Справа №2-775/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

26
червня 2007 року                                                                                м.  Димитров

Димитровській
міській суд Донецької області у складі:

головуючого -
судді Петуніна І.В.

при секретарі - Прокопенко І.М.

за участю
позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Димитров Донецької області

справу  за
позовом   ОСОБА_1  до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В
судовому засіданні в обґрунтування позову позивач вказав,  що 22 серпня 2003 року зареєстрував з
відповідачем шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану
Димитровського міського управління юстиції Донецької області,  актовий запис № 213. Від цього шлюбу
народився син,  ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбно-сімейні відносини вони
припинили три роки тому за причиною того,
що мають різні погляди на життя,
кожен живе своїм життям і не намагається перейнятися проблемами іншого.
За час спільного проживання переконалися,
що в них не має спильних інтересів,
крім сина. У зв'язку з цим у них склалися неприязні взаємовідносини.
Просить шлюб розірвати.

Відповідач
у судовому засіданні позов визнала,
проти розірвання шлюбу не заперечує,
пояснила,  що дійсно
шлюбно-сімейні відносини вони припинили,
у неї були сімейни відносини поза шлюбу,
але на теперешній час їх не має.

Судом
встановлено,  що 22 серпня 2003 року
сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану
Димитровського міського управління юстиції Донецької області,  актовий запис № 213 (а.с. 5) від якого 21
вересня 2004 року народився син ОСОБА_3
(а.с. 6),  який за згодою сторін
мешкає з відповідачем.  Зазначені факти
встановлено на підставі пояснень сторін,
свідоцтв про укладення шлюбу та народження.

Відповідно
за ч.2  ст. 112 Сімейного кодексу України
суд постановлює рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам
одного з них,  інтересам їхніх
дітей,  що мають істотне значення.

Проаналізувавши
вищенаведене,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню,  оскількі шлюб сторін фактично розпався,  сумісне життя сторони припинили,  вважають примирення та збереження сім'ї
неможливими,  спір про місце проживання
дітей відсутній. Тому суд вважає,  що
подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їхнім
інтересам і шлюб підлягає розірванню.

Витрати
при сплаті державного мита при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу за згодою
сторін покласти на позивача.

2

На
підставі  ст.  ст.
110, 112 Сімейного кодексу
України,  керуючись  ст.
ст. Ю,  11,  57, ч2$>,
212, 215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Шлюб,  зареєстрований 22 серпня 2003 року у відділі
реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції
Донецької області,  актовий запис №
213,  між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути на користь держави державне мито
з ОСОБА_1 в сумі 17 (сімнадцять) грн.,
ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана до Апеляційного суду Донецької
області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд Донецької області протягом двадцяти днів після
гойдання заяви про апеляційне оскарження.