБА_4  на ім'я голови правління
Буринського МіськСТ від 28.11 2006 року( інвентаризація проводилась 29.11.2006
року) про завищення цін в магазині на суму 32 гривні 40 коп. ОСОБА_1  розпорядженням №1 від 16 січня 2007 року
голови правління Буринського МСТ ОСОБА_2 була звільнена з посади завідуючої
магазином №37 с Піски за грубе порушення правил торгівлі ,  халатне відношення до роботи по п.2  ст. 41 КЗпП. Погодження на її звільнення було
отримано керівництвом МіськСТ на його правлінні 16.01.2007 року та по запиту
суду ,  у відповідності до  ст. . 43 КЗпП України згоду на її звільнення
12 червня 2007 року було надано профспілковим комітетом товариства.

З
причинами звільнення ОСОБА_1  не
погодилась і після отримання рекомендованим листом своєї трудової книжки,  де були вказані причини звільнення ,  вона оскаржила дане рішення до Сумської
облспоживспілки. Після отримання негативної відповіді на свою скаргу 30.03.
2007 року вона звернулась за захистом своїх прав до суду.

Враховуючи
своєчасність звернення позивачки до вищестоящого органу з питання поновлення її
на роботі та відміни розпорядження №1 від 16.01 2007 року , суд вважає ,  що строк в один місяць ,  встановлений  ст. .233 КЗпП
України для звернення до суду за вирішенням трудових спорів позивачкою
пропущений з поважних причин,  а тому він
повинен бути поновлений.

Суд
прийшов до висновку,  що звільнення
позивачки по п.2  ст. 41 КЗпП.3 займаної
посади по вказаних підставах ( за грубе порушення правил торгівлі,  халатне відношення до роботи) є не
обґрунтованим,  поскільки в Розпорядженні
№1 від 16 січня 2007 року голови

правління
Буринського МСТ ОСОБА_2 не вказані конкретні порушення чи винні дії
позивачки,  які б давали підстави для
втрати до неї довір'я. Посилання в Розпорядженні на Протокол №1 засідання
Правління Буринського МіськСТ від 16.01 2007

року є
недоречним,  поскільки там називались
різні порушення ,  допущені позивачкою в
різний час і при різних обставинах за які або пройшов час для притягнення її до
дисциплінарної відповідальності або за які передбачені інші види стягнень,  ніж звільнення.

Завищення
нею цін на окремі види товарів на загальну суму 32 гривні 420 коп в ході проведення
інвентаризації товарно-матеріальних цінностей 29.11.2006 року ,  на думку суду,  було помилковим,  незначним,
не спричинило і не могло спричинити збитків товариству,  а тому суд не вважає його таким,  що дає керівництву Буринського ОСОБА_8
підстави для звільнення ОСОБА_1  за
втратою до неї довір'я.

При
таких обставинах суд вважає,  що
звільнення позивачки згідно розпорядження №1 від 16 січня 2007 року голови
правління Буринського МСТ ОСОБА_2 з займаної посади за п.2  ст.  41
КЗпП є незаконним,  а тому вона повинна
бути поновлена на роботі.

При
цьому суд не застосовує положення п.3
ст. 184 КЗпП,  який забороняє
звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років,  поскільки позивачка такого статусу не має,  так як в свідоцтві про народження її дітей є
запис про батька цих дітей,  який на день
звільнення позивачки був живий( ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1)

При
прийнятті рішення суд враховує ті обставини ,
що ОСОБА_1  раніше до
дисциплінарної та матеріальної відповідальності не притягувалась,  на утриманні має трьох неповнолітніх дітей (
одна дитина знаходиться під опікою),
інших працездатних членів сім'ї не має.

Відповідно
до  ст. . 235 КЗпП України на користь
позивачки із відповідача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного
прогулу із розрахунку: 246 гривень 86 гривень ( середньомісячний заробіток за
жовтень-листопад 2006 року) х 6 місців і 10 днів=1555 гривень 21 коп.

По
скільки звільнення проведено незаконно ,
позивачка довела ,  що в результаті
цього вона перенесла душевні страждання ,
недостаток фінансів в сім'ї,  чим
був порушений звичний спосіб її життя ,
а тому їй ,  на думку суду,  "їй була спричинена моральна шкода яку
суд оцінює в дві тисячі гривнів.

Також з
відповідача слід стягнути судові витрати та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу..

Рішення   в
частині   поновлення   на
роботі   підлягає   негайному
виконанню.

Керуючись  ст. 73,
213-215 ЦПК України,   ст.
232-235,  237-1 КЗпП України,  суд,

ВИРІШИВ:

Поновити
ОСОБА_1 строк для звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Поновити
ОСОБА_1 в займаній посаді завідуючої магазином №37 с Піски
Буринського міського споживчого товариства з 27 липня 2007 року,  визнавши її звільнення незаконним

Рішення в
частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Стягнути
з Буринського міського споживчого товариства на користь ОСОБА_1 1555 ( тисяча
п'ятсот п'ятдесят п'ять ) гривень 21 коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та дві тисячі гривень моральної шкоди.

Стягнути
з Буринського міського споживчого товариства на користь держави 51 гривню
державного мита та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу..

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Сумської області через
Буринський райсуд шляхом
подачі в 10 денний строк з дня проголошення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копій до
апеляційної інстанції.