Справа №2-373/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 липня
2007 року Святошинський районний суд м.
Києва

в
складі: головуючого судді                                      Почупайло
А.В.

при
секретарях                                                           Єрмак
Л.В.,  Осадченко М. М.

за
участю адвоката                                                     ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про
визнання права користування жилим приміщенням,
позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1,  3-я особа: Святошинська районна у місті Києві
державна адміністрація про виселення,  -

встановив:

У жовтні
2006 року позивач звернувся до суду з позовом до Святошинської районної у місті
Києві державної адміністрації,  у якому
просив визнати за ним право користування жилим приміщенням у двокімнатній
ізольованій квартирі АДРЕСА_1,
посилаючись на те,  що в даній
квартирі він проживає з 1986 року. Раніше він проживав у цій квартирі зі своєю
матір'ю ОСОБА_3,  вітчимом ОСОБА_4 та
бабою ОСОБА_5. Мати його раніше двічі була заміжня за ОСОБА_6  та ОСОБА_7

Ордер на
спірну квартиру було видано виконкомом Київської ради від 28 серпня 1970 року
за № 1515 на його вітчима ОСОБА_4 та матір останнього,  ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3,
а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер вітчим ОСОБА_4.

Проте
його вітчим ОСОБА_4 за час сумісного проживання ні його матір ОСОБА_3 ні його в цю
квартиру не прописав,  документи на
проведення приватизації до районної адміністрації не надав,  внаслідок чого на сьогоднішній час квартира
залишилась не приватизованою,  а він не
зареєстрований за своїм місцем проживання.

У період
проживання з 1986 року в цій квартирі він закінчив Київську середню школу № 12
м.  Києва.

Після
смерті матері та вітчима,  у червні 2006
року він звертався до ЖЕО-803 про внесення змін до договору найму,  щоб наймачем цієї квартири був він,  замість померлого вітчима ОСОБА_4,  проте йому в цьому було відмовлено.

Він був
членом сім'ї наймача ОСОБА_4 й разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3,
яка була дружиною наймача постійно проживає в цій
квартирі.

В
судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги,  посилаючись на обставини,  викладені в позовній заяві.

Представники
відповідача Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації та
третьої особи: Комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Святошинського району м.  Києва проти
позову заперечували.

Представник
Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського
району м.  Києва в грудні 2006 року
звернувся до суду з позовом про виселення ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_1,  посилаючись на те,  що спірна квартира на підставі обмінного
ордеру за № 1515 від 28 серпня 1970 року була надана ОСОБА_7 на сім'ю із трьох
осіб: його,  дружинуи ОСОБА_5 та сина
ОСОБА_4.

Усі мешканці
були зняті з реєстраційного обліку в зв'язку зі смертю.

В
теперішній час житловим органам стало відомо,
що в державному житловому приміщенні проживає ОСОБА_1 у порушення вимог  ст.  58
ЖК України без реєстрації та ордеру.

Ніхто із мешканців квартири із заявами з питання реєстрації ОСОБА_1 як
члена сімї в спірній квартирі не звертався. Квартплата та комунальні послуги
нараховувались на дві особи,  але не
сплачувались й заборгованість складає на 01 грудня 2006 року 8216 гривень 31
копійку.

ОСОБА_1
в добровільному порядку звільнити спірне жиле приміщення відмовляється,  попередження про звільнення квартири не
виконує.

В
судовому засіданні представник Комунального підприємства по утриманню житлового
господарства Святошинського району м.
Києва заявлені вимоги підтримала,
посилаючись на обставини,  що
викладені в позовній заяві.

ОСОБА_1
проти позову Комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Святошинського району м.  Києва
заперечував.

Представник
Святошинської районної у м.  Києві
державної адміністрації позов про виселення ОСОБА_1 просив задовольнити.

Суд,  заслухавши пояснення позивача,  представників Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства Святошинського району м.  Києва та Святошинської районної у м.  Києві державної адміністрації,  думку адвоката ОСОБА_2,  покази свідків ОСОБА_8,  ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10,  ОСОБА_11,  дослідивши матеріали справи та надані суду
письмові докази,  вважає заявлені ОСОБА_1
позовні вимоги такими,  що підлягають
задоволенню,  а позов Комунального
підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м.  Києва таким,
що не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно
до вимог сто 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,  крім
випадків встановлених  ст.  61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами
та іншими особами,  які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін
та інших осіб,  які беруть участь у
справі,  виникає спір. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом
встановлено,  що на підставі ордера №
1515,  виданого 28 серпня 1970 року
виконавчим Комітетом Київської міської ради народних депутатів,  ОСОБА_7 на сім'ю із трьох осіб: його, ОСОБА_5
- дружину та ОСОБА_4 - сина,  було надано
двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1,
житловою площею 32, 94 кв.м (а.с.
10).

Особистий
рахунок на спірну квартиру АДРЕСА_1,
значився за ОСОБА_5,  що померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.  16).

Як
вбачається зі свідоцтва про народження позивача,  його матір'ю є ОСОБА_3 (а.с.  12),
останнє прізвище якої,  після
реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 - ОСОБА_3 (а.с.
13, 14, 15 - копії свідоцтв про реєстрацію шлюбу).

ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивача ОСОБА_3,  а
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер вітчим - ОСОБА_4,  що
стверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.
17, 18).

У
спірній квартирі станом на 04 грудня 2006 року ніхто не зареєстрований
(а.с.  48 - довідка по формі № 3).

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги,  ОСОБА_1 пояснив
суду,  що померлий чоловік його матері -
ОСОБА_4 при житті мав намір зареєструвати його та його матір у спірній
квартирі,  у зв'язку із чим звертався до
ЖЕО,  але йому в цьому було
відмовлено,  оскільки по спірній квартирі
малась заборгованість по сплаті квартплати та комунальних послуг. З 1986 року
він постійно проживає у спірній квартирі до наступного часу. Зі своєю матір'ю
та її чоловіком він жив однією сім'єю,
вони вели спільне господарство. Спірна квартира є єдиним постійнім
місцем його проживання,  іншого жилого
приміщення він не має. На даний час він сплачує борги за квартирну плату та
комунальні послуги,  електроенергію,  працевлаштувався двірником у ЖЕО-803.

Зазначені
позивачем обставини,  знайшли своє
підтвердження в ході судового розгляду справи та підтверджуються показами
допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10,  ОСОБА_11,
які підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 у квартирі
АДРЕСА_1,  як сина померлої Костроміної CO. та її
чоловіка ОСОБА_4 та визнання останнім право позивача на спірне жиле приміщення.

Покази позивача ОСОБА_1,  у частині
встановлених судом обставин справи,  не
викликають у суду сумнівів у їх достовірності,
оскільки є послідовними,
логічними та повністю стверджуються зібраними по справі доказами.

Допитана
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8. показала суду,  що вона з 1972 року проживає в будинку
АДРЕСА_1,  у якому також проживає й
позивач,  якого вона знає протягом
двадцяти років. З 1995 року вона також,
як двірник обслуговує даний будинок. ОСОБА_1 весь час проживає в
квартирі № 183. Раніше він проживав там із матір'ю та вітчимом,  після смерті яких позивач сам живе у
квартирі,  іншого житла не має. Вона
завжди бачила на вулиці разом позивача з матір'ю та вітчимом,  які допомагали двірникам.  Позивач займався похоронами матері та
вітчима.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9
показав суду,  що з позивачем він
живе в одному будинку. Він бував у позивача в квартирі,  коли там ще проживали позивач із
матір'ю,  батьком,  які трохи зловживали спиртними напоями.
Позивач працює двірником у їх будинку.

Допитана
в судовому засіданні в якості свідка,  ОСОБА_11
показала суду,  що вона є сусідкою
позивача,  якого знає протягом 30 років.
Мати позивача була дружиною ОСОБА_4,
батьки якого отримували квартиру № 183. Позивач постійно проживає в
даній квартирі з дитинства. Після смерті батьків,  позивач сам живе в квартирі,  сплачує борги по квартирі,  працює двірником.  Зі слів покійного ОСОБА_4 їй відомо,  що він хотів прописати у квартиру позивача та
свою дружину,  але у нього був борг по
квартирі. У бухгалтерії ЖЕКу йому сказали,
що пропишуть їх після сплати боргу. Позивач займався похоронами матері
та вітчима. При житті батьків у квартирі відключили світло за борги. Позивач
проживав із матір'ю та вітчимом однією сім'єю,
вели спільне господарство. Іншого житла позивач не має.

Допитана
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показала суду,  що працює майстром ЖЕО-803 і їй відомо,  що у квартирі 183 будинку АДРЕСА_1 проживали
ОСОБА_4 із дружиною ОСОБА_3 та її сином - позивачем.  Квартира була проблемна,  оскільки комунальні послуги не
сплачувались,  ремонт у квартирі тривалий
час не робився. Після смерті в 1982 році ОСОБА_5 особовий рахунок на квартиру
переведений не був. З 2001 року вона як майстер обслуговує будинок АДРЕСА_1. У
квартирі № 183 вона бувала три рази на рік,
із приводу боргів по квартплаті,
також оглядала сантехнічне обладнання в квартирі. У квартирі вона
частіше бачила ОСОБА_4 і декілька разів позивача,  якого у 2003 році,  ОСОБА_4 їй представив як сина,  який проживає з ним.  Установивши,
що в квартирі крім зареєстрованої однієї особи проживають ще дві
особи,  вона про це не складала акт,  оскільки у них і так була велика
заборгованість по квартирі. ОСОБА_4 сказав,
що пропише ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
але у них трьох не було паспортів. Ця сім'я зловживала спиртними
напоями. Останні півтора року вона кожен день бачить позивача біля будинку по
АДРЕСА_1,  оскільки він допомагає
двірникам,  а в травні 2007 року він
написав заяву про прийом його на роботу на посаду двірника. Позивач сплатив
борг за квартиру у розмірі 5000 гривень. Зі слів сусідів їй відомо,  що позивач проживає в квартирі з 1986 року.

Згідно
актів,  складених комісією у складі
майстра ОСОБА_10,  паспортиста ОСОБА_12
та двірника ОСОБА_13 ЖЕО-803,
затверджених начальником ЖЕО-803 від 30 серпня 2006 року,  14 грудня 2006 року (а.с.  13,
59),  була проведена перевірка
квартири № 183 будинку АДРЕСА_1 на предмет проживання в ній ОСОБА_1. При
перевірці виявлено,  що на час перевірки
по вищевказаній адресі знаходився ОСОБА_1,
який в вище вказаній квартирі не зареєстрований,  але мешкав з 1986 року разом з матір'ю
ОСОБА_3  та вітчимом ОСОБА_4 - власником
квартири.

Як
вбачається з довідок ЖЕО № 803,  станом
на 22 травня 2007 року по квартирі 183 будинку АДРЕСА_1 сплачено заборгованість
в сумі 5000 гривень. Згідно довідки АЕК «Київенерго» заборгованості за спожиту
електроенергію за адресою АДРЕСА_1 немає.

Дослідивши
зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні,  суд вважає,
що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги піддягають задоволенню,  оскільки ОСОБА_1 з  1986 року

поселився в спірну житлову площу в якості члена сім'ї наймача ОСОБА_4,  де постійно проживає по даний час,  а тому набув право користування нею.

Заявлені
Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Святошинського
району м.  Києва вимоги про виселення ОСОБА_1
зі спірної квартири не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи та
не підлягають задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  64, 65,  109,
116 ч.3 ЖК України,   ст.   ст.
57-60, 213, 215 ЦПК України,
суд,  -

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_4
народження,  що народився у м.  Києві право користування жилим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1.

В
задоволенні позовних вимог Комунального підприємства по утриманню житлового
господарства Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації до
ОСОБА_1,  3-я особа: Святошинська районна
у місті Києві державна адміністрація про виселення -відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів із дня

проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після

падання
заяви про апеляційне оскарження.