Справа № 22ц - 2094             Суддя суду 1-ої інстанції
44                            Суддя-доповідач
апеляційного суду Вовненко Г.Ю.
УХВАЛА

Іменем   України

7      листопада 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Вовненко Г.Ю.,  суддів Галущенка
О.І.,  Колосовського С. Ю.,  при секретарі судового засідання Фірсовій
Т.В.,

за
участю представника позивача - служби у справах неповнолітніх адміністрації
Заводського району Мозоль С.
В.,  третіх осіб
ОСОБА_1. і ОСОБА_2,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 16 серпня 2007 року,
постановлене за позовом Служби у справах неповнолітніх адміністрації
Заводського району виконкому Миколаївської міської ради в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 до Управління з використання та розвитку комунальної
власності Миколаївської міської ради,
треті особи на стороні відповідача - ОСОБА_1 і ОСОБА_2,  про внесення змін до рішення про приватизацію
квартири,

встановила:

В      травні 2007 року Служба у
справах неповнолітніх адміністрації Заводського

району виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі - Служба) в
інтересах

неповнолітньої ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Управління з

використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради
про

внесення змін до рішення про приватизацію квартири АДРЕСА_1.

В
позовній заяві зазначалось,  що за
розпорядженням органу приватизації від 19 березня 2007 року № 1456-р було
видано свідоцтво про право спільної часткової власності ОСОБА_1. та ОСОБА_2 на
спірну квартиру. При цьому були порушені права неповнолітньої ОСОБА_3 ,  яка також проживала в спірній квартирі і має
право на приватизацію житла.

Посилаючись на
зазначені обставини позивач просив про задоволення позову.

Рішенням
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 16 серпня 2007 року позов задоволено. Постановлено внести зміни до
розпорядження про приватизацію спірної квартири,  включивши до числа учасників приватизації
ОСОБА_3.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. та ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
права,  просять рішення суду скасувати,  а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення третіх
осіб,  представника позивача
-Служби,  перевіривши доводи апеляційної
скарги та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає задоволенню,
а рішення суду -скасуванню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
ст.  39,  45 ЦПК України у випадках,  встановлених законом органи державної
влади,  органи місцевого самоврядування
можуть звертатися в суд із заявами про захист прав та інтересів неповнолітніх.

Згідно з
положеннями  ст.  ст.
55,  56 ЦК України,  пунктів 1.3,
1.7,  6.1 Правил опіки та
піклування,  затверджених наказом
Державного комітету України у справах сім'ї та молоді,  міністерства освіти України,  міністерства охорони здоров'я України,

міністерства
праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88
(далі - Правила) таким органом щодо захисту прав неповнолітніх є районні,  районні в містах Києві та Севастополі
державні адміністрації,  виконавчі
комітети міських,  сільських,  селищних рад. На відповідні відділи і
управління місцевої державної адміністрації районів,  виконавчих комітетів міських чи районних у
містах рад за п. 1.4 Правил покладається лише у межах їх компетенції
безпосереднє ведення справ щодо неповнолітніх,
дітей-сиріт і дітей,  позбавлених
батьківського піклування.

Між
тим,  позовну заяву в інтересах
ОСОБА_3  подано Службою у справах
неповнолітніх адміністрації Заводського району та підписано керівником цієї
служби,  хоча в компетенцію зазначеної
служби входить лише безпосереднє ведення справ неповнолітніх. Право ж звернення
в суд в інтересах неповнолітніх за законом належить виконавчому комітету
Миколаївської міської ради. Проте суд зазначену обставину залишив поза увагою.

Незважаючи
на те,  що спір впливає на права і обов'язки
щодо предмету спору ОСОБА_1. і ОСОБА_2,
які приймали участь у справі в якості третіх осіб,  суд не вирішив питання про притягнення їх як
співвідповідачів по справі.

За таких
обставин рішення суду на підставі п.4 ч. 1
ст.  311 ЦПК України підлягає скасуванню
з направленням справи на новий судовий розгляд.

При
новому судовому розгляді,
враховуючи,  що згідно з
положеннями  ст. 1,  З,  8
Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" право
безоплатної передачі квартир у власність громадян та оформлення права власності
належить уповноваженим на це органами,
суду необхідно згідно з вимогами ч.4
ст.  10 ЦПК України уточнити позовні
вимоги позивачки,  роз'яснити право
збільшити позовні вимоги щодо свідоцтва про право власності на спірну квартиру
та попередити про наслідки вчинення або не вчинення таких процесуальних дій.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
311,  314,  315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 16 серпня 2007 року скасувати,  а
справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але з цього часу протягом двох місяців може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.