Справа №- 22-ц-4613/2007р.                                            Головуючий 1 інст. Камишева Л.М.
Категорія - спадкові.                                                          Доповідач - Міненкова Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04   жовтня
2007   року   судова
колегія   судової   палати
у   цивільних   справах апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого - Міненкової Н.О. Суддів - Гальянової І.Г.,
Ларенка В.І. При секретарі - Набока О.О. розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
в   м.   Харкові
апеляційну   скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 25 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права
на спадкування, -

ВСТАНОВИЛА

В квітні 2005 року до суду звернулись позивачі та просили усунути ОСОБА_3
від права на спадкування, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрилась спадщина на будинок, розташований в
АДРЕСА_1 та грошові внески в Ощадбанку. Коли
вони звернулись до нотаріальної контори про прийняття спадщини
після смерті сестри та племінника, їм стало відомо про те, що із заявою
також звернулась відповідачка.

Вважають, що відповідачка ніколи не проявляла інтерес до свого батька та
бабусі, не приймала участі у їх похованні.
Спадкодавці потребували допомоги так як були інвалідами і таку допомогу їм надавали сусіди, робітники соціального
обслуговування, а також вони.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідачка посилалась на те, що вона, відповідно до ст. 1266 ЦК України є єдиною спадкоємицею першої черги на підставі закону, а також ухвали судової колегії судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2005 року( а. с.
49).

Крім того, вважає, що не ухилялась від обов'язку надавати допомогу померлим
бабусі та батьку, так як не спілкувалась з ними з
дня розлучення її мати з батьком. Ні батько, ні
бабуся з нею відносини не підтримували та ніякої участі у її долі не приймали. Про їх
смерть їй стало відомо від ОСОБА_6

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 червня 2007 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погодились апелянти з рішенням суду й у апеляційній скарзі просять його скасувати та постановити нове по суті позовних вимог,
вказуючи на те, що відповідачка за законом зобов'язана була надавати допомогу
своєму батькові або бабусі і ті обставини, що вона не інтересувалась їх життям свідчать про неналежне виконання цих
обов'язків.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
вислухавши сторони, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з
того, що в судовому засіданні було встановлено, що
спадкодавці проживали окремо від спадкоємиці ОСОБА_3 Батько проживав
з донькою незначний час, а після розлучення батьків відповідачка
взагалі була позбавлена батьківського піклування та спілкування з
ним.

Відповідно до п. 5 ст. 1224 ЦПК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялась

2

від надання
допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Суд відмовив у задоволенні позову, у зв'язку з тим, що не буди надані
докази на підтвердження того, що
відповідачка ухилялась від надання допомоги померлим спадкодавцям і
судова колегія з висновками суду погоджується.

Про ухиляння від надання допомоги може свідчити те, що спадкоємцю було
відомо про безпорадний стан спадкодавців, вони звертались до неї за допомогою,
але вона їм відмовила.

Відповідачка підтвердила той факт, що вона не спілкувалась із своїм батьком
та бабусею з часу, коли її батьки розлучилися і на
той час вона була малолітньою.

Батько ніколи не піклувався про неї, не платив аліменти, з бабусею вона
також ні в дитинстві ні пізніше не спілкувалась, а тому
вважає, що підстав для висновку про те, що вона
ухилялась від надання допомоги спадкодавцям не має, так як до неї вони за такою
допомогою не звертались.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Харківської області від 23 березня 2005 року за ОСОБА_3 було визнано право власності в порядку спадкування за законом на
будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_1 ( а.с. 95). Підстав,
передбачених законом для усунення ОСОБА_3 від спадкування після смерті її
батька ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_4 судом першої не
встановлено і позивачі не надали тому доказів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх
доводів та заперечень.

Позивачі не довели в суді підстави своїх позовних вимог, що було зазначено
в рішення суду першої інстанції. Судова колегія з
висновками суду погоджується. Доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Керуючись  ст.ст.   209,218,
303,304,307,308,313,317,317,319
ЦПК  України судова колегія,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відхилити. Рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 25 червня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.