Справа 22ц-2126/07                                         Головуючий
по 1 інстанції Батченко
22                                                     Доповідач
апеляційного суду Колосовський С. Ю.
УХВАЛА

Іменем України

24
жовтня 2007 р. колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючого -
Козаченка В.І.

суддів:
Колосовського С. Ю.,  Галущенка О.І.

при секретарі
судового засідання - Фірсовій Т.В.

за участю:
позивача ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 08 серпня 2007 р.

за
позовом ОСОБА_1 до Заводського районного суду м.  Миколаєва,
Державного казначейства України про відшкодування шкоди,

встановила:

У грудні
2006 р. ОСОБА_1. пред'явив позов до Заводського районного суду м.  Миколаєва,
Державного казначейства України про відшкодування 50000 грн. моральної
шкоди завданої незаконним засудженням.

Рішенням
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 08 серпня 2007 р. у задоволені
позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач,  посилаючись
на незаконність рішення суду,  порушив
питання про його скасування з передачею справи на новий розгляд.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
позивача,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з таких підстав.

Відповідно
до п. 5 Положення про застосування Закону України "Про порядок
відшкодування шкоди,  завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання,  попереднього слідства,  прокуратури і суду" (затверджено -
наказом Міністерства юстиції України,
Генеральної прокуратури України,
Міністерства фінансів України від 04.03.96 р. №6/5/3/41,  зареєстровано в Міністерстві юстиції України
06.03.96 р. за №106/1131) право на відшкодування шкоди за згаданим законом
мають громадяни,  щодо яких незаконні дії
були здійснені після набуття ним чинності,
тобто після 16 січня 1995 р.

Судом
встановлено,  що вироком Заводського
районного суду м.  Миколаєва від 18
листопада 1982 р. ОСОБА_1 було засуджено за
ст.  ст.  17,
154 ч. 1 КК УРСР до одного

року виправних
робіт за місцем роботи з утриманням в дохід держави 10% заробітку.

Постановою
президії Миколаївського обласного суду від 27 червня 1990 р. зазначений вирок
скасовано з закриттям провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях
ОСОБА_1 складу злочину.

Враховуючи
те,  що на час виникнення спірних
правовідносин діяло Положення про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянину незаконними діями
органів дізнання,  попереднього
Слідства,  прокуратури і суду
(затверджено - Указом Президії Верховної Ради СРСР від 18.05.81 р.
№4892-Х),  яке не передбачало права на
відшкодування моральної шкоди,  суд
обґрунтовано ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки
суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і
процесуального права,  то апеляційна
скарга в силу  ст.  308 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308 ЦПК,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 08 серпня 2007 р. залишити без змін.

Ухала
апеляційного суду набирає законної сили с
моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі
двох місяців.