УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
листопада 2007 року колегія судців судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,  судді: Курської А.Г.

Суддів:                                                Горбань
В.В.

Рижової
І.В.

При
секретарі:                                    Петренко
Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку та моральної
шкоди,  за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Євпаторійського міського суду від 02.04.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

06.02.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,  ОСОБА_2 про відшкодування матеріального
збитку та моральної шкоди.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що в результаті
дорожньо-транспортної події,  що сталася
27.11.2006 року з вини відповідача,  який
керував автомобілем ВАЗ 2103 обліковий номер НОМЕР_1,  пошкоджено належний йому на праві власності
автомобіль БМВ 520 обліковий номер НОМЕР_2.
Постановою Євпаторійського міського суду від 05.12.2006 року ОСОБА_2 був
притягнений до адміністративної відповідальності за  ст.
124 КУпАП.3гідно висновку авто товарознавчого дослідження від 07.12.2006
року вартість поновлюваного ремонту автомобіля складає 15041 грн. 62 коп. Крім
того,  неправомірними діями відповідача
йому заподіяна моральна шкода,  яку він
оцінює в розмірі 5000 грн.,  оскільки у
зв'язку з неможливістю користування автомобілем було порушено звичайний порядок
його життя,  він постійно дратувався
незручностями,  фактом пошкодження
автомобіля та відсутністю грошей на його ремонт. Також позивач просив стягнути
з відповідача ОСОБА_2 на його користь судові витрати та витрати за проведення
експертизи в розмірі 350 грн.

У
судовому засіданні позивач відмовився від позовних вимог до ОСОБА_3,  його відмова прийнята судом.

Рішенням
Євпаторійського міського суду від 02.04.2007 року частково задоволено позов
ОСОБА_1,  стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 у відшкодування матеріального збитку 15041 грн. 62 коп.,
в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2000 грн.,  судові витрати в розмірі 236 грн. та вітрити
за проведення експертизи - 350 грн. Провадження по справі у частині позовних
вимог до ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відмовою ОСОБА_1 від позовних вимог.

Рішення
суду від 02.04.2007 року оскаржено в апеляційному порядку відповідачем ОСОБА_2

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати,  посилаючись на те,  що він не згоден із сумою матеріального
збитку,  яка була встановлена не на
підставі ухвали суду про призначення експертизи,  а товарознавчим

Справа
№22-ц-4565/2007                  Головуючий
у суді першої інстанції: Куліковська О.М.

Доповідач:        Курська А.Г.

дослідженням   приватного
підприємця   ОСОБА_4,    проведеного   ще
до звернення ОСОБА_1 до суду.

Судова
колегія,  заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення позивача,  який з'явився,  дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги,  вважає їх
такими,  Що не підлягають
задоволенню,  з наступних підстав.

Суд
першої інстанції повно і правильно встановив факти і обставини,  дав належну оцінку всім наявним по справі
доказам,  правовідносини сторін
проаналізував на підставі матеріального закону,
який підлягав застосуванню,  і
дійшов правильного висновку про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
на підставі  ст.  ст. 1166,
1167 ЦК України.

Разом з
тим,  судова колегія вважає за необхідне
доповнити рішення суду посиланням на
ст.  1188 ЦК України замість  ст. 1187 ЦК України ,  якою передбачено відшкодування шкоди,  заподіяної внаслідок взаємодії декількох
джерел підвищеної небезпеки.

Відповідно
до вимог ч.1  ст. 303 ЦПК України
Апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу в межах доводів викладених в ній та
в межах позивних вимог.

Вирішуючи позов про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,  суд відповідно до обставин справи зобов'язує
особу,  винну в заподіянні такої
шкоди,  відшкодувати її в натурі ( надати
річ того самого роду та якості,
виправити її тощо) або повністю відшкодувати збитки. Відповідно до
роз'яснень Пленуму Верховного Суду України,
викладених у п.9 постанови „Про практику розгляду судами цивільних справ
за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року №6,  ухвалюючи рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості майна,
що не може використовуватися за призначенням,  але має певну цінність,  суд одночасно повинен обговорити питання про
передачу цього майна після відшкодування збитків особі,  відповідальній за шкоду.

Як
убачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_2 був присутнім у судовому засіданні суду першої інстанції
і не заперечував проти суми матеріального збитку,  яку заподіяно у результаті його винних дій в ДТП. Але просив суд
про визначення розміру моральної шкоди в меншій сумі,  ніж просив позивач ОСОБА_1 Крім того,  просив повернути йому пошкоджені деталі,  які будуть замінені на нові.

Ні
відповідач,  ні позивач не заявляли
клопотання про призначення будь-якої експертизи,  в тому числі і для визначення розміру
матеріальної шкоди за результатами ДТП.

Відповідно
до норм діючого законодавства суд за власною ініціативою не вправі призначати
експертизи. Згідно зі  ст.  ст.
142, 143 ЦПК України призначення експертизи відбувається в суді першої
інстанції тільки за заявою осіб,  що
беруть участь у справі.

Як
вбачається з протоколу попереднього судового засідання,  в якому були присутні обидві сторони,  будь-яких заяв і клопотань заявниками не
заявлялось,  а навпаки,  відповідач ОСОБА_2 наполягав на тому,  щоб спір було розглянуто саме в попередньому
судовому засіданні,  оскільки він позов
визнає.

Згідно
зі статтями  ст.   ст.
10,  11,  60 ЦПК Україні суд розглядає справу в межах
заявлених вимог і на підставі доказів,
наданих сторонами на засадах змагальності.

Як
вбачається з матеріалів справи,  позивач
надав письмові докази на підтвердження своїх вимог про розмір матеріальної
шкоди,  серед яких є висновок фахівця про
огляд пошкодженої автомашини БМВ 520 обліковий номер НОМЕР_2,  якій проводився у присутності відповідача
ОСОБА_2 Проти змісту калькуляції витрат на ремонт з заміною деталей до
автомашини БМВ 520 ОСОБА_2 не заперечував і у продовж розгляду справи його не
оспорював.

За таких
підстав,  судова колегія вважає
необгрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про неправильне визначення
розміру матеріальної шкоди судом першої інстанції без проведення експертизи.

Справа
№22-ц-4565/2007                   Головуючий
у суді першої інстанції: Куліковська О.М.

Доповідач:        Курська А.Г.

Оскільки
апеляційна скарга не містить інших доводів проти судового рішення та
незаконності висновків суду в решті розглянутих питань по даній справі,  то судова колегія не вправі перевіряти
правильність висновків суду без їх оскарження і вважає,  що це ж рішення суду в решті висновків є
таким,  що відповідає вимогам норм
матеріально та процесуального законів,  а
тому підлягає залишенню без змін.

В засіданні
суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 пояснив,  що після ухвалення судового рішення він
запропонував ОСОБА_2 забрати деталі з автомашини,  які підлягають заміні на нові. Він не
заперечував їх забрати,  але до цього
часу не прийшов і ні в якій формі до нього не звертався. На цей час
бампер,  крило,  радіатор,
фара знаходяться у нього для ОСОБА_2

Згідно
зі  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з
ч.2  ст. 305 ЦПК України неявка сторін
або інших осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про час і місце
розгляду справи,  не перешкоджає
розглядові справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_2 повідомлений 18.10.2007 року про призначення справи
до розгляду на 19.11.2007 року,  що
підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с. 67).
Зважаючи на те,  що ОСОБА_2 належним
чином повідомлений про час та місце розгляду справи,  але на виклик суду не з'явився,  колегія суддів на підставі ч.2  ст. 305 ЦПК України вважає за можливе
розглянути справу за його відсутності.

Зважаючи на
вищенаведене і керуючись  ст.
ст.  303,  304,
305,  307,  308,
313,  314,  315,
317,  319,  325 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити,  рішення
Євпаторійського міського суду АР Крим від 02.04.2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду АР Крим набуває чинності з моменту проголошення і

може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з
моменту

проголошення.