Справа № 2-1284/2007 р.
РІШЕННЯ

іменем    України

03 серпня 2007 року Ірпінський
міський суд Київської області у складі:

головуючого                                                     судді    Линийка В.Я,

при секретарі                                                                  Бегур Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського
суду справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Коцюбинської
селищної ради, ОСОБА_2 про визнання частково
неправомірним рішення виконкому Коцюбинської селищної ради, -

встановив:

До Ірпінського міського суду надійшов позов ОСОБА_1 до Виконкому Коцюбинської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання частково
неправомірним рішення виконкому Коцюбинської селищної ради.

Позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що їй на праві власності належить
1/3 частина будинку АДРЕСА_1. Цю частину будинку їй подарувала її
тітка ОСОБА_3.

Відповідачка ОСОБА_2 є спадкоємцем на 2/3 частини цього ж будинку після
смерті свого чоловіка ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Ірпінського міського суду від 08.04.2003 р. по справі № 2-86/2003
р. було визначено порядок користування
земельною ділянкою між нею та ОСОБА_4.

Під час розгляду цієї справи їй стало відомо, що спочатку ОСОБА_3 належало
на праві власності 1/2 частина вказаного
будинку, а ОСОБА_4 належала частина будинку, яка раніше належала ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Рішенням виконкому Коцюбинської селищної ради від 24.02.1967 р. протокол № 5 в зв'язку з
добудовами до частини будинку ОСОБА_5 за її
чоловіком ОСОБА_6 було визнано право власності на 1/3 частину будинку, а частки ОСОБА_5 і ОСОБА_3 було змінено з 1/2 на 1/3
частину кожної. Про дане рішення вона дізналась
лише 26.06.2006 р. в державному архіві.

Вважала, що дане рішення виконкому є незаконним в частині визнання права
власності на 1/3 частину будинку за ОСОБА_6,
оскільки добудова подружжям ОСОБА_6 до будинку приміщення могло лише збільшити частку в праві власності на будинок ОСОБА_5
до 2/3 частин. Така зміна в праві
власності на будинок не впливала б на право на користування земельною ділянкою і кожен із співвласників мав би право
на 1/2 частину земельної ділянки.

Крім того, позивач на підтвердження незаконності оскаржуваного рішення
вказувала, що оскаржуване рішення не було
затверджено виконкомом Ірпінської міської ради, а також не було згоди
опікунської ради на зміну частки ОСОБА_5, як власника частини будинку, та визнання
співвласником будинку її чоловіка ОСОБА_6

Також просила врахувати, що її тітка ОСОБА_3 була інвалідом з дитинства по
слуху, не була присутня на засіданні виконкому 24.02.1967 р. і не подавала
заяви про свою згоду.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов,
підтвердили обставини, наведені в позовній
заяві, просили задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача - Виконкому Коцюбинської селищної ради позов
визнала, вказувала, що оскаржуване рішення
не було затверджено виконкомом Ірпінської міської ради, не було заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5, не було згоди опікунської ради на зміну
частки ОСОБА_5, яка була хвора.

2

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, вказувала, що ОСОБА_2 є спадкоємицею ОСОБА_4, який в 1978 р. придбав у ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 2/3 частини будинку АДРЕСА_1.

Вказувала, що позивачка стала власницею 1/3 частини будинку 22.12.1977 р. і
з цього моменту знала про розподіл часток в праві власності на
будинок.

Тітка позивачки ОСОБА_3 також знала, що їй належить 1/3 частина будинку, оскільки
хоч і була глухоніма, однак була письменна,
оформлювала в БТІ документи на будинок, укладала договір дарування своєї
частини будинку позивачці.

Зазначала, що з 1999 р. Ірпінським міським судом слухалася справа за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 Остання не приймала
участі в розгляді справи, але її інтереси представляли її представники ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, які мали належні повноваження. В зустрічному позові, який було подано при
розгляді цієї справи, позивач просила встановити порядок
користування земельною ділянкою станом на 02.03.2000 р. В зустрічному позові є посилання на оскаржуване рішення
виконкому, а тому позивачка знала про нього на той момент.

Вважала, що позивачка пропустила 3-річний строк позовної давності і в
зв'язку з цим просила відмовити в позові.

Суд, вислухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши письмові
докази по справі, дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд дійшов
висновку, що спір між сторонами, який є предметом позову, що розглядається судом, необхідно розглядати в
порядку цивільного судочинства, виходячи з такого.

Предметом спору в даній справі є захист права власності позивачки на
будинок АДРЕСА_1 та права користування земельною ділянкою за цією ж адресою. Позивач звернулась
до суду для захисту права, що виникло на підставі відносин
власності, керуючись положеннями Цивільного кодексу УРСР.

Тобто між сторонами існує спір про право, який має приватноправовий
характер, що в свою чергу, виключає розгляд цієї
справи в порядку адміністративного судочинства.

Слід відзначити, що всі заявлені позовні вимоги об'єктивно тісно пов'язані
між собою і відокремити позовні вимоги щодо
цивільно-правових відносин від рішення публічно-правового спору на даний час неможливо, а тому вони повинні вирішуватись
спільно.

Даний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи
адміністративної юрисдикції, як зазначено у п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивачка є власником 1/3
частини будинку АДРЕСА_1, про що свідчить копія договору дарування від 22.12.1977 р. (а.с. 6-9), згідно
якого ця частина будинку була передана в дар позивачці ОСОБА_3

Сама ОСОБА_3 спочатку володіла 1/2 частиною будинку АДРЕСА_1 згідно з свідоцтвом про право на спадщину по заповіту від
19.12.1960 р. після смерті свого батька ОСОБА_11 (а.с. 50-51).

Відповідно до довідки Ірпінського міжміського БТІ від 16.07.1997 р. (а.с.
58-60) власником іншої 1/2 частини будинку була ОСОБА_5

Рішенням виконкому Коцюбинської селищної ради від 24.02.1967 р. протокол №
5 (а.с. 13-16) було змінено склад
співвласників будинку АДРЕСА_1 та розмір їх часток у праві
власності на цей будинок, а саме: визнано право власності на 1/3 частину будинку за ОСОБА_6; змінено ідеальні частки - по
1/3 частині за ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Саме це рішення оспорюється
позивачкою в даному провадженні.

Про зазначене вище рішення Коцюбинської селищної ради позивачка знала
більше ніж за три роки до подачі даного позову до
суду, оскільки про розподіл часток в праві власності на будинок вона дізналась ще 22.12.1977 р. - коли уклався договір дарування їй
1/3 частини будинку АДРЕСА_1.

Крім того, під час слухання Ірпінським міським судом справи № 2-86/2003 р.
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення
порядку користування земельною ділянкою

3

представником
позивачки ОСОБА_8 було подано зустрічний позов від 02.03.2000 р., в якому було посилання на оскаржуване рішення виконкому, а
в додатках зазначена його копія. Виходячи з цього, суд дійшов
висновку, що позивачка знала або повинна була знати про рішення виконкому Коцюбинської селищної ради від 24.02.1967 р. протокол № 5
ще 02.03.2000 р.

Посилання позивачки на те, що вона дізналася про оскаржуване рішення лише
26.06.2006 р. суд вважає таким, що не
відповідає дійсності та спростовується дослідженими по справі доказами.

Відповідно до ст. 71 Цивільного кодексу УРСР (який діяв на час коли
позивачка дізналася або повинна була
дізнатися про оскаржуване рішення - 02.03.2000 р.) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої
порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Як зазначено в ст. 80 цього ж Кодексу закінчення строку позовної давності
до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Такі ж норми містяться в ст.ст. 256, 257, 267 Цивільного кодексу України,
що діє з 01.01.2004 р.

Позивачем не надано суду доказів поважності пропуску строку позовної
давності для звернення із позовом про оскарження
рішення виконкому Коцюбинської селищної ради від 24.02.1967 р.
протокол № 5 до суду.

Тому суд вважає, що позивачкою пропущений строк позовної давності, що є
самостійною підставою для відмови в позові.

На підставі ст. 71, 80 ЦК УРСР, керуючись ст.ст. 10, 11, 60,
212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Виконкому Коцюбинської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання частково неправомірним рішення
виконкому Коцюбинської селищної ради.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів після винесення рішення та наступного
подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.