Справа №2-826/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 травня 2007 року Київський районний суд м. Полтави в
складі:

Головуючого
судді - Турченко Т.В.

При
секретарі                - Рибка B.C.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Полтавського об"єднаного міського військового комісаріату про стягнення
компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні та відшкодування
моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

24 січня
2007 року позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача
Полтавського об"єднаного міського військового комісаріату про стягнення
компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні та відшкодування
моральної шкоди. В позовній заяві зазначала,
що з 14.01.1997 року на підставі наказу №5 від 11.01.1997 року вона
почала працювати на посаді діловода секретної частини у Полтавському
об"єднаному міському військовому комісаріаті. Наказом військового комісара
Полтавського об"єднаного міського військового комісаріату за №143 від
23.10.2006 року 30 жовтня 2006 року її було звільнено з займаної посади у
зв"язку із скороченням штату працівників за пунктом 1  ст. 40 КЗпП України. Однак в порушення статті
116 КЗпП України відповідач в день звільнення не здійснив остаточний
розрахунок. Так,  вона була звільнена 30
жовтня 2006 року,  а остаточний
розрахунок був здійснений 7 листопада 2006 року. Отже,  затримка складає 7 днів. Відповідно до
довідки про середню заробітну плату №5/5638 від 30.10.2006 року,  її середня заробітна складає 53 грн.35 коп.
Сума компенсації становить 52 грн. 35 коп. х 7 днів затримки = 366 грн. 45 коп. В результаті
несвоєчасного розрахунку при звільненні відповідачем їй завдано моральну
шкоду,  яку вона оцінює в 500 грн.
Зазначала,  що була вимушена звернутись
за юридичною допомогою до спеціаліста у галузі права,  за що також нею було сплачено кошти в сумі
100 грн. Просила суд стягнути з Полтавського об"єднаного міського
військового комісаріату на її користь компенсацію за несвоєчасний розрахунок
при звільненні в сумі 366 грн. 45 коп. Стягнути з Полтавського об"єднаного
міського військового комісаріату компенсацію на її користь моральну шкоду в
сумі 500 грн. Стягнути з Полтавського об"єднаного міського військового
комісаріату на її користь витрати на отримання юридичної допомоги в сумі 100
грн.

В судовому
засіданні позивачка позов підтримала,
але відмовилась від позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на її
користь морльної шкоди в сумі 500 грн.

Представник
Полтавського об"єднаного міського військового комісаріату ОСОБА_2. з позовом не
згоден. В задоволенні позову просив відмовити.

Ухвалою
Київського районного суду м. Полтави від 20.02.2007 року до участі у справі в
якості співвідповідача залучено Полтавський обласний військовий комісаріат.

Представник
Полтавського обласного військового комісаріату ОСОБА_3. з позовом не згоден. В
задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю.

Суд,  заслухавши сторони,  вивчивши та дослідивши матеріали справи,  приходить до висновку,  що позов підлягає частковому задоволенню.

Так,  судом встановлено,  що позивачка з 14.01.1997 року на підставі
наказу №5 від 11.01.1997 року працювала на посаді діловода секретної частини у
Полтавському об"єднаному міському військовому комісаріаті. Наказом №143
від 23.10.2006 року ОСОБА_1було звільнено з займаної посади у зв"язку зі
скороченням штату працівників за п.1  ст.
40 КЗпП України (а.с. 4). Позивачка була звільнена 30 жовтня 2006 року.
Остаточний розрахунок з нею був проведений 7 листопада 2006 року.

Частиною
1 статті 116 КЗпП України встановлено,
що при звільненні працівника виплата всіх сум,  що належать йому від підприємства,  установи,
організації,  провадиться в день
звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював,  то зазначені суми мають бути виплачені не
пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги
про розрахунок.

Частиною
1 статті 117 КЗпП України передбачено,
що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу,
при відсутності спору про їх розмір підприємство,  установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно
до пункту 2 частини 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати,  затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 8.02.1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати" збереження середньої заробітної плати і
середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні
місяці роботи,  що передують події,  з якою пов"язана відповідна виплата.

Згідно
довідки про середню заробітну плату від 20.03.2007 року №752,  яка видана Полтавським обласним військовим
комісаріатом ОСОБА_1  її середньоденна
заробітна плата за останні 2 календарні місяці складає 46 грн. 04 коп.
Отже,  46 грн. 04 коп. (середньомісячна
заробітна плата за два місяці) х 5 (днів затримки розрахунку) = 230 грн. 20
коп.

Таким
чином,  суд приходить до висновку,  що з відповідача на користь позивача необхідно
стягнути 230 грн. 20 коп.3а затримку розрахунку при звільненні та 100 грн. за
надання юридичної допомоги (а.с. 7),  а
всього 330 грн. 20 коп.

На
підставі вищевикладеного та керуючись
ст.  ст.  116,
117 КЗпП України,  пунктом 2
частини 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати,  затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 8.02.1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати",
ст.  ст. 4-14,  213-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з Полтавського об"єднаного міського військового комісаріату на користь
ОСОБА_1 230 грн. 20 коп. компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні
та 100 грн. за надання юридичної допомоги,
а всього 330 грн. 20 коп.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.