Справа № 5691
Суддя 1-ї ін,- Дорошенко В.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.
Апеляційний суд Донецької області у складі

Головуючої -
Шабанової В.О.

Суддів -
Резникової Л.В., Маширо О.П..

При секретарі -
Маслаковій М.Г.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргуОСОБА_1., діючого
на підставі довіреності, в інтересах ОСОБА_2

На рішення Кіровського
районного суду м. Донецька від 17 травня 2007 року

За позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Третя особа ОСОБА_4, про стягнення грошової суми та
відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Кіровського районного суду м. Донецька від 17 травня 2007 року частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми та
відшкодування моральної шкоди.

З ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 стягнуто сплачений нею аванс в рахунок оплати вартості будинку
у сумі 63750 грн., передбачений письмовою угодою штраф в такій же сумі; гроші
отримані відповідачем, згідно з письмовими розписками - 5782 грн.; вартість
проведених ремонтно-будівельних робіт в жилому будинку - 28628; моральна шкода
-3000 грн.

Крім того з
відповідача на користь позивачки стягнуто витрати на судовий збір та
інформаційно-технічне забезпечення - 246 грн.50 коп., витрати , пов'язані з
проведенням технічної експертизи.

В решті позовних
вимог відмовлено.

На дане рішення
подана апеляційна скарга ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2, на підставі
довіреності.

В скарзі
ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення
про стягнення з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3. грошових сум, переданих в рахунок
оплати вартості будинку, вартості ремонтно-будівельних робіт в розмірі 28628
грн.

Апелянт вважає,
що суд безпідставно стягнув з відповідача штраф за невиконання умов по
договору.

Посвідчуючи
договір авансу, нотаріус не витребував згоду співвласника і не роз'яснив
сторонам про право первинного придбання будинку, який перебуває у сумісній
власності, співвласником. Дані обставини суд не прийняв до уваги, вирішуючи
спір по суті.

Заслухавши
доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 позивачку ОСОБА_3., перевіривши
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково , рішення суду в частині вирішення спору про відшкодування
моральної шкоди підлягає скасуванню, в іншій частині рішення суду підлягає
залишенню без змін, з наступних підстав.

Розглядаючи
справу по суті, суд першої інстанції встановив, що 78/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2, згідно з договором дарування. ( а.с. 11) Дані 78/100
частин складають окремий жилий будинок.

13 травня 2006
року ОСОБА_2таОСОБА_3. уклали угоду про наміри та внесення авансу.

Згідно з
пунктами 1,2 даної угодиОСОБА_3. (покупець) видає продавцю аванс у сумі 63750
грн. в рахунок сплати 127500 грн. (іменовані надалі Належні платежі) за договором
купівлі-продажу 78/100 частин домоволодіння, розташованого по вул.
Южногорняцькій у місті Донецьку.

ОСОБА_2(
продавець) отримав від покупця аванс в рахунок належних платежів, які він
повинен отримати від покупця за договором купівлі-продажу домоволодіння , та в
разі відмови від укладання договору купівлі-продажу до 01.08.2006 року з
покупцем, зобов'язується повернути йому усю суму отриманого авансу, а також
виплатити йому штраф в розмірі 63750 грн.

Даний договір
сторони посвідчили в нотаріальному порядку ( а.с.8).

Крім того
07.08.2006 р. сторонами складена письмова розписка про отримання ОСОБА_2. від
ОСОБА_3. в рахунок вартості домоволодіння 500 доларів США ( в гривневому
еквіваленті 2500 грн.) та 18.08.2006 р. складена розписка про отримання ОСОБА_4.,
який діяв в інтересах ОСОБА_2, 650 доларів США ( у гривневому еквіваленті 3282 грн.) у рахунок майбутнього
платежу по договору купівлі-продажу 78/100 частин домоволодіння ( а.с. 9, 67).

Проти даних
обставинОСОБА_2, ОСОБА_4. не заперечували.

В письмовій
розписці від 09.06.2006 року, написаної власноручно ОСОБА_2. зазначено, що він
дозволяє ОСОБА_3 до здійснення купівлі-продажу проводити в будинку будь-які
ремонтно-будівельні роботи.

У разі, якщо
договір купівлі-продажу буде з будь-яких причин не укладений, він -
ОСОБА_2зобов'язується відшкодувати ОСОБА_3 усі витрати, пов'язані з придбанням,
доставкою будівельних матеріалів, вартість усіх робіт, пов'язаних з ремонтом. (
а.с. 10)

Згідно з
висновком технічно-будівельної експертизи від 09.02.2007 року вартість
ремонтно-будівельних робіт склала 28628 грн. ( а.с.85).

Звертаючись в
суд з позовомОСОБА_3., зазначала, що станом на вересень 2006 року договір
купівлі-продажу будинку так і не був укладений. На даний час ОСОБА_2проживає в
Симфірополі; документи на спірне володіння для здійснення договору
купівлі-продажу не оформив, ухиляється від укладання договору.

Просила стягнути
на її користь грошові суми, передані нею в рахунок вартості будинку по
розпискам.

Грошову суму,
передану згідно з договором про наміри та внесення авансу, просила стягнути з
урахуванням індексів інфляції, крім того стягнути штраф, передбачений вказаним
договором, а також - понесені нею витрати на ремонтно-будівельні роботи
спірного домоволодіння ( а.с. 107)

Під час розгляду
справи за вказаним вище позовом ОСОБА_3., ОСОБА_4. діючий в інтересах ОСОБА_2,
звернувся із зустрічним позовом про виселення ОСОБА_3. ( а.с. 78-79).

Ухвалою
Кіровського районного суду м. Донецька від 28.03.2007 року дана позовна заява
залишена без розгляду, оскільки заява подана особою, яка не має повноважень на
ведення справи. ( а.с.133).

Згідно зі ст. 6 ЦК України сторони
мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного судочинства. Сторони
в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ч.
2 ст. 628, ст.526, 546 ЦК
України,- сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи
різних договорів ( змішаний договір). Виконання зобов'язань може
забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою. Договором можуть бути
встановлені інші види забезпечення. Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до вимог договору

Встановивши
обставини по справі та виходячи із вказаних вище положень законодавства, суд
першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість задоволення позову
ОСОБА_3. про стягнення на її користь, грошової суми, переданої згідно з
договором про наміри та внесення авансу, штрафу, передбаченого вказаним
договором, про стягнення на її користь грошових сум, переданих нею в рахунок
вартості будинку по розпискам, витрат, понесених на ремонтно-будівельні роботи
спірного жилого будинку.

Суд відмовив у
стягненні суми авансу, переданої за договором, з урахуванням індексу інфляції,
на підставі положень ст. 625 ЦК,
оскільки угодою від 13.05.2006 року не передбачена відповідальність сторін,
відповідно до наведеної норми

Апелянт не
заперечував проти стягнення вказаних вище сум, не погоджуючись лише із
стягненням штрафу.

Проте доводи
апелянта в цій частині не можна прийняти до уваги, оскільки умова сплати шарфу,
у разі невиконання договору однією із сторін, передбачена нотаріально-посвідченим
договором, укладеним сторонами. Дана умова зазначена в договорі не суперечить
нормам цивільного законодавства ( ст.6, 628 ЦК України).

В апеляційній
скарзі апелянт посилався на те, що ОСОБА_2не зміг здійснити свої обов'язки,
пов'язані з оформленням договору купівлі-продажу, оскільки він є співвласником
спірного домоволодіння. Йому належать 78/100 часток вказаного домоволодіння.
Іншим власником 22/100 частин домоволодіння є ОСОБА_2, який має первинне право
придбання частки домоволодіння і який висловив бажання на її придбання.

Посвідчуючи в
нотаріальному порядку угоду про наміри та внесення авансу, нотаріус не
попередив про первинне право співвласника на придбання частки домоволодіння і
не витребував згоду співвласника.

Проте дані
доводи не можна прийняти до уваги, виходячи з наступного.

Як вбачається з
матеріалів справи, сторонами укладався не договір купівлі-продажу будинку, а
договір про наміри та внесення авансу. У зв'язку з цим , при укладанні такого
договору, нотаріус не зобов'язаний витребувати письмову згоду на продаж від
іншого співвласника і вчиняти інші дії, на яки посилається апелянт. З
матеріалів справи вбачається, що кожному із співвласників належать окремі жилі
будинки, які складають в цілому одне домоволодіння, з відповідними частками:
78/100 та 11/100 домоволодіння.

Крім того зі
змісту договору про наміри та внесення авансу вбачається, що сторони уклали цю
угоду, діючи добровільно, не порушуючи права третіх осіб, попередньо
ознайомлені з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений
договір.

З матеріалів
справи вбачається, що вказаний нотаріальний договір, був предметом розгляду
Донецького обласного управління юстиції, у зв'язку із зверненням ОСОБА_3.

Згідно з листом
Донецького обласного управління юстиції від 22.02.2007 р. № 363-0054 - при
посвідчені вказаної вище угоди, вимоги чинного законодавства нотаріусом
порушені не були (а.с. 147).

Рішення суду в
зазначеній частині відповідає вказаним вище нормам матеріального права, статтям
10,11,60, 213-215 ЦПК України, не спростовується доводами апеляційної скарги, і
підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, немає.

Разом з тим
рішення суду в частині вирішення пору про відшкодування моральної шкоди
підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Звернувшись в
суд з позовомОСОБА_3. просила відшкодувати моральну шкоду у зв"язку із
невиконанням ОСОБА_2 досягнутих ними умов щодо здійснення купівлі-продажу
будинку.

Згідно з
роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п.2 постанови „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від
31.03.1995 p.,
із змінами від 25.05.2001 p.,
спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються у випадках
передбачених спеціальними нормами матеріального законодавства.

Оскільки нормами
законодавства не передбачено можливості відшкодування моральної шкоди по
правовідносинам, які виникли по справі , позовні вимоги ОСОБА_3. по
відшкодуванню моральної шкоди не підлягають задоволенню, як такі, що не
ґрунтуються на законі.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 309, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд ,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу задовольнити частково.

Рішення
Кіровського районного суду м. Донецька від 17 травня 2007 року в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди
скасувати.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення може
бути оскаржене до Верховного Суду України безпосередньо протягом двох місяців з
дня її проголошення.