Справа № 22ц-1245/2007р.
першій інстанції Дудкіна Т.М.
у апеляційній інстанції Єфімова В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

09 жовтня 2007
року колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста  Севастополя в складі: головуючого   - Єфімової В.О.

суддів       - Водяхіної Л.М., Колбіної Т.П. при
секретарі - Потапенко Т.В.

за
участю - представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника
відповідача - Грішіної Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення місцевого суду Ленінського
району м. Севастополя від 27 червня 2007 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна ініціатива:
Москва-Донецьк» в особі філії «Соціальна ініціатива: Донецьк-Севастополь» про
визнання вимог щодо сплаті внеску неправомірними та визнання права власності на
квартиру, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
«Соціальна ініціатива: Москва-Донецьк» в особі філії «Соціальна ініціатива:
Донецьк-Севастополь» про визнання вимог відповідача щодо сплаті третього внеску
по договору неправомірними та визнати за нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5

Рішенням
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 27 червня 2007 року у
задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд. Вважає рішення
суду незаконним та необгрунтованим, постановленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права. Вказує, що висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, та перевіривши наведені доводи, вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення місцевого суду Ленінського району м.
Севастополя від 27 червня 2007 року підлягає відхиленню з таких підстав.

Постановляючи
рішення, суд першої інстанції виходив з того, позивачка хоча є спадкоємцем за
заповітом після ОСОБА_5,
однак не являється стороною у спірному договорі і тому не має права
вимагати визнання за нею права власності на спірну квартиру, а має лише права
на отримання суми внесеної ОСОБА_5
за договором.

З такими
висновками суду погоджується судова колегія.

Як
вбачається з матеріалів справи, договір №05-01-01 від 28 квітня 2005 року був
укладений між вже померлим ОСОБА_5
та відповідачем про  інвестування  будівництва
за  рахунок  ОСОБА_5  об'єкту,
розташованого  за  адресою АДРЕСА_1  з

подальшою  передачею
у  власність ОСОБА_5
двокімнатної квартири на другому поверсі об'єкту площею
67кв.м.

ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, його спадкоємцем за заповітом є позивачка ОСОБА_4, яка має право
на весь спадок, що залишив ОСОБА_5

За життя
ОСОБА_5 виконуючи
частково умови укладеного договору №05-01-01 від 28 квітня 2005 року здійснив
внесок в розмірі -50100грн.

Відповідно
ч.1 ст.513 ЦК України
правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі,
що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові. Такі ж положення передбачені п.5.4 і договором
№05-01-01 від 28 квітня 2005 року (а.с.10).

В
супереч вищевказаних вимог договір про зміну кредитора між сторонами по справі
не укладався. Доказів виникнення договірних відносин з відповідачем ОСОБА_4 в
суд не представила, і вони судом не здобуті.

Доводи
позивача про те, що за життя ОСОБА_5 звертався до відповідача з проханням переоформити договір
на ім' я позивачки не можуть бути підставою для визнання ОСОБА_4 стороною в
угоді. Не може бути такою підставою і пред'явлена
нею переписка з
питання виконання договору.

Для
ОСОБА_4 договір №05-01-01 від 28 квітня 2005 року ніяких прав та обов'язків не
породжував, оскільки в ньому була відсутня вказівка про те, що він укладений на
користь третьої особи, як того вимагає ст. 636 ГК України.

Таким
чином, не будучи стороною за договором, ОСОБА_4 не має законних підстав
вимагати виконання умов договору в свою користь.

Крім
того, договір № 05-01-010 від 28 квітня 2005 року був направлений на
будівництво і передачу у власність ОСОБА_5 квартири
АДРЕСА_1. Умови договору в частині вартості квартири носили пільговий характер,
і були обумовлені особливим статусом ОСОБА_5 як учасника
Великої Вітчизняної війни.

Згідно
ст. 608 ГК України, якщо зобов'язання нерозривний пов'язано з особою кредитора,
смерть кредитора припиняє його виконання.

Згідно
п. 5 п. 1 ст. 1219 ЦК України
до складу спадку не входять права і обов'язки, які нерозривний пов'язані з
особою спадкодавця, зокрема, права і обов'язку особи як кредитора або боржника,
передбачені статтею 608 ЦК
України. По цих підставах ОСОБА_4 не може бути правонаступником за
договором, укладеним з ОСОБА_5

Крім
того, судом враховано те, що квартира АДРЕСА_1, право власності на яку просить
визнати ОСОБА_4 не здана в експлуатацію і не має державної реєстрації, не
набула статусу нерухомого майна.

Згідно
п. 2 ст. 331 ГК України право власності на знов створене нерухоме майно виникає
з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо
договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію,
право власності виникає з моменту його прийому в експлуатацію.

Якщо
право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Доводи
позивачки про порушення норм процесуального права, що виразилися в
неправильному визначенні підсудності справи і розгляді спору у відсутності
представника відповідача, також є неспроможними.

Севастопольський
філіал «Соціальна ініціатива: Донецьк Севастополь» ТОВ «Соціальна ініціатива:
Москва - Донецьк» є відособленим структурним підрозділом юридичної особи.
Згідно п.7 ст. 110 ЦПК України позови, витікаючи з діяльності філіалу або
представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцем
находження. Позивачка скористувалась цим правом і самостійно обрала підсудність
даної справи. В судовому засіданні філіал представляв - представники ТОВ
«Соціальна ініціатива: Москва-Донецьк».

Таким
чином, судова колегія судова колегія приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення суду, відповідно до ст.308 ЦПК України -
залишенню без змін.

Керуючись
ст.ст.303-315 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 21 червня 2007 року -
залишити без зміни.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання
законної сили.