Справа № 22- 4446/07
Головуючий
у 1 інстанції: Щасна Т.В.
Доповідач : Кадєтова О.В.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2007 року Кол
егія суддів судової палат
и в цивільних справах Апе
ляційного суду м.Києва
в складі: Головуючого-с
удді: Кад
єтової О.В.
суддів :
Жайво
ронок Т.Є., Карпенко С.О.
при секретарі:
Зраже
вській Н.О.
за участю: представника
ОСОБА_1. - ОСОБА_2., предс
тавників ОСОБА_3. - ОСОБА
_4. та ОСОБА_5.
розглянувши у відкри
тому судовому засіданні в м. К
иєві цивільну справу за апел
яційною скаргою представник
а ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ріш
ення Дарницького районного с
уду м.Києва від 14 грудня 2006 року
у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, третя особа Киї
вське міське управління юсти
ції про визнання недійсним з
аповіту у частині, про визнан
ня шлюбного контракту недійс
ним та про визнання права вла
сності на частку садового бу
диночку і земельної ділянки
та зобов'язання усунути пере
шкоди в реалізації права вла
сності та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про в
изнання права власності на с
падкове майно , -
ВСТАНОВИЛА:
18 серпня 2006 р. звернулас
ь до суду з вищезазначеним по
зовом до відповідача та прос
ила визнати за нею, з урахуван
ням уточнених позовних вимог
, недійсним шлюбний контракт
, укладений між нею та ОСОБА
_6 27 травня 1999 року, визнати час
тково недійсним заповіт скла
дений 13 травня 1999 року ОСОБА_6
на користь відповідача в ча
стині земельної ділянки та 2 ч
астини садового будиночку, р
озташованого на ній, визнати
за нею у порядку спадкування
права власності на 1/2 частину
земельної ділянки, приватиз
ованої на ім'я спадкодавця, ви
знати за нею право власності
на 1/2 частину садового будино
чку, розташованого на цій діл
янці як на частку у спільній в
ласності подружжя на 1/ 8 його ч
астину у порядку спадкування
, а всього на 5/8 його частин, зоб
ов'язати відповідача не чини
ти перешкоди в реалізації пр
ава власника. Зазначає, що про
заповіт свого чоловіка ОСО
БА_6. їй стало відомо лише піс
ля смерті чоловіка і цей запо
віт протирічить ст. 534 ЦК Украї
ни 1963 року, оскільки 1/2 частина с
адового будиночку належить ї
й як сумісне майно подружжя. В
важала заповіт недійним на п
ідставі ст. 48, 59, 534 ЦК України 1963 ро
ку, а тому просить визнати йог
о недійсним на 1/2 частину з мом
енту його укладання, окрім 1/2 ч
астини садового будиночку, щ
о належала спадкодавцю. Крім
того, вважала, що шлюбний конт
ракт слід визнати недійсним
з підстав ст. 56 ЦК України 1963 рок
у, який діяв на момент укладан
ня, тобто такий, що укладений п
ід впливом помилки. Додавала
, що на момент відкриття спадщ
ини вона була за віком непрац
ездатною інвалідом другої гр
упи, а тому вважає, що відповід
но до вимог ст.1241 ЦК України у б
удь-якому разі має право на об
ов'язкову частку в спадковом
у майні.

2
Відповідач ОСОБА_3.
звернувся до суду з зустрічн
им позовом, який в процесі роз
гляду справи уточнив, просив
відмовити позивачці за осно
вним позовом у задоволенні п
озовних вимог та визнати за н
им в порядку спадкування пра
во власності на весь садовий
будиночок та земельну ділян
ку, які є предметом спору, зобо
в'язати позивачку відшкодува
ти йому: 1/2 частину вартості ру
хомого спадкового майна на с
уму 7569 грн.; 1/2 частини витрат на
поховання спадкодавця, що ст
ановить 2982 грн.; 1/2 частину сум за
робітної плати, пенсії, інших
соціальних виплат без враху
вання витрат на поховання, що
становить 861,90 грн.
Рішенням Дарницьког
о районного суду м. Києва від 1
4 грудня 2006 року основний та зус
трічний позови задоволені ча
стково.
Визнано недійним шлю
бний контракт, укладений 27 тра
вня 1999 року між ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 та посвідчений друг
ою Київською нотаріальною ко
нторою за реєстровим № 7-2326 в ча
стині його пунктів 1 та 2.
Визнано частково недійсн
им заповіт від 13 травня 1999 року
, складений ОСОБА_6 на кори
сть ОСОБА_3 та посвідчений
другою Київською нотаріальн
ою конторою за реєстровим № 7-2
063 в частині 1/2 частки садового
будинку, що знаходиться в А
ДРЕСА_1, а також в частині зем
ельної ділянки за цією адрес
ою.
Визнано за ОСОБА_1 п
раво власності в порядку спа
дкування на 1/2 частину земельн
ої ділянки № 47 площею 0,0574 га, що з
находиться в АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_1
право власності в порядку сп
адкування на 1/2 частину садово
го будиночку, розташованого
на земельній ділянці № 47 (в сад
овому товаристві АДРЕСА_1
, як на частику власності подр
ужжя та на 1/8 частину цього буд
инку в порядку спадкування, а
всього на 5/8 його частин.
Зобов'язано ОСОБА_3
усунути перешкоди в користу
ванні ОСОБА_1 земельною ді
лянкою № 47 та розташованим на
ній садовим будиночком за А
ДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_3 пр
ава власності на 3/8 частки сад
ового будиночку за адресою
АДРЕСА_1.
Визнато за ОСОБА_3 п
раво власності в порядку спа
дкування на 1/2 частину земельн
ої ділянки № 47 загальною площе
ю 0,0574 га, що знаходиться в АДР
ЕСА_1.
Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 541 грн. в пор
ядку відшкодування витрат на
поховання спадкодавця.
Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 грошову к
омпенсацію його частки в рух
омому спадковому майні в сум
і 600 грн., виділивши холодильни
к GeneralFrostFR240-1101 та телевізор SHARP21E1FRUу вла
сність ОСОБА_1.
У іншій частині основн
ого та зустрічного позовів в
ідмовлено.
Не погоджуючись з ріш
енням суду першої інстанції
представником ОСОБА_3. -
ОСОБА_4. подано апеляційну с
каргу, в якій ставить питання
про скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленн
ям нового, яким задовольнити
його вимоги, викладені у зуст
річному позові, подані до суд
у першої інстанції. Також про
сили накласти арешт на спірн
у земельну ділянку та садови
й будинок. Вважають рішення с
уду незаконним та необгрунто
ваним. Посилаються на те, що су
д першої інстанції неповно з
'ясував обставини справи, ріш
ення суду не відповідає дійс
ним обставинам справи, що маю
ть значення для справи, с
удом порушені та неправил
ьно застосовані норми

3
матеріального, а також про
цесуального права, що призве
ло до неправильного вирішенн
я справи по суті.
Заслухавши доповідь
судді Кадєтової О.В., поясненн
я осіб, які з'явились в апеляці
йну інстанцію, вивчивши мате
ріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, с
уд вважає, що апеляційна скар
га підлягає частковому задов
оленню з таких підстав.
Задовольняючи позовн
і вимоги ОСОБА_1. суд першо
ї інстанції виходив з того, що
оскільки на час складання за
повіту ОСОБА_6. був власни
ком лише Viчастини вказаного с
адового будинку і взагалі не
був власником вказаної земе
льної ділянки, то цей заповіт
в розмірі 1/2 частини садового
будиночку, що належала ОСО
БА_1. та в частині земельної д
ілянки, яка була власністю де
ржави є недійсним, а тому відп
овідно до ст. 59 ЦК України від 19
63 року, цей заповіт є недійсни
м в наведеній частині з момен
ту його укладання.
Крім того, суд першої інс
танції визнав шлюбний контра
кт недійсним, у зв'язку з тим, щ
о ОСОБА_6. своїми діями вві
в позивачку в оману, під вплив
ом чого вона і погодилась під
писати шлюбний контракт.
До того ж, суд першої інст
анції дійшов висновку, що сто
рони по справі є в рівних част
ках спадкоємцями ОСОБА_6.,
який помер 02 квітня 2006 року, як с
падкоємці першої черги, які п
рийняли спадщину шляхом звер
нення у встановлений законом
строк до нотаріальної конто
ри, то кожний з них в порядку с
падкування набув право власн
ості на 1/2 частку цієї земельн
ої ділянки, оскільки сам ОС
ОБА_6. при житті приватизува
в вказану земельну ділянку т
а оформив право власності на
себе.
Також, з врахуванням ви
щенаведеного, суд першої інс
танції дійшов висновку, що по
зивачка за основним позовом
з врахуванням обов'язкової д
олі у спадщині у розмірі, має п
раво власності на 5/8 часток са
дового будинку та 1/2 частину з
емельної ділянки, а відповід
ач відповідно має право влас
ності на 3/8 частки садового бу
динку та А частку земельної д
ілянки.
Проте колегія суддів з т
акими висновками суду першої
інстанції погодитись не мож
е, оскільки висновки суду пер
шої інстанції, наведені у йог
о рішенні, суперечать наявни
м у матеріалах справи доказа
м та вимогам цивільного зако
нодавства України.
Згідно статті 1 Цивільн
о-процесуального кодексу Укр
аїни завданнями цивільного с
удочинства є справедливий, н
еупереджений та своєчасний р
озгляд і вирішення цивільних
справ з метою захисту поруше
них, невизнаних оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фіз
ичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів де
ржави.
За правилами статті 3
Цивільного Кодексу України
загальними засадами цивільн
ого судочинства, є, зокрема, сп
раведливість, добросовісніс
ть та розумність.
Відповідно до вимог ст
. 213 ЦПК України рішення суду ма
є біти законним і обґрунтова
ним. Законним є рішення, яким с
уд, виконавши всі вимоги циві
льного судочинства, вирішив
справу згідно із законом, обґ
рунтованим - рішення, ухвален
е на основі повно й усебічно з
'ясованих обставин, на які сто
рони посилаються як на підст
аву своїх вимог і заперечень
, підтверджених тими доказам
и, що були досліджені у судово
му засіданні.
Як свідчать матеріал
и справи з 7 лютого 1976 року пози
вачка ОСОБА_1. перебувала
у зареєстрованому шлюбі з О
СОБА_6 до 11 жовтня 1994 року (копі
ї свідоцтва про укладення та
розірвання шлюбу - а.с.6).
11 жовтня 1994 року шлюб мі
ж ними було розірвано згідно
свідоцтва про розірвання шл
юбу (а.с.6).
09 вересня 1994 року між ст
оронами був укладений письмо
вий Договір про добровільний
поділ майна подружжя, гідно я
кого ОСОБА_1., зокрема, зали
шається трьохкімнатна кварт
ира по АДРЕСА_2, у зв 'язку з
чим її бувший

4
чоловік ОСОБА_6. повин
ен з неї виписатись, а ОСОБА
_6. залишається садова ділян
ка АДРЕСА_1 з усіма розташ
ованими на ній будівлями, май
ном та насадженнями, у зв'язк
у з чим ОСОБА_1. виписуєтьс
я з указаного садової ділянк
и та оформляє (а.с.47).
09 вересня 1994 року ОС
ОБА_1. було написано заяву Го
лові садового товариства Осо
корки-1 заводу ЖБК- 135 про те, що у
зв'язку із розлученням з ОС
ОБА_6. та добровільним поділ
ом між ними вищевказаного ма
йна, вона просить виключити ї
ї з членів садового товарист
ва (за умовою, що ОСОБА_6. за
свідчить, що він виписався із
квартири по АДРЕСА_2) і про
сить вважати садову ділянку
АДРЕСА_1 з усіма розташова
ними на ній будівлями, майном
та насадженнями, особистою в
ласністю ОСОБА_6. (а.с.48).
На виконання вказано
ї домовленості ОСОБА_6. ви
писався із квартири АДРЕСА
_2 та був з серпня 1996 року був п
рописаний у гуртожитку АДР
ЕСА_3, в якому був зареєстров
аний до моменту смерті (а.с.66).

Згідно нотаріально з
асвідченого Договору дарува
ння квартири від 20.06.1996 року ОС
ОБА_1. подарувала своєму син
у ОСОБА_7. квартиру АДРЕС
А_2 (а.с.10).
ОСОБА_6. 13 травня 1999 року с
клав заповіт, згідно якого ві
н на випадок своєї смерті зро
бив розпорядження про те, що н
алежний йому садовий будинок
, що знаходиться у АДРЕСА_1
, а також земельну ділянку при
ньому, надану для ведення сад
івництва заповів своєму сину
ОСОБА_3, що був засвідчени
й державним нотаріусом Друго
ї Київської державної нотарі
альної контори Патрєвою Ю.П. т
а зареєстровано у реєстрі за
№ 7-2063 9а.с.430.
Як вбачається із нотар
іально засвідченого шлюбног
о Договору від 27 травня 1999 року
ОСОБА_6. та ОСОБА_1. маюч
и намір вступити до шлюбу укл
али цей договір про наступне
:
1 .Майно, що придбано ко
жним із подружжя до реєстрац
ії шлюбу, є особистим майном н
а чиє ім'я воно зареєстровано
і після реєстрації шлюбу не б
уде являтися спільним сумісн
им майном, а саме: ОСОБА_6. н
алежить до шлюбу - садовий буд
инок з прилежною до нього зем
ельною ділянкою АДРЕСА_1,
ОСОБА_1. належить до шлюбу
- квартира АДРЕСА_2.
2. На зазначене вище осо
бисте майно кожний з нас зали
шає заповітне розпорядження
на випадок смерті. Крім того
ОСОБА_6. та ОСОБА_1. підт
вердили один одному, що той із
подружжя, який переживе іншо
го, не претендуватиме на успа
дкування зазначеного вище ос
обистого майна, на яке було ск
ладено заповіт на користь ін
шої особи. У разі претендуван
ня пережившого супруга на за
повітне майно, зазначений в з
аповіті спадкоємець має прав
о звернутись до суду і оскарж
ити вимоги пережившого супру
га, (а.с.44).
09 червня 1999 року ОСОБ
А_6 та ОСОБА_1, знову уклал
и шлюб згідно свідоцтва про у
кладення шлюбу, після чого др
ужині була присвоєно прізвищ
е ОСОБА_1 (а.с.7).
Рішенням Київської місь
кої ради від 25.09.2003 року «Про пер
едачу у приватну власність з
емельних ділянок громадянам
для ведення садівництва, О
СОБА_6. передано у приватну в
ласність земельну ділянку пл
ощею 0,057 га на АДРЕСА_1.
Згідно листа Головного
управляння земельних ресурс
ів та державного акту від 23.07.2004р
. на право приватної власност
і на земельну ділянку по АД
РЕСА_1 належить ОСОБА_6. (а
.с. 5, 60).

5
Згідно свідоцтва про смер
ть ОСОБА_6 помер ІНФОРМА
ЦІЯ_1 (a.cll).
Судом беззаперечно вст
ановлено, і це не заперечувал
ось сторонами при апеляційно
му розгляді справи, що після р
озірвання шлюбу 11.10.1994 року ОС
ОБА_6. та ОСОБА_1. не зверта
лись до суду з позовами про по
діл майна подружжя у встанов
лений строками позовної давн
ості термін.
Колегія суддів вважає, щ
о відсутність позову (спору) п
ро поділ майна між колишнім п
одружжям, свідчить про виріш
ення цього питання між ними д
обровільним та мирним шляхом
, що також підтверджується ви
щенаведеним договором про до
бровільний поділ майна подру
жжя та діями кожного із колиш
нього подружжя, спрямованими
на виконання цього договору
, а саме ОСОБА_6. виписався і
з квартири, а Вінницька напис
ала заяву про те, що просить вв
ажати спірну садову ділянку
власністю її чоловіка ОСОБ
А_6.
За таких обставин відсу
тні підстави для визнання са
дового будинку спільною сумі
сною власністю подружжя.
Згідно ст. 534 ЦК України в
редакції 1963 року кожний грома
дянин може залишити за запов
ітом усе своє майно або части
ну його (не виключаючи предме
тів звичайної домашньої обст
ановки і вжитку) однієї або кі
льком особам, як тим, що входят
ь до кола спадкоємців, та і тим
, що не входять до кола спадкоє
мців.
Виходячи з вищенаведени
х встановлених фактичних обс
тавин справи, підтверджених
наявними у матеріалах справи
доказами, висновок суду перш
ої інстанції про визнання за
повіту частково недійсним на
підставі на ст. 534 ЦК України в
редакції 1963 року, у зв'язку з ти
м, що ОСОБА_6. не мав права з
аповідати конкретні об'єкти
нерухомості або їх частки, що
йому не належали, оскільки ві
н був власником лише 1/2 частин
и вказаного садового будиноч
ку і взагалі не був власником
вищезазначеної земельної ді
лянки, яка була власністю дер
жави, є безпідставним та не ґр
унтується вимогам цивільног
о законодавства.
Колегія судців вважає
, що у матеріалах справи відсу
тні підстави для визнання за
повіту недійсним, передбачен
і цивільним законодавством У
країни.
Не ґрунтується на мат
еріалах справи та вимогах за
кону висновок суду першої ін
станції про те, що шлюбний дог
овір є недійсним, оскільки ві
н укладений внаслідок обману
з боку ОСОБА_6. та помилки з
боку ОСОБА_1.
Із матеріалів вбачаєть
ся, що нотаріально засвідчен
ий шлюбний договір від 27.05.1999 рок
у не був оскаржений сторонам
и цього договору при житті
ОСОБА_6., тобто протягом семи
років, що свідчить про те, що с
торони погодились з усіма йо
го умовами.
Крім того, за досягнутою
між ОСОБА_6. та ОСОБА_1. д
обровільною домовленістю, і
як встановлено не оспорювало
ся ними до укладання нового ш
любу, було те, що останній зали
шається трьохкімнатна кварт
ира у м. Києві, що й було заклад
ено у оспорюваний шлюбний до
говір.
За загальними правилами т
а змісту цивільного законода
вства сторони є вільними в ук
ладанні, договору, виборі кон
трагента, та визначені умов д
оговору з урахуванням вимог
Цивільного кодексу, інших ак
тів цивільного законодавств
а, вимог розумності та справе
дливості.
Так, ч.1 ст. 48 ЦК України в ред
акції 1963 року встановлено, що н
едійсною є та угода, що не відп
овідає вимогам закону, в тому
числі ущемлює особисті або н
емайнові права неповнолітні
х дітей.
У частині 1 ст. 56 ЦК Укра
їни в редакції 1963 року зазначе
но, що угода, укладена внаслід
ок помилки, що має істотне зна
чення, може бути визнана неді
йсною за позовом сторони, що д
іяла внаслідок помилки.

6
Статтею 27 КпШС України рег
ламентовано, що подружжя мож
е укладати між собою всі дозв
олені законом майнові угоди.
Проте угоди між ними, спрямов
ані на обмеження майнових пр
ав жінки, чоловіка або дітей, н
едійсні та необов'язкові ні д
ля подружжя, ні для третіх осі
б.
Статтею 27-1 КпШС Украї
ни встановлено, що особи, які б
еруть шлюб, мають право за вла
сним бажанням укладати угоду
щодо вирішення питань сім'ї (ш
любний контракт), в якій перед
бачити майнові права і обов'я
зки подружжя. Умови шлюбного
контракту не можуть погіршу
вати становище будь-кого з по
дружжя порівняно з законодав
ством України .
Враховуючи наведене, к
олегія суддів вважає, що висн
овок суду першої інстанції п
ро те, спірний шлюбний догові
р є таким, що спрямований на об
меження майнових прав позива
чки і погіршують її становищ
е порівняно з законодавством
України, а також укладений не
ю під впливом помилки, спрост
овується зібраними у справі
доказами.
За таких обставин, коле
гія суддів вважає, що відсутн
і, передбачені цивільним зак
онодавством України, підстав
и для визнання шлюбного дого
вору недійсним.
Крім того, матеріали спр
ави свідчать про те, що згідно
довідки Київського МБТІ від
05.09.2006 року за № 29498 станом на 04.09.2006 ро
ку по даний книг реєстрації Б
юро садовий будинок АДРЕСА
_1 на праві приватної власно
сті не зареєстрований (а.с.59).

Відповідно до ст. 182 ЦК У
країни право власності та ін
ші речові права на нерухомі р
ечі, до яких згідно ст. 181 ЦК Укр
аїни відноситься й земельні
ділянки, обмеження цих прав, ї
х виникнення, перехід та прип
инення підлягають державній
реєстрації.
Таким чином у суду перш
ої інстанції не було підстав
для визнання права власност
і ні за ОСОБА_1. на 5/8 спірног
о садового будинку, ні за ОС
ОБА_3. на 3/8 садового будинку, о
скільки спірний садовий буди
нок у встановленому законом
порядку у БТІ не зареєстрова
ний.
Аналізуючи зібрані у
справі докази, колегія судді
в, виходячи з загальних засад
цивільного судочинства, а са
ме справедливості та законно
сті, приходить до висновку, що
у порядку спадкування право
власності на спірну земельн
у ділянку слід визнати за син
ом ОСОБА_6. - ОСОБА_3. за з
аповітом.
Разом з тим, колегія су
ддів вважає, що рішення суду п
ершої інстанції в частині ви
рішення спору по зустрічним
позовним вимогам ОСОБА_3.
щодо зобов'язання позивачки
відшкодувати йому: 1/2 частину
вартості рухомого спадковог
о майна на суму 7569 грн.; 1/2 частин
и витрат на поховання спадко
давця, що становить 2982 гри.; V2 час
тину сум заробітної плати, пе
нсії, інших соціальних випла
т без врахування витрат на по
ховання, що становить 861,90 грн. є
обгрунтованим та відповідає
чинному цивільному законода
вству України, а тому у цій час
тині суд залишає його без змі
н.
Суд обґрунтував свій
висновок щодо часткового за
доволення зустрічного позов
у у частині відшкодування з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3
. грошової компенсації варт
ості його частки у рухомому с
падковому майні на суму 600 гри
.
Інших доказів про наяв
ність на день відкриття спад
щини будь-якого іншого спадк
ового майна, судом не встанов
лено, а тому ОСОБА_3. обгрун
товано відмовлено у поділі т
акого спадкового майна як, зо
крема, двох фабричних віолон
челей, магнітофону SHARP, двох кон
трабасів, п'яти скрипок та інш
е.
Обгрунтовано суд перш
ої інстанції стягнув з ОСОБ
А_1. на користь ОСОБА_3. 1/2 ча
стину понесених ним витрат н
а поховання спадкодавця у ро
змірі 541 грн.
Оскільки ОСОБА_3. н
е був членом сім'ї спадкодавц
я у розумінні ст. 1227 ЦК України,
не проживав разом з ним, не бу
в пов'язаний взаємним побуто
м, тому суд

7 правильно відмовив й
ому у задоволенні зустрічног
о позову у частині стягнення
!/2 частини суми заробітної пл
ати та інше.
Враховуючи вищенавед
ене колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інс
танції, вирішуючи спір по сут
і основного позову та зустрі
чного позову, неправильно за
стосував норми матеріальног
о і процесуального права у ча
стині визнання недійсним зап
овіту та шлюбного контракту
та визнання права власності
на земельну ділянку та права
власності на садовий будино
к, висновки суду у цій частині
не відповідають обставинам
справи, що за правилами ст.309 ЦП
К України є підставою для ска
сування рішення суду першої
інстанції у цій частині та ух
валення у цій частині нового
рішення по суті позовних вим
ог.
Керуючись ст.ст. 303, 307,309, 316, 31
7 ЦПК України, колегія суддів,

Вирішила:
Апеляційну скаргу п
редставника ОСОБА_3 - ОСО
БА_4 задовольнити частково.

Рішення Дарницького ра
йонного суду м.Києва від 14 гру
дня 2006 року частково скасуват
и та ухвалити у цій частині но
ве рішення, виклавши його рез
олютивну частину у наступній
редакції:
У задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про в
изнання частково недійсним з
аповіту, визнання недійсним
шлюбного контракту та про ви
знання права власності на ча
стку садового будиночку і зе
мельної ділянки, а також зобо
в'язання усунути перешкоди в
реалізації права власності
відмовити.
Зустрічний позов О
СОБА_3 до ОСОБА_1 про визн
ання права власності на спад
кове майно задовольнити част
ково.
Визнати за ОСОБА_3 пр
аво власності у порядку спад
кування на земельну ділянку
АДРЕСА_1.
Відмовити ОСОБА_3
у задоволенні зустрічного п
озову у частині визнання пра
ва власності на садовий буди
нок, що розташований на земел
ьній ділянці АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_1 н
а користь ОСОБА_3 541грн. в по
рядку відшкодування витрат н
а поховання спадкодавця.
Стягнути з ОСОБА_1 н
а користь ОСОБА_3 грошову
компенсацію його частки у ру
хомому майні в сумі 600 грн., виді
ливши холодильник GENERALFROSTFR240-1101 та т
елевізор SHARP21E1FRUу власність ОС
ОБА_1.
У решті позовних вимог
основного та зустрічного по
зову відмовити.
Рішення набирає зако
нної сили з моменту його прог
олошення, але може бути
оскаржено до Верховного Су
ду України протягом двох міс
яців з дня набрання законної

сили.