УХВАЛА

Іменем України

„ 26 "
грудня 2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді    Головчук С. В.

суддів:
Забродського М. І., Миніч Т.І.,

при секретарі судового

засідання   Прищепа О.А.,

з участю сторін

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу
ОСОБА_1  ОСОБА_2  ОСОБА_3на рішення Богунського райсуду м. Житомира від 4
грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1
ОСОБА_2 ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до
ОСОБА_5,  Житомирського міськвиконкому
про визнання недійсним свідоцтва про право власності на будинок,  скасування рішень міськвиконкому та визнання
права власності на частину домоволодіння,

встановив:

У червні
2002 року позивачі звернулися до суду з позовом.  Просили визнати недійсним свідоцтво про право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 та визнати за кожним із них право власності
на 3/10 частки зазначеного домоволодіння. При цьому зазначали,  що спірне домоволодіння належало їхнім
батькам,  які померли: батько ОСОБА_4 - у
червні 1974 року, мати ОСОБА_6- у листопаді 1978 року. Посилалися на те,  що всі позивачі фактично прийняли спадщину
після смерті батьків. Також прийняв спадщину і їх брат ОСОБА_7  який проживав з батьками у зазначеному
будинку. Після смерті брата у грудні 2001 року їм стало відомо про те,  що свідоцтвом від 6 березня 2002 року
покійний брат визнаний власником спірного домоволодіння. Позивачі
вважають,  що видачею зазначеного
свідоцтва порушені їхні права,  оскільки
кожен з них має право на 310 частки спірного домоволодіння.

В
подальшому позивачі ОСОБА_1  ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. свої вимоги доповнили. Просили також із наведених вище  підстав
скасувати  рішення  Житомирського
міськвиконкому

Справа №
22ц/2079                        Головуючий
у суді 1 -ї ін ст.  Шелепа А.А.

Категорія
34                                    Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

№787 від
13.12.2001 року та № 61 від 14.02.2002 року про оформлення права власності на
спірне домоволодіння на ОСОБА_2

Відповідно
до копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1позивач ОСОБА_4. помер.(а.с. 190).

Рішенням
Богунського райсуду м. Житомира
від 4 грудня 2006 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2  ОСОБА_3 ОСОБА_4відмовлено
в задоволенні позову до ОСОБА_5,
Житомирського міськвиконкому про визнання недійсним свідоцтва про право
власності на будинок,  скасування рішень
міськвиконкому та визнання права власності на частину домоволодіння за
безпідставністю вимог.

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. порушують питання про скасування зазначеного
рішення з направленням справи на новий розгляд,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права та
невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема,  вважають,
що заявлені ними вимоги щодо незаконності рішень міськвиконкому суд мав
розглядати в порядку адміністративного судочинства. На думку апелянтів,  суд не врахував висловлених ними доводів щодо
незаконності оскаржуваних рішень та щодо поважності причин пропуску строку на
оскарження Цих рішень. На думку апелянтів,
судом не розглянута вимога про визнання недійсним свідоцтва про право
власності на будинок. Оскаржуване рішення апелянти вважають не мотивованим.

Розглянувши
справу в межах доводів,  викладених в
апеляційній скарзі,  суд вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає,  виходячи з наступного.

Відповідно
до рішень Житомирської міської Ради №787 від 13.12.2001 року та № 61 від
14.02.2002 року було прийнято в експлуатацію завершений будівництвом жилий
будинок АДРЕСА_1 та визнано право власності на вказаний будинок за ОСОБА_7
(а.с. 147).

На
підставі зазначених рішень на ім"я останнього було видано свідоцтво про
право власності на будинок (а.с. 148-зворотній бік) .

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7 помер. Після його смерті право власності на спірне домоволодіння в
порядку спадкування перейшло до дружини померлого - відповідачки ОСОБА_5,  що підтверджується свідоцтвом про право на
спадщину за законом,  яке є чинним і
ніким не оспорено (а.с.  148).

Померлий
ОСОБА_7 був братом позивачів. Із змісту позовної заяви вбачається,  що своє право на спірне домоволодіння
позивачі пов"язують із тим,  що
фактично прийняли спадщину після смерті своїх батьків. Проте,  в матеріалах справи відсутні докази про
належність спірного будинку останнім.
Обґрунтовуючи свої вимоги,
позивачі посилаються на домову книгу,
яка свідчить про прописку у цьому будинку. Проте домова книга не є
правоустановчим документом і не може підтверджувати дані обставини. Крім
того,  такі твердження позивачів
спростовуються рішенням Богунського райсуду м. Житомира від 4 січня 1982 року,  із змісту якого вбачається,  що спірне домоволодіння ні за ким не
зареєстроване (а.с. 146).

Відповідно
до архівної довідки № 29 від 23 лютого 2004 року станом на 1910-1915 роки
спірне домоволодіння належало батькам матері позивачів -ОСОБА_9. та ОСОБА_10
(дідусю та бабусі позивачів,  а.с.  49). Вимога про встановлення факту прийняття
спадщини матір"ю позивачів після смерті своїх батьків та визнання у
зв"язку з цим права власності позивачами в суді не була заявлена.

За
наведених обставин,  суд дійшов
обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,  підстави для його скасування відсутні.

Керуючись  ст.
ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  ОСОБА_2  ОСОБА_3відхилити.

Рішення
Богунського райсуду м. Житомира
від 4 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня її проголошення.