Справа № 22-8235
Головуючий у 1 інстанції
Категорія 31     Доповідач Сукманова Н.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

ЗО листопада   2007 року                                                  м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого: судці Ювченко Л.П. Суддів Сукманової Н.В., Кіянової С.В. При
секретарі Тума О.В.

З участю позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, представника третьої особи
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старобешівського
районного суду Донецької області від 18 вересня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
місця проживання дитини , припинення стягнення аліментів та стягнення
коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Старобешівського районного суду

Донецької області      від
18 вересня      2007 року   у справі за
позовом ОСОБА_1       до ОСОБА_2
про визначення місця проживання дитини , припинення стягнення аліментів та
стягнення коштів , яким позовні вимоги позивача задоволені частково , припинено
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , що
здійснювалося на підставі рішення суду від 14.09.2004 року. Закрито провадження у справі в частині позову про
визначення місця проживання дитини на підставі п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Апелянт просив
рішення суду скасувати та постановити нове рішення , яким задоволити його
позовні вимоги в повному обсязі, оскільки рішення постановлене з порушенням
норм матеріального та процесуального права. Син ОСОБА_4 обрав своє місце
проживання в його сім*ї і тому відповідачка
незаконно отримувала від нього аліменти на утримання дитини з 19.11.2006 року по 12.09.2007 року, а суд безпідставно не
постановлював ухвали про забезпечення позову і тільки ухвалою від
12.09.2007 року зупинив стягнення з нього аліментів .

Вважає, що
суду слід було застосувати аналогію права і стягнути отримані аліменти з
позивачки за минулий час на його
користь.

Заслухавши   доповідача, учасників   процесу,
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до
наступних висновків.

2

З матеріалів
справи    вбачається, що    позивач та відповідачка  від шлюбу мають двох дітей синів ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Після розірвання шлюбу сторони вирішили, що старший син ОСОБА_5 залишиться
проживати з батьком, а молодший з матірью.

Рішенням
Старобешівського районного суду Донецької області від 14 вересня 2004 року з позивача на користь відповідачки на
утримання сина ОСОБА_4 стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини всіх
видів доходів щомісячно ( а.с. 19).

3 листопада 2006 року син ОСОБА_4 через непорозуміння з відчимом перейшов
проживати до батька.

Відповідно до ч.3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце
проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Вирішуючи спір
про визначення місця проживання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження за
час розгляду справи виповнилось чотирнадцять років і він сам визначив місцем свого проживання - місце проживання
батька , і за таких обставин , закрив провадження у справі на підставі
п.1.ч.1. ст.205 ЦПК України -справа не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Однак, з
таким висновком суду погодитись не можна, бо зазначена обставина не є підставою
визначеною законом для закриття провадження у справі, оскільки справу і в
цій частині    слід розглядати   саме
в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, з урахуванням вказаного
апеляційний суд вважає, що   в цій
частині рішення суду постановлене з порушенням
процесуального права і у відповідності з п.4ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню і слід постановити нове
рішення , про задоволення позовних вимог позивача,
визначивши місце проживання сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження   з
батьком , який звернувся з даними позовними
вимогами до суду і сам ОСОБА_4 вже досягши чотрнадцятирічного віку вирішив проживати саме
з ним, відповідачка і при розгляді справи апеляційним судом не
заперечувала, щоб син проживав з позивачем , бо той сумлінно виконує
батьківські обов*язки.

В іншій частині , а саме : в частині припинення стягнення аліментів на
користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 через те, що він став проживати
з позивачем, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги
позивача і припинив з нього стягнення аліментів, оскільки з листопада 2006 року
син постійно став проживати у нього .

Судом першої інстанції також правильно відмовлено у задоволенні позовних
вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь отриманої
нею суми аліментів за час знаходження сина на його утриманні, оскільки це не
передбачено діючим законодавством, а довід апеляційної скарги позивача про те,
що суду слід було застосувати аналогію права і стягнути вказані кошти на його
користь апеляційний суд не може прийняти до уваги, бо це не грунтується на
законі. Крім того , відповідачка у судовому засіданні пояснювала, що значну
частину сплачених позивачем аліментів
поклала на депозит сину, зазначений факт не заперечував і позивач.

В цій  частині, розглядаючи справу,
суд всебічно, повно і об'єктивно, згідно з наданими доказами розглянув
спір, прийняв правильне рішення .

З урахуванням
вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ч.1.п.4,313, 314, 316 ЦПК України, апеляційний
суд, -

ВИРІШИ  В  :

3

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Рішення Старобешівського районного суду Донецької області від 18 вересня
2007 року скасувати в частині визначення місця проживання дитини.

Визначити місцем проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження з батьком
ОСОБА_1,за адресою АДРЕСА_1 .

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення   набирає законної сили    з моменту проголошення та може бути
оскаржена    до Верховного Суду
України   протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.