справа №2-402-1/07
№2-3136-1/06
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007р.
Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді   Оношко І.В.

при
секретарі                          Полосенко
Г.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення грошової суми за невиконання договору,  відшкодування моральної шкоди та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,  суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом,  при цьому уточнила свої позовні вимоги і суду
пояснила,  що 09 жовтня 2006 року між нею
та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений попередній договір купівлі - продажу
земельної ділянки площею 0, 1000 га,  що
розташована по АДРЕСА_1,  та цільове
призначення якої -будівництво,
експлуатація та обслуговування житлового будинку,  господарських будівель і споруд . За
попереднім договором сторони зобов'язуються в строк до 09 листопада 2006 року
включно укласти договір купівлі - продажу зазначеної вище земельної ділянки
.Ціна даної земельної ділянки відповідно до п. 2.1 попереднього Договору
становить 907 200 (дев'ятсот сім тисяч двісті) гривень,  що є еквівалентом 180 000 (сто вісімдесят
тисяч) доларів США. В момент укладення попереднього Договору на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його виконання,
з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі - продажу
земельної ділянки та своєї платоспроможності,
вона сплатила відповідачці суму авансового платежу у розмірі 25 200
(двадцять п'ять тисяч двісті) гривень,
що є еквівалентом 5 000 (п'ять тисяч) доларів СІЛА. Згідно п. 3.1.1
попереднього договору відповідачка зобов'язалася укласти з нею основний договір
у термін та на умовах,  вказаних в
попередньому договорі. До укладення основного договору вона була готова 02
листопада 2006 року,  про що і повідомила
брокера агентства нерухомості "Абсолют сервіс" ОСОБА_5,  але одержала відповідь,  що відповідачка знаходиться у від'їзді,  а також,
що продавець підняла ціну продажу земельної ділянки з 907 200 (дев'ятсот
сім тисяч двісті) гривень,  що є
еквівалентом 180 000 (сто вісімдесят тисяч) доларів СІЛА,  до 982 800 (дев'ятсот вісімдесят дві тисячі
вісімсот) гривень,  що є еквівалентом 195
000 (сто дев'яносто п'ять тисяч) доларів США в порушення п. 2.1,  п. 8.2 попереднього Договору. На що позивачка
в усній формі погодилася. По двосторонній домовленості укладення основного
договору було призначено на 10 листопада 2006 року,  але укладення договору не відбулося з причин
порушення умов попереднього Договору з боку відповідача,  а також було виявлено,  що згідно листа Київського міського бюро
технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого
майна № 36526 від 24.10.2006 року дана земельна ділянка зареєстрована за іншою
фізичною особою; згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна на даній земельній ділянці знаходиться об'єкт обтяження на
підставі листа Київської міської держадміністрації УКБ № 046-75 від 21.01.1998
року. Так,  як вказані обставини являлися
вагомими і не давали можливості для укладення основного договору вона направила
відповідачці свої пропозиції щодо укладення згідно п. 8.2 попереднього договору
додаткової угоди на період усунення вище вказаних недоліків .

Про
виникнення таких обставин
позивачка також повідомила приватного нотаріуса ОСОБА_3,  у якого був укладений попередній Договір. На
сьогоднішній день відповідачка не виконала взятих на себе зобов'язань,  так як й досі ухиляється від зустрічі з нею.
Відповідачка по сьогоднішній день не знімає реклами з продажу земельної
ділянки,  зазначеної в попередньому
договорі,  що підтверджується об'явами в
газеті. Крім того,  вона виставила дану
земельну ділянку на продаж за ціною 1 058 400 ( один мільйон п'ятдесят вісім
тисяч чотириста) гривень,  що є
еквівалентом 210 000 (двісті десять тисяч) доларів США,
в порушення п. 3.1.2 попереднього договору. Своїми діями
відповідачка порушила умови попереднього договору,  зокрема строк (термін) укладання основного
договору. Ухилення відповідачки від укладення Основного договору порушує права
позивачки та завдає їй значних матеріальних збитків. Як зазначено в п. 5.5
попереднього Договору у випадку невиконання укладеного Договору Відповідач
зобов'язується повернути Позивачу протягом 3-х днів з дати встановленої в п.
1.1 попереднього Договору подвійну суму авансового платежу.

Таким
чином,  на сьогоднішній день,  заборгованість Відповідачки за невиконання
зобов'язання становить 50 400 (п'ятдесят тисяч чотириста) гривень,  що є еквівалентом 10 000 (десять тисяч)
доларів США,  а також просила стягнути пеню в розмірі 247968грн.,  неодержані доходи (упущена вигода) в розмірі
151200грн.,  судові витрати по справі в
розмірі 2738грн.50коп.. Крім того,
позивачка просила стягнути з відповідачки завдану їй моральну шкоду,  яка полягає в сильних емоційних переживаннях.
Марне очікування,  обіцянки,  що не виконуються,  хвилювання,
а також не бажання відповідачки виконати взяті на себе
зобов'язання,  все це спричинило
довготривалий,  сильний стрес.  Такі думки носили значний психотравмуючий
характер. Постійні думки про вчинену у відношенні неї несправедливість
погіршували її настрій та зменшували працездатність. Ситуація,  що склалась призводила до значної нервової
напруги та переживань,  оскільки вона
перебувала в постійній невизначеності стосовно укладення основного договору.

Відповідачка
проти позову заперечувала,  подала
зустрічний позов про відшкодування моральної шкоди,  при цьому представник відповідачки суду
пояснила,  що на виконання попереднього
договору укладеного з позивачкою ОСОБА_1 відповідачкою ОСОБА_2  було ідготовлено всі зазначені в п.3.1.3
документи необхідні для відчуження земельної ділянки,  але позивачка в порушення попереднього
договору не виконала своїх зобов"язань та не уклала договір
купівлі-продажу земельної ділянки. За весь час після укладання попереднього
договору до 9 листопада включно позивачка жодного разу не виказала бажання
укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки,  всіляко ухилялася від обговорення та
визначення дати його укладання. Свою поведінку нічим не мотивувала,  що свідчить про те,  що позивачка не мала наміру укладати договір
купівлі-продажу. 14.11.2006року після закінчення терміну укладання основного
догору купівлі-продажу земельної ділянки позивачка звернулася до неї з листом в
якому спробувала пояснити чому вона не уклала договір купівлі-продажу та
просила укласти додаткову угоду. В листі підстави для укладання додаткової
угоди не були пов"язані з ціною продажу земельної ділянки. Посилання
позивачки на те,  що нібио земельна
ділянка зареєстрована за іншою фізичною особою,
як зазначено в довідці Київського міського бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна від 24.10.2006р.
не відповідає дійсності. В зазначеній довідці вказано,  що зазначена ділянка станом на 20.10.2006р.
вільна від забудови. Посилання позивачки на те,
що запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого
майна,  який знайдено за запитом від
10.11.2006року про те,  що на даній
земельній ділянці знаходиться об"єкт обтяження на підставі листа №046-75
від 21.01.1998року Київської міської держадміністрації УКБ є однією з підстав
яка неуможливлює укладання договору є безпідставними,  оскільки позивачка як вона вказує в своєму
листі узнала лише за запитом від 10.11.2006р.,
тобто після граниної дати
укладання   договору   купівлі-продажу   земельної
ділянки.   Дійсних   причин

позивачка в листі не вказала,  за яких вона не змогла виконати визначені
попереднім договором своїх обов'язків належним чином.  23.11.2006року на ім"я позивачки було
направлено листа в якому їй було повідомлено про неможливість укласти з нею
договір купівлі-продажу земельної ділянки у зв"язку з тим,  що вона не виконала умови попереднього
договору,  що строк укладання договору скінчився
і крім того,  позивачка ніяк не
обгрунтувала і не пояснила свою неспроможність або небажання купити належну
земельну ділянку. У зв"язку з позовом позивачки та накладенням арешту на
належну земельну ділянку вона не змогла укласти договір купівлі-продажу
земельної ділянки з гр.ОСОБА_4. Таким чином вона не може поліпшити свої житлові
умови,  не може своєчасно зробити внесок
на купівлю квартири. Вона має двох неповнолітніх дітей,  стан здоров "я яких потребує поліпшення
житлових умов. Неможливість поліпшити свої житлові умови,  поліпшити матеріальний стан,  неадекватні дії позивачки,  її хвороба та хвороба дітей і неможливість
надати їм належні умови,  необхідність
звертатися за правовою допомогою - все це завдало їй моральної шкоди. У
зв"язку з чим вона просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь моральну шкоду
в розмірі 50000грн.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши письмові докази по справі,  встановив наступне.

09
жовтня 2006 року між ОСОБА_1 (Далі - Позивач) та ОСОБА_2 (Далі - Відповідач)
був укладений попередній Договір купівлі - продажу (Далі - Договір) земельної
ділянки площею 0, 1000 га,  що
розташована по АДРЕСА_1,  та цільове
призначення якої - будівництво,
експлуатація та обслуговування житлового будинку,  господарських будівель і споруд .

Згідно п. 1.1. сторони
зобов'язалися в строк до 09 листопада 2006 року включно укласти договір купівлі
- продажу зазначеної вище земельної ділянки (далі за текстом -Основний
договір).

Ціна
даної земельної ділянки відповідно до п. 2.1 попереднього Договору становить
907 200 (дев'ятсот сім тисяч двісті) гривень,
що є еквівалентом 180 000 (сто вісімдесят тисяч) доларів СІЛА.

Згідно
п.5.1 в момент укладення попереднього договору на підтвердження зобов'язання і
на забезпечення його виконання,  з метою
забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі - продажу земельної ділянки
та своєї платоспроможності,  покупець -
позивачка по справі сплатила продавцю - відповідачці по справі суму авансового
платежу у розмірі 25 200 (двадцять п'ять тисяч двісті) гривень,  що є еквівалентом 5 000 (п'ять тисяч) доларів
СІЛА.

Згідно
п. 3.1.1 попереднього Договору Відповідач зобов'язується укласти з Позивачем
Основний договір у термін та на умовах,
вказаних в попередньому Договорі.

Згідно
п.3.1.3 на момент укладання Основного договору відповідачка як продавець
зобов'язалася мати в наявності всі необхідні документи для відчуження земельної
ділянки: правовстановлюючий документ; нотаріально оформлену згоду подружжя на
відчуження; звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки; довідку про
відсутність (наявність) обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

В
судовому засіданні позивачка суду пояснила,
що до укладання договору вона була готова ще 2 листопада 2006року,  але брокер ОСОБА_5 повідомив їй,  що відповідачка знаходиться у від"їзді і
за домовленістю оформлення договору було призначено на 10 листопада 2006року. В
цей день вона приїхала для заключения договору до приватного нотаріуса
ОСОБА_6,  де і дізналася про те,  що згідно витягу з Єдиного реєстру заборон
відчуження об"єктів нерухомого майна на земельній ділянці знаходиться
об"єкт обтяження на підставі листа Київської міської держадміністрації від
21.01.1998року,  згідно реєстрових книг
Бюро право власності зареєстровано за іншою фізичною особою. Тобто на момент
укладання договору дані обставини являлися вагомими.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6
суду показав,  що він працює приватним
нотаріусом . 9.11.2006р. йому подзвонила громадянка,  яка представилася ОСОБА_2 ,  вона попросила посвідчити договір купівлі-продажу
земельної ділянки. Оскільки день в нього був запланований,  домовились про зустріч 10.11.2006року,  обговорили які необхідні документи надати.
10.11.2006року з ним знову зв"язалися продавці про передачу йому копій
документів. Вони приїхали до нього з ранку,
один з них представився брокером,
прізвища якого він не пам"ятає,
а інший юрист,  він був довіреною
особою продавця. Документи ними були надані,
а саме акт на земельну ділянку . Не вистачало копії довідки з БТІ про
відсутність забудов на земельній ділянці. Він став готувати проект договору
купівлі-продажу земельної ділянки. Ці особи показали йому оригінал довідки про
відсутність забудов,  проект договору він
готував від імені продавця ОСОБА_2,  але
потім схема помінялася і йому сказали,
що договір буде підписувати представник продавця ОСОБА_7,  при цьому пояснили це тим,  що продавець дуже зайнята особа. Особисто ні
ОСОБА_2 ні ОСОБА_7 він не бачив в цей день. При перевірці ним документів було
виявлено заборону на будинок за цією адресою. Він повідомив про це покупця.
Сторони відмовилися підписувати договір. Таким чином свідок підтвердив
пояснення позивачки ОСОБА_1 про те,  що в
момент укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки виявилося,  що на ній знаходився об'єкт обтяження на підставі
листа Київської міської держадміністрації

Свідок
ОСОБА_8  суду показала,  що вона працює приватним нотаріусом.  26.12.2003р. вона посвідчувала договір
купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_1. При посвідченні договору виникло
питання,  що земельна ділянка
вільна,  а на будинок накладено заборону.
Вона відклала посвідчення договору для з"ясування цього питання і
встановила,  що Управлінням капітального
будівництва,  яке почало виселення
громадян з вул. Букіної,  було накладено
заборону. В 2001 році Управління було ліквідовано і заборону нікому було
знімати.  ст. 346 ЦК України регулює
право власності. Договір купівлі-продажу земельної ділянки можна
посвідчувати,  але при цьому вона завжди
попереджає,  що виникають проблеми якщо
буде побудований новий будинок. Тому громадяни,
які купують земельну ділянку,
повинні зняти або через виконком або через суд заборону ,  винесену Управлінням капітального
будівництва. Даний свідок не заперечувала того факту,  що заборона на будинок не є підставою для
відмови в посвідченні договору купівлі-продажу земельної ділянки,  але в той же час свідок підтвердила суду той
факт,  що покупець після придбання
земельної ділянки вимушений звертатися або до суду або до виконавчої районної
ради з приводу зняття заборони на будинковолодіння.

Згідно
повідомлення Київського міського бюро технічної інвентаризації адресованого
ОСОБА_2 О.С від
24.10.2006року за №36526 земельна ділянка за адресою по АДРЕСА_1 станом на
20.10.2006р. вільна від забудови. Згідно реєстрових книг Бюро право власності
зареєстровано за іншою фізичною особою. Будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1
увійшло у перелік адрес,  вказаних у
забороні №046-758 від 31.06.2003року Управління капітального будівництва
Київської міськдержадміністрації. Згідно витягу з єдиного реєстру заборон
відчуження об"єктів нерухомого майна встановлено тип обтяження - арешт на
об"єкт обтяження будинок АДРЕСА_1. Тобто судом достовірно
встановлено,  що на момент укладання
основного договору купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Букіної Раїси в м.
Києві існувала заборона на будинок,  про
що як встановлено судом позивачці ОСОБА_1 стало відомо в день укладання
договору,  який як підтвердив свідок
ОСОБА_6 був призначений на 10 листопада 2006року. Суд не приймає до уваги
посилання представника відповідачки на те,
що позивачка не мала наміру укласти з нею договір купівлі-продажу
спірної земельної ділянки,  оскільки дані
пояснення спростовуються показами свідка ОСОБА_6,  підстав для сумніву в показах даного свідка
немає.  Будь-яких доказів на підтвердження
своїх пояснень

представник відповідачки не надала суду.

Таким
чином,  своїми діями відповідачка
порушила умови попереднього договору,
зокрема строк (термін) укладання Основного договору.

Відповідно
до  ст.
610 ЦК України
порушеним зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,  визначених змістом зобов'язання (неналежне
виконання).

Відповідно
до  ст.
526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України,  інших актів цивільного законодавства.

Відповідно
до  ст.
629 ЦК України
договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Відповідно
до ч.2  ст.  635 ЦК
України сторона,  яка необгрунтовано
ухиляється від укладення договору,
передбаченого попереднім договором,
повинна відшкодувати другій стороні збитки,  завдані простроченням,  якщо інше не встановлено попереднім договором
або актами цивільного законодавства.

Згідно
п. 5.5 попереднього договору у разі невиконання цього договору укладеного
продавцем він зобов'язується повернути покупцю протягом 3-х днів з дати
встановленої в п. 1.1 цього договору подвійну суму авансового платежу. А в
разуі затримки її повернення,  сплатити
на користь покупця пеню в розмірі 2 відсотків за кожен день прострочення.

Таким
чином,  на сьогоднішній день,  заборгованість відповідачки за невиконання
зобов'язання становить 50 400 (п'ятдесят тисяч чотириста) гривень,  що є еквівалентом 10 000 (десять тисяч)
доларів США: (25 200
гривень х2 = 50 400 гривень) На 12.07.2007 року термін затримки виплати подвійної
суми авансового платежу становить з моменту подачі позову до суду,  а саме з 20.11.2006 року становить - 234 дня
Тобто сума заборгованості по виплаті пені в розмірі 2 % від подвійної суми
авансового платежу за цей період становить 235 872 ( двісті тридцять п'ять
тисяч вісімсот сімдесят дві гривні)
1008 грн х 234 дня = 235872 гривні.

А сума
заборгованості по виплаті пені в розмірі 2 % від подвійної суми авансового
платежу за весь період прострочення становить 247 968, 00 грн. (двісті сорок
сім тисяч дев'ятсот шістдесят вісім гривень 00 коп.) 12 096, 00 грн. + 235 872,
00 грн. = 247 968, 00 грн.

Крім
того,  позивачка просила стягнути з
відповідачки неодержані нею дорходи (упущена вигода).

Відповідно
до ч. 1  ст. 623 ЦК України
боржник,  який порушив зобов"язання,  має відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Відповідно
до ч.3  ст. 623 збитки визначаються з
урахуванням ринкових цін. Суд,  може
задовольнити вимогу про вішкодування збитків,
беручи до уваги ринкові ціни,  що
існували на день ухвалення рішення.

Відповідно
до ч.4  ст. 623 при визначення
неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи,  вжиті кредитором щодо їх одержання.

У разі
виконання відповідачкою своїх обов'язків,
а саме: укладення та належного виконання договору позивачка стала би
власником земельної ділянки площею 0, 1000 га,
що розташована по АДРЕСА_1. За попереднім Договором ціна даної земельної
ділянки складає 907 200 (дев'ятсот сім тисяч двісті) гривень,  що є еквівалентом 180 000 (сто вісімдесят
тисяч) доларів СІЛА. На момент винесення рішення суду вартість подібної
земельної ділянки площею 0, 1000 га,  що
розташована в Святошинському районі м.
Києва,  складає 1 058 400 (один
мільйон п'ятдесят вісім тисяч чотириста тисячі) гривень,  що є еквівалентом 210 000 (двісті десять
тисяч) доларів США.

Таким
чином,  розмір неодержаних доходів
(упущеної вигоди) позивачки складає 151 200 (сто п'ятдесят одна тисяча двісті)
гривень,  що є еквівалентом 30 000
(тридцять тисяч) доларів США: (1 058 400 гривень - 907 200 гривень =151 200
гривень)

Крім
того, ,  відповідачка просила стягнути на
її користь моральну шкоду,  яка полягає в
вагомих матеріальних втрат (збитків) внаслідок невиконання відповідачкою умов
договору ,  яка також полягає в сильних
емоційних переживаннях. Як пояснила позивачка,
марне очікування,  обіцянки,  що не виконуються,  хвилювання,
а також не бажання відповідачки виконати взяті на себе
зобов'язання,  все це спричинило
довготривалий,  сильний стрес.  Суд у відповідності із ч.1  ст. 1167 ЦК України ,
враховуючи невиконання відповідачкою своїх зобов"язань по
укладеному попередньому договору від 9.10.2006року ,  що в свою чергу призводило до значної
нервової напруги та переживань,  оскільки
позивачка перебувала в постійній невизначеності стосовно укладення Основного
договору. Більш того,  матеріальний та
моральний стан позивачки погіршується внаслідок необхідності звернення до суду
за захистом своїх порушених прав та законних інтересів,  необхідності звернення за адвокатською
допомогою,  необхідністю нести інші витрати,  пов'язані з розглядом справи в суді.
Враховуючи вищевикладене,  суд оцінює
завдану позивачці моральну шкоду з урахуванням даних обставин,  в 1500грн.

Враховуючи
докази,  оцінку яким суд дав вище,  суд вважає,
що позовні вимоги відповідачки ОСОБА_2  щодо відшкодування їй моральної шкоди і
стягнення моральної шкоди в розмірі 50000грн. з позивачки ОСОБА_1 є
необгрунтованими і такими,  що не
підлягають задоволенню.

Враховуючи
вищевикладене,  керуючись вимогами  ст.
ст. 526,  610,  ч. 1, 3, 4
ст. 623,  629,  635,
ч.1  ст. 1167 ЦК України,   ст.
ст. 3,  -88,  209,
212,  213,  214,
215,  218,  292,
294 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,  уродженки м. Києва за невиконання
зобов"язання,  пеню в розмірі
247968грн.,  неодержані доходи (упущена
вигода) в розмірі 151200грн.,  1500грн.
моральної шкоди,  судові витрати по
справі в розмірі 2738грн.50коп.,  а
всього 453806грн.50коп.

В
задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду м.
Києва шляхом подачі до районного суду заяви про його оскарження протягом
10 днів з дня проголошення рішення суду та апеляційної скарги протягом 20 днів
після подання заяви.