РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

30
травня 2007 р.                                                                                                     м.
Запоріжжя

Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кляшторного B.C., при
секретарі Горовой О.П., з участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа - Шевченківська
районна адміністрація м. Запоріжжя, про визнання права власності на самочинно
побудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. 3-я особа - Шевченківська районна
адміністрація м. Запоріжжя, про визнання права власності на самочинно
побудоване нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В заяві
позивачка вказала, що у 1959 році її батьки самочинно побудували жилий будинок
"А", службову прибудову "а", літню кухню "Б",
погріб під літньою кухнею "пг", літню кухню "Б-1", сарай
"б", сарай "В", туалет "Д", сарай "Н",
сарай "Г" на земельній ділянці площею 1726 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1.

18.02.1986
року техніком ОП ЗМБТІ була складена технічна документація на зазначені споруди
та матері позивачки виданий технічний паспорт на зазначене домоволодіння, в
якому мати позивачки - ОСОБА_4 зазначена як користувач.

На цій
же земельній ділянці розташований жилий будинок "Е", який на праві
власності належить позивачці ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1
мати позивачки ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на
зазначені самочинно побудовані споруди за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями
після смерті ОСОБА_4 є позивачка та її рідний брат - відповідач ОСОБА_2

Позивачка
у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті матері та фактично вступила у володіння
спадковим майном, продовжуючи проживати за вказаною адресою. Відповідач ОСОБА_2
до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався.

У видачі
свідоцтва про право власності на спадкове майно позивачці відмовлено у зв'язку
з тим, що нерухомі споруди не узаконені у встановленому законом порядку.

У
зв'язку з зазначеними обставинами позивачка звернулась до суду та просила
визнати за нею право власності на самочинно побудовані споруди в порядку
спадкування за коном після смерті матері - ОСОБА_4

В
судовому засіданні позивачка підтвердила зазначені в позові обставини та
змінила свої позовні вимоги, просила суд визнати за нею право власності на 12
частину самочинно побудованих споруд в порядку спадкування за коном після
смерті матері - ОСОБА_4, а право власності на іншу 12 частину визнати за її братом
- відповідачем ОСОБА_2

Відповідач
ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги визнав, при цьому просив суд визнати за ним
право власності на 12 частину вказаного самочинно побудованого нерухомого
майна в порядку спадкування за законом після смерті матері. Пояснив, що після
смерті матері він звертався до нотаріальної контори з заявою про оформлення
спадщини, а тому має право на частину спадщини.

2

Представник
3-ї особи - Шевченківської районної адміністрації м. Запоріжжя до суду не
з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника,
проти позову не заперечують.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов
підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що у 1959 році батьки позивачки та відповідача самочинно
побудували жилий будинок "А", службову прибудову "а", літню
кухню "Б", погріб під літньою кухнею "пг", літню кухню
"Б-1", сарай "б", сарай "В", туалет
"Д", сарай "Н", сарай "Г" на земельній ділянці
площею 1726 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

18.02.1986
року техніком ОП ЗМБТІ була складена технічна документація на зазначені споруди
та матері позивачки виданий технічний паспорт на зазначене домоволодіння, в
якому мати позивачки - ОСОБА_4 зазначена як користувач. На цій же земельній
ділянці розташований жилий будинок "Е", який на праві власності
належить позивачці ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1
мати позивачки ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на
зазначені самочинно побудовані споруди за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями
після смерті ОСОБА_4 є позивачка та її рідний брат - відповідач ОСОБА_2

Позивачка
та відповідач у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини після смерті матері, позивачка фактично вступила
у володіння спадковим майном, продовжуючи проживати за вказаною адресою.

У видачі
свідоцтва про право власності на спадкове майно сторонам відмовлено у зв'язку з
тим, що нерухомі споруди не узаконені у встановленому законом порядку.

Вказані
обставини підтверджуються доданими до позову документальними доказами:
технічним паспортом, свідоцтвами про смерть, про народження, про одруження,
рішенням суду від 02.03.2006 року, спадковою справою.

Згідно
п. 3 ст. 376 ЦК України,
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що
не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно
п. 5 ст. 376 ЦК України,
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Згідно
ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно
ч. 1 ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У
відповідності до ст.. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив та батьки.

Згідно
ч.1 ст. 1267 ЦК України,
частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Суд
вважає, що вимоги позивачки правомірні, оскільки її батьки побудували нерухоме
майно на земельній ділянці, яка була відведена на законних підставах. При житті
батьки сторін були фактичними власниками споруд. Після смерті батьків сторони
прийняли спадщину, а тому суд вважає можливим визнати за ними право власності
на 12 частину самочинно побудованого майна (кожному) в порядку спадкування за
законом після смерті мтері - ОСОБА_4

Керуючись
ст. 376, 1216, 1217, 1218, 1220, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296 ЦК України, CT.CT. 10,11, 209, 212,
214, 215 ЦПК України, суд

3

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 12 частині за кожним на самочинно
побудовані споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме: жилий будинок
"А", службову прибудову "а", літню кухню "Б",
погріб під літньою кухнею "пг", літню кухню "Б-1", сарай "б",
сарай "В", туалет "Д", сарай "Н", сарай
"Г", в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину сплаченого нею державного мита в розмірі
115 грн. 50 коп. та половину сплаченого судового збору на ІТЗ в розмірі 15
грн., а всього стягнути 130 грн. 50 коп.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.