Справа №22ц -2652/2007р.                                                             Головуючий по 1-й інстанції:
С.І. Суддя-доповідач: Тимчук Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20 листопада 2007 року                                                                                             м. Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в
складі:

Головуючого судді : Тимчук Л.А

Суддів : Антонова В.М., Чічіля В.А.

При секретарі: Колодюк О.П.

Адвоката: ОСОБА_1

Розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 серпня 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про
визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, посилаючись на те, що в липні 2005 року домовилась з відповідачем про
продаж квартири АДРЕСА_1, за 40400 грн., що еквівалентно 8000 дол. США. Так як квартира не була приватизована ОСОБА_3
запропонував сплатити половину вартості та заселитися, а
іншу половину вартості домовлено було сплатити після приватизації
квартири та нотаріального оформлення. Проте, після приватизації та отримання свідоцтва про право власності,
відповідач відмовився продати квартиру за обумовлену ціну, мотивуючи тим, що
квартири значно подорожчали.

Просила визнати
дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, стягти з відповідача судові витрати.

Рішенням
Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 серпня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу квартири - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернулась з апеляційною
скаргою в якій просить скасувати рішення Пирятинського районного суду
Полтавської області від 31 серпня 2007 року та ухвалити нове, по суті позовних
вимог, мотивуючи тим, що суд порушив норми матеріального та процесуального
права.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши
учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що судове
рішення є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін.

2

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги
і залишення рішення без змін.

Відповідно
ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено докази у справі, покази свідків, на підставі яких
судом ухвалено законне і обґрунтоване рішення.

Судом
встановлено, що між сторонами в липні 2005 року була усна домовленість про
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, за 40.400 грн., що еквівалентно 8000
доларів США. Оскільки
квартира була неприватизована, ОСОБА_2 заплатила половину вартості, а іншу
частину повинна була доплатити після приватизації і оформлення документів у
нотаріуса. ОСОБА_3 написав їй розписку в якій вказав, що бере 4000 доларів США в борг з терміном
повернення до 1 серпня 2006 року, та передав ключі від квартири, в якій
поселився ОСОБА_4
зі своєю сім'єю.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір
купівлі-продажу квартири укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У разі недодержання
сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є
нікчемним, відповідно ст.220 ЦК
України.

Як вбачається з
матеріалів справи, договір купівлі-продажу квартири не був укладений та
нотаріально посвідчений, гроші нібито сплачені в рахунок половини вартості квартири
були взяті відповідачем в борг (а.с.5).

Також, на час
укладення домовленості відповідач не мав відповідних документів та повноважень від дружини та неповнолітньої дитини
укладати таку угоду, чим порушив вимоги ст.65 ч.3 СК України, відповідно
до якої, для укладення одним із подружжя договорів,
які потребують нотаріального посвідчення і державної реєстрації, згода другого з
подружжя має бути подана письмово.

Відповідно ч.2
ст.220 ЦК України,
якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Оскільки жодних
письмових доказів щодо виконання умов договору суду не було надано, процедура продажу і реєстрації квартири
не була дотримана, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в
задоволенні позову про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Посилання апелянта ОСОБА_2 на письмовий доказ домовленості про купівлю-продаж
квартири - розписку ОСОБА_2 безпідставне, оскільки це є боргова розписка.

За таких
обставин, коли судом першої інстанції повно з'ясовано обставини справи, дана
належна оцінка доказам у справі, а доводи апеляційної скарги не спростовують
рішення суду то його слід вважати законним та обґрунтованим.

Керуючись
ст.ст.303, 304,п.1 ч.1 ст.307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

3

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 серпня 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців.