Справа №22ц-7268/07 р.                                                  Головуючий у 1 інстанції - Труханова
Категорія-40                                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
листопада 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді:                             Бугрим Л.М.

суддів:                                                  Зінов'євої
А.Г.Ю, Рецебуринського Ю.Й.

при секретарі:                              Бєжині В.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства
виробничо-комерційна фірма (далі ПП ВКФ) „Галат" на рішення Харцизького
міського суду від 6 серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПП ВКФ
„Галат" про визнання наказу недійсним,
зміну формулювання звільнення та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Харцизького міського суду від 6 серпня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1  були задоволені частково: наказ ПП ВКФ
„Галат" №13 від 17 квітня 2007 р. про звільнення позивача за п.4  ст.  40
КЗпП України визнано недійсним.  Таке
формулювання звільнення визнано неправильним і визнано його звільненим за
п.1  ст.
38 КЗпП України з 16 квітня 2007 р. Крім того,  з відповідача на користь ОСОБА_1  у рахунок відшкодування моральної шкоди
стягнуто грошову компенсацію у розмірі 300 грн. та в доход держави судові
витрати.

Не
погодившись з рішенням суду,  ПП ВКФ
„Галат" принесли апеляційну скаргу,
в якій просив рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди
скасувати як таке,  що не відповідає
вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи,  яким суд дав неправильну правову оцінку.
Просили ухвалити нове рішення,  яким у
задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В
обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилався на те,  що позивачем не надано доказів спричинення
йому моральної шкоди.

В судове
засідання сторони не прибули,  про
день,  час та місце слухання справи
повідомлені належним чином.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
цивільної справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає,  що скарга
підлягає частковому задоволенню,  а
рішення суду скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд за таких
підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1 ,  суд
виходив з того,  що позивач,  заявляючи вимоги про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,  в ході слухання справи позов змінив і просив
визнати наказ про звільнення за прогули недійсним та внести зміни до трудової
книжки про звільнення за власним бажанням.
Оскільки,  на думку суду факт
допущення прогулу не було встановлено,
заяву про звільнення за власним бажанням позивач написав 16 квітня 2007
р. і відповідач не заперечував проти внесення змін формулювання
звільнення,  суд задовольнив такі позовні
вимоги ОСОБА_1

Між
тим,  такі висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи і суперечать вимогам процесуального законодавства.

Як
вбачається з матеріалів справи,  позивач
звернувся до суду з вимогами про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Згідно вимог ч.1  ст.  11
ЦПК України,  суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі. Відповідно до ч. 1  ст.  118 ЦПК України,  позов пред'являється шляхом подання позовної
заяви.

В
матеріалах справи відсутні документи (заяви ОСОБА_1) про зміну позовних
вимог,  відмову від них або
доповнення,  які б давали суду підстави
для висновку про те,  що останнім позовні
вимоги про поновлення на роботі змінені на визнання наказу недійсним та
зобов'язання внести зміни до трудової книжки.

Таким
чином,  суд фактично заявлені
ОСОБА_1  вимоги про поновлення на роботі
та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не розглянув,  а вийшов за їх межі,  що відповідно до п.5 ч.1  ст. .311
ЦПК України,  є безумовною підставою
для скасування рішення з направленням на новий судовий розгляд.

На
підставі викладеного та керуючись вимогами
ст.  ст.  303-304,
307 ч.1 п.5,  311 п.5 ч.1,  313,
314 ч.1 п.6,  315 ЦПК
України,  суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу приватного підприємства виробничо-комерційна фірма „Галат"
задовольнити частково.

Рішення
Харцизького міського суду від 6 серпня 2007 року скасувати і справу направити на
новий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

Ухвала
набирає законної сили з дня її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання чинності.