Справа №2-103 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

21 червня 2007 року
Гірницький районний суд м. Макіївки Донецької області

у складі: головуючого - судді Алексєєнко І.П.

при секретарі -                           Зеленської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у
м. Макіївці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

Встановив:

У жовтні 2006
рокуОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування завданої
матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його автомобілю і про відшкодування
моральної шкоди, завданої при
ДТП джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що ДТП, учасниками якої
вони були, сталася з вини відповідача і внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки було заподіяно пошкодження його автомобілю, сума матеріальної шкоди
5602,20 грн., а також йому було завдано моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
після проведення по справі автотоварознавчої експертизи позивачем розмір
позовних вимог було збільшено і сума матеріальної шкоди визначена 6687,79 грн.,
а моральної шкоди - 10000 грн.

У судовому
засіданні позивач підтримав позов і пояснив, що 01 червня 2006 року о 15 голині
30 хвилин біля торгового комплексу "Аматор" у м. Макіївці відповідач,
який керував автомобілем "ВАЗ-21063", номерний знак НОМЕР_1порушив
Правила дорожнього руху і скоїв зіткнення з його автомобілем
"ВАЗ-2107", номерний знак НОМЕР_2, яким керував він особисто. За
споєння вказаної ДТП відповідача
було притягнуто до адміністративної відповідальності. Діями відповідача йому
було завдано матеріальну шкоду, оскільки його автомобіль було пошкоджено і сума
матеріальної шкоди вже визначена експертами автотоваровідчої експертизи 6687
грн. 79 коп, яку він просить стягнути з відповідача на його користь. Крім того,
вважає, що діями відповідача йому було завдано і моральну шкоду, бо він
перебував у ДТП і переживав за своє життя. Пошкодженням його автомобілю,
відповідач завдав незручності йому у роботі, він не зміг швидко добиратися до
місця роботи, його сім"я позбавилася можливості поїхати на автомобілі на
відпочинок на море, змінилися його плани, він тривалий час не міг користуватися
автомобілем і це завдало йому моральних страждань. Більше за те, відповідач
намагається не сплачувати йому ніякої шкоди, бо вигадує всякі приводи, щоб
справу затягнути, або не розглядати взагалі. З вини відповідача, він мусить у
суді захищати своє порушене право власності і витрачає свій час і це також
наносить йому моральної шкоди, просить стягнути з відповідача на його користь
моральну шкоду у сумі 10000 гривень. Крім того, просив стягнути з відповідача
понесені ним витрати на сплату судового збору 56 грн. і витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн., а також витрати на
обстеження автомобілю спеціалістом-автотехніком у сумі 260 грн., на що він
надав всі квитанції.

ВідповідачОСОБА_2
позов визнав частково і пояснив, що ДТП 01 червня 2006 року, внаслідок якої був
пошкоджений як його автомобіль, так і автомобіль позивача, сталася з його вини,
але він цього не хотів. Після проведення авто товарознавчої експертизи по
оцінці матеріальної шкоди, завданої автомобілю позивача, яка експертами була
визначена 6687,79 грн., він мусить цю шкоду визнати, але сплачувати таку суму
матеріальної шкоди йому нема чим. Проти стягнення цієї суми за рішенням суду
він не

2

заперечував, а щодо моральної
шкоди, то вважає ці вимоги позивача необгрунтованими, бо він не хотів завдавати
йому моральних страждань, пошкодив його автомобіль ненавмисно і тим, паче що і
він при ДТП постраждав,
його автомобіль теж пошкоджено, Просив все це урахувати і у задоволенні
моральної шкоди позивачу відмовити. За експертизу сплачував він, тому ту суму,
що сплатив позивач за обстеження спеціаліста просив також не стягувати з нього.

Суд, вислухавши
пояснення сторін та дослідивши додані докази, вважає, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено у
судовому засіданні і це витікає з матеріалів адміністративної справи відносно
ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 01
червня 2006 року о 15 годині 30 хвилин по проспекту "Донецьке шосе"
навпроти торгівельного комплексу "Аматор" у Центрально-Міському
районі м. Макіївки,ОСОБА_2, керуючи автомобілем "ВАЗ-21063", номерний
знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3,
в порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечну
дистанцію та безпечний інтервал між транспортними засобами, яким керував, та з
транспортним засобом , який їхав попереду нього у попутному напрямку, та скоїв
зіткнення з вказаним автомобілем "ВАЗ-2107" номерний знак НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_1, внаслідок
чого спричинив пошкодження транспортного засобу. (адмінсправа № 3-5830 за 206
рік).

Згідно постанови
судді Гірницького районного суду м. Макіївки від 10 липня 2006 року ОСОБА_2
було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення за вказане правопорушення та з нього було
стягнуто штраф у розмірі 17 гривень.( а.с. 16 )

Згідно ст. 61
ч,4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення
обв"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій
особи, стосовно якої ухвалено цю постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії
та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на
викладене, суд виходить з обставин дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої
мало місце зіткнення автомобілів під керуванням позивача ОСОБА_1 і відповідача
ОСОБА_2

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою,
яка її завдала.

Судом
встановлено, що внаслідок вказаної ДТП
з вини відповідача було пошкоджено автомобіль "ВАЗ-2107" номерний
знак НОМЕР_2, який належить на праві особистої власності позивачеві ОСОБА_1, згідно свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу ( а.с. 15 )

Згідно висновку
експерта № 282/27 від 16 квітня 2007 року при експертному автотоваровідчому
дослідженні пошкодженого автомобілю "ВАЗ-2107", що мало місце у
присутності сторін, встановлено, що вартість матеріальної шкоди з врахуванням
строку експлуатації автомобілю і умов ринку становить 6687 грн. 79 коп, до чого
додано розрахунок цієї шкоди ( а.с. 44-48 )

Відповідач ,
фактично не оспорюючи завдану матеріальну шкоду, яка визначена експертизою,
посилаючись на неспроможність виплати ним позивачеві такої суми.

Отже,
матеріальна шкода, завдана майну позивача внаслідок пошкодження його автомобілю
становить 6687, 79 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь
позивача. Доводи відповідача, що він не зможе таку суму сплатити і що просить
врахувати, що і його автомобіль було пошкоджено внаслідок ДТП, суд не бере до
уваги, оскільки встановлено вину саме відповідача у скоєні ДТП і спричиненні
матеріальної шкоди майну позивача.

Згідно ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
права. Моральна шкода полягає у

3

фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала
у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, у душевних
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів, у душевних
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку зі знищенням чи
пошкодженням її майна.

Факт пошкодження
майна - автомобілю позивача ОСОБА_1 є доведеним , крім того, порушено його
право власності на це особисте майно. Позбавившись можливості користуватися
автомобілем, внаслідок його технічного пошкодження, позивач набув незручності у
пересуванні, витрачає додатковий час на поїздки, для чого мав у власності
автомобіль, оскільки згідно довідки з місця роботи позивача, як начальника
відділу ТОВ "Трансметко", що у м. Донецьку, характер його роботи
пов"язаний з переміщенням по місцям Кіровське, Дебальцеве, Макіївка. (а.с.
26)

Крім того,
суттєво змінилися плани і звичаї позивача, бо він і його сім"я не може,
використовуючи автомобіль, який пошкоджено, виїхати у відпустку саме на
транспорті, а також не має можливості їздити на цьому автомобілі і повинен
докладати додаткових зусиль, щоб якимось чином організувати своє життя і
спілкування з близькими людьми.

Більш за те,
перебуваючи у момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини
відповідача, позивач відчув моральних страждань не тільки за своє пошкоджене
майно , а і за власне здоров"я і життя, що принесло йому моральну шкоду.

Враховуючи
вимоги розумності і справедливості, беручи до уваги характер правопорушення
відповідача, глибину душевних страждань позивача ОСОБА_1, суд вважає за
необхідно визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь
позивача у сумі 3 000 грн., а не 10000 грн, як він просить і тому у цій частині
задовольнити його позов частково.

По вказаній
справі позивачем ОСОБА_1 були понесені судові витрати у вигляді судового збору
56 грн. , витрати, пов"язані з розглядом справи: витрати на
інформаційно-технічне забезпечення 30 грн., витрати, пов"язані з
проведенням експертного дослідження 260 грн.

Згідно ст. 88
ЦПК України вказані судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу
відповідачем пропорційно до розміру задоволених позовних вимог і підлягають
стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. ст.
23, 1166,1167 ЦК України,
керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування    матеріальної   і
моральної   шкоди,    завданої
внаслідок   дорожньо-транспортної
пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 6687 ( шість тисяч
шістьсот вісімдесят сім) гривень 79 копійок і моральну шкоду у розмірі 3000
(три тисячі) гривень.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір у розмірі 56 гривень і
витрати, пов"язані з розглядом справи_ витрати на інформаційно-технічне
забезпечення - 30 гривень і витрати на дослідження експерта-спеціаліста - 260
гривень, всього стягнути 346 гривень.

На рішення може
бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через
Гірницький районний суд м. Макіївки шляхом подачі протягом десяти днів після
його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги або у порядку ст. 295 ч.4 ЦПК
України.