Справа №2о-101
РІШЕННЯ

іменем України

02
серпня 2007 року                                                                                         м.  Житомир

КОРОЛЬОВСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД м.  ЖИТОМИРА

В складі:   головуючої     Котік Т.С.

секретаря     Рудницької С. М.  розглянув у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на роботах
в зоні

відчуження по ліквідації аварії на ЧАЕС,

встановив:

Заявник вказує,  що є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1
категорії та має 2 групу інвалідності.

На даний
час,  у нього виникло право на перерахунок
пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян,  які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

У
зв'язку з тим,  що АТП 11854 відкликало
свою довідку про його заробітну плату за час роботи в зоні відчуження,  та не має відповідних документів на
підтвердження його роботи в зоні відчуження,
він позбавлений можливості провести перерахунок пенсії виходячи із
заробітної плати,  а тому просить
суду,  встановити факт перебування його в
зоні відчуження в період 25,  26 та 30
червня та 1, 2 вересня 1986 року.

В
судовому засіданні заявник підтримав вимоги в повному об'ємі та пояснив,  що невидача довідки позбавляє його права на
отримання належної пенсії.

Представник
зацікавленої особи ВАТ «Житомирське автотранспортне підприємство АТП 11854» при
вирішенні справи покладається на думку суду,
хоча не заперечує того факту,  що
заявник працював в АТП та приймав участь в ліквідації аварії на ЧАЕС,  однак підтвердити вказані дані вони не
можуть,  оскільки на даний час не
збереглися документи.

Представник
управляння Пенсійного фонду України в Корольовському районі м.  Житомира в судове засідання не з'явився,  просить справу розглядати в його відсутності.
Позовні вимоги визнає в повному об'ємі.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що вимоги заявника підлягають до задоволення
з наступних підстав.

Як
вбачається зі змісту довідки від 14.01.2004 року,  позивач з 07.09.1967 року по 14.06.1999 року
працював в АТП 11854 на посаді водія. На даний час,  АТП 11854 перейменоване у ВАТ «Житомирське
автотранспортне підприємство АТП 11854».

В січні
1993 року заявник пішов на пільгову пенсію згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,  які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсія йому нарахована з
урахуванням довідки,  що видана
підприємством в 1992 році.

Заявник
звернувся до пенсійного фонду про призначення пенсії відповідно до  ст.  54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,  які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»,  оскільки він є інвалідом
2-ї групи,  інвалідність настала
внаслідок захворювання,  пов'язаного з
Чорнобильською катастрофою.

У
зв'язку з тим,  що АТП 11854 не має
первинних документів та наказів про перебування позивача в зоні
відчуження,  заявнику відмовлено в
перерахунку пенсії.

Не
зважаючи на те,  що на даний час на
підприємстві відсутні документи,  які
підтверджували факт участі заявника в роботах по ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС,  це не свідчить про те,  що заявник не виконував роботи по ліквідації
аварії на ЧАЕС,  оскільки сам представник
не заперечує того факту,  що такі
документи були в наявності.

Як
встановлено в судовому засіданні,  станом
на 1992 рік,  на підприємстві були в
наявності документи,  які підтверджували
участь заявника в наслідках аварії на ЧАЕС,
про вказані обставини свідчить довідка №109 від 20.10.1992 року,  з якої вбачається,  що заявник відповідно до книги видачі
посвідчень про відрядження 25, 26,  30
червня та 1 і 2 вересня 1986 року працював в зоні відчуження в населених
пунктах Чорнобильської АЕС по перевезенню металоконструкцій з Житомирського ЗМК
до 4-го енергоблоку ЧАЕС.

Такі ж
довідки видавалися й іншим працівникам,
зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_3,  які
разом із заявником приймали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Допитані
в судовому засіданні в якості свідків вказані особи підтвердили,  що заявник приймав участь в ліквідації аварії
на ЧАЕС.

Зокрема
свідок ОСОБА_2 пояснив,  що з 1969 року працював разом із заявником в
одному загоні в АТП 11854,  та в 1986
році разом з ним був відправлений керівництвом АТП в зону відчуження для
перевезення металоконструкцій з Житомирського ЗМК до 4-го енергоблоку.
Посвідчення про відрядження їм не виписували. Лише після того,  як їм заборонили проїзд через пости,  які були створені при в'їзді в Чорнобильську
зону,  такі посвідчення були виписані.
Без таких посвідчень вони їздили майже тиждень в червні 1986 року та ще кілька
днів у вересні 1986 року.

Свідок
ОСОБА_3 також підтвердив той факт,  що
заявник був командирований в зону відчуження та приймав участь в ліквідації
аварії на ЧАЕС.

Той
факт,  що заявник приймав участь в
ліквідації аварії на ЧАЕС,  стверджується
і тим,  що він має перепустку НОМЕР_1 на
право в'їзду в закриту зону до 04.07.1986 року. Також,  заявник є учасником ліквідації аварії на
ЧАЕС,  спочатку відповідно до посвідчення
Серії А № 126971,  яке видане 11.11.1990
року,  а в послідуючому заявник визнаний
учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії,  що стверджується копією посвідчення Серії
НОМЕР_2 від 29.12.2006 року.

Зі
змісту довідки до акту огляду МСЕК від 21.11.2006 року Серії НОМЕР_3,  заявнику встановлена 2-га група
інвалідності,  захворювання пов'язане з
наслідками аварії на ЧАЕС при 80% втрати працездатності.

У зв'язку
з викладеним,  у суду є всі підстави для
встановлення факту перебування заявника в зоні відчуження по участі його в
роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період 25, 26,  30 червня 1986 року та 1, 2 вересня 1986
року.

Керуючись  ст.
ст.  ст.  10, 60, 208, 212, 256-259 ЦПК України,  Законом України «Про статус і соціальний
захист громадян,  які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
суд-

ВИРІШИВ:

Заяву про
встановлення факту,  що має юридичне
значення задовольнити.

Встановити
факт,  що ОСОБА_1 перебував з зоні
відчуження та приймав участь в роботах з ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в період 25, 26,  30
червня 1986 року та 1,  2 вересня 1986
року.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не подано.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через
Корольовський районний суд м.  Житомира
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та в послідуючому подачі апеляційної скарги протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.