№ 2-607
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня
2007 р.                             Острозький
районний суд Рівненської області

суддя Венгерчук
А.О.

при секретарі
Ковальчук Л.М.

з участю
представників ОСОБА_4,  ОСОБА_5.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Острозі цивільну справу № 2-6 07 за
позовною заявою ОСОБА_1 в своїх інтересах,
та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл будинковолодіння

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1.
звернулася із позовом в суд,  і просить
виділити їй 23 будинковолодіння в АДРЕСА_1 ,  що є її з чоловіком спільною сумісною
власністю. Свою заяву аргументує тим,  що
вона з 22.09.1974 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_3.  За час шлюбу ними було побудовано житловий
будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1. Вказує,  що вона призначена опікуном ОСОБА_2,  тому просить виділити 1/3 будинковолодіння їй
і 1 3 дочці.

В
судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги і просить виділити їй
12 частину житлового будинку,  з
надвірними будівлями,  який знаходиться в
ї АДРЕСА_1.
Зазначає,  що на сьогоднішній момент
земельна ділянка під забудову жилого будинку по АДРЕСА_1 не виділена.

Відповідач
позов не визнав подав заперечення на позов в якому вказує,  що шлюб між ним та позивачкою розірвано ще у
2000р. Після розірвання шлюбу позивачка проживає в іншому селі ,  з іншим чоловіком.  Вказує,
що дочка ОСОБА_2. поживає разом з ним.
Зазначає,  що позивачкою протягом
останніх шести років не ставилося питання про поділ цього будинку. Просить в
задоволенні позову відмовити.

В
судовому засіданні відповідач позов не визнав,
посилаючись на обставини викладені в запереченні на позов,  вказує,
що земельна ділянка,  на якій
знаходиться спірний будинок належала його батькові,  йому земельна ділянка під будівництво і
обслуговування житлового будинку не виділялася по АДРЕСА_1.

Представник
Української сільської ради Руда С.О. вказала,
що на сьогоднішній день земельна ділянка під забудову жилого будинку по
АДРЕСА_1 ОСОБА_3,  ОСОБА_1. не
виділялась.

Експерт ОСОБА_6. в судовому
засіданні пояснила,  що експерту не було
надано документів,  що підтверджують
право власності на будинок ,

2

про   що
експерт   і   зазначила
в   висновку   від
17.05.07р.   Вказує,    що самочинне будівництво не підлягає
розподілу.

Свідок
ОСОБА_7. вказав,  що будинок по АДРЕСА_1
ОСОБА_3,  ОСОБА_1. будували разом під час
шлюбу.

Суд,  перевіривши матеріали справи,  вислухавши пояснення сторін,  експерта,
свідків,  рахує,  що позов не підлягає задоволенню з таких
підстав.

ОСОБА_1.                               перебувала    в шлюбі з ОСОБА_3.       з

22.09.1974
по 12 вересня 2000року. ( свідоцтво про розірвання шлюбу  від 12 вересня 2000 року серії НОМЕР_1).

Зі слів
позивачки за час перебування в шлюбі ними було побудовано житловий будинок з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

Доказів
того,  що ОСОБА_3 чи ОСОБА_1 є власником
житлового будинку,  з надвірними
будівлями,  який знаходиться в АДРЕСА_1 суду не
надано.Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок в АДРЕСА_1,  свідоцтва про право власності суду не надано
.

З
показів свідка ОСОБА_7. не вбачається ,
що житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 не є самочинним
будівництвом.

Статею
376 ЦК України
визначено,  що житловий будинок,  будівля,
споруда,  інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,  якщо
вони збудовані або будуються на земельній ділянці ,  що не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту,  або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Право
власності виникає на підставах,  не
заборонених законом.  Серед них
зазначається така підстава,  як набуття
права власності на новостворене майно,
яка передбачає момент виникнення в особи права власності на новостворене
нерухоме майно,  що підлягає введенню в
експлуатацію. Таким моментом є момент прийняття до експлуатації такого об'єкта.
Самочинно збудований об'єкт не може бути у встановленому законом порядку
введений в експлуатацію та відповідно зареєстрований. Тому й в особи,  яка його побудувала,  не може виникнути право власності на нього.
Особа,  яка здійснила самочинне
будівництво,  не набуває права власності
на нього,  оскільки будівництво було
здійснене без дотримання передбаченого законом порядку його здійснення.

Частина
3  ст. 376 ЦК передбачає можливість визнання за особою,  яка здійснила самочинне будівництво об'єкта
нерухомості на земельній ділянці,  що не
була відведена для цієї мети,  в судовому
порядку права власності на такий об'єкт. Зазначена норма застосовується лише в
тому випадку ,  коли особа,  яка здійснила самочинне будівництво,  отримає у встановленому порядку земельну
ділянку саме під збудований нерухомий об'єкт,
тобто для призначеної мети .

В
судовому засіданні з матеріалів справи,
показів сторін,  представника
Української сільської ради Руда С. О. встановлено,  що земельна ділянка не виділялась
ОСОБА_3,  ОСОБА_1. під будівництво
житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

2

В
висновку будівельно - технічної експертизи від 17.05.2007р. по справі за
позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах,  та в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл будинковолодіння,  зазначено,
що « при проведенні дослідження будинковолодінняАДРЕСА_1 виникло питання
самочинного будівництва спірного будинку. Сторонами по справі не надано
експерту документів,  що підтверджують
право власності на будинок.» (а.с. 78)

Відповідно
до ч.1  ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи
викладене,  керуючись  ст..  376    ЦК,    ст.  60,   212-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ

В
задоволенні позову ОСОБА_1 в своїх інтересах,
та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл будинковолодіння
відмовити .

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного
суду Рівненської області . Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений  ст. 294 ЦПК,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.