Справа №2-1379/07 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007р. Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

у складі : головуючої - судді     Корнєєвої І.В.

при
секретарі                    Переяславської
1.А.

в присутності
позивача ОСОБА_1

цредставника
позивача ОСОБА_3

відповідача                       ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 м.Красноармійська
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2   про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2007р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення моральної шкоди, вказавши, що 22.04.2007р. до нього додому прибули
робітники міліції у зв'язку з тим, що відповідач по справі, його колишня
дружина, написала у міліцію заяву про порушення кримінальної справи відносно
нього, т.я. вона вважала, що він зі свого будинку, який належить йому на праві
власності узяв 15 кур, 10 нутрій та 30 трилітрових банок та 15 літрових та
полуторолітрових банок тушонки, дві подушки та ковдру, які відніс до своїх
батьків. Позивач не заперечує, що він узяв всі ці речі, бо фактично мешкає у
батьків та йому треба їсти та спати. По рішенню суду він як 5 місяців
розлучений, але відповідач не бажає виїзджати з будинку, який йому подарували
батьки. Відповідач постійно свариться, дорікає, створює обстановку у будинку, в
якій позивач не може жити. В провадженні Красноармійського міськрайонного суду
знаходиться позовні заяви позивача до відповідача про захист Права власності та
зняття з реєстрації відповідача та про розподіл спільного майна, які на цей
момент не розглянуті. Своїми діями відповідач завдає позивачу моральні
страждання, він змушений був звертатися до лікаря. Діями відповідача по
зверненню до міліції з заявою про порушення кримінальної справи відносно нього
позивачу спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 1600 грн. Позивач просить
стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди  1600 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, вказавши, що шлюб між нею та
позивачем розірвано, у суді розглядаються справи за її позовом та позовом
позивача про розподіл сумісного майна. Позивач то живе у будинку, то живе у
батьків. 21 „04.2007р. після роботи, коли вона прийшла додому, то з'ясувала, що
з домобудівлі викрадено майно -кури, нутрії, які знаходилися у дворі, та
консервацію з погребу. Позивач не казав їй, що буде брати це майно, та не
повідомив, що він його узяв. Вона звернулася до міліції з заявою, що у неї з
домобудівлі невідомі викрали майно. Приїхали працівники міліції, оглянули двір
та поцікавились хто має ключа від замку на погребі, т.я. замок був цілий. Вона
повідомила, що ключі є у неї та позивача. Тоді міліція поїхала до позивача,
який пояснив, що він забрав майно. Вона не знала, що майно узяв позивач, та у
заяві до міліції вказувала, що майно викрадено невідомими. Просить відмовити
позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника
відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевірив їх доказами, суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.04.2007р. відповідач ОСОБА_2
звернулася до Родинського МВМ з заявою про те, що 21.04.2007р. з її домобудівні
за адресою: АДРЕСА_1, викрадено майно -кури, нутрії, які знаходилися у дворі,
та консервацію з погребу.

Відповідно до постанови ДІМ СУІМ Красноармійського МРВ
ГУМУС України у Донецькій області від 27.04.2007р. 22.04.2007р. у чергову
частину Родинського МВМ надійшла заява від ОСОБА_2 про те, що 21.04.2007р. в
період часу з 06 до 19 години невідомі особи викрали з домобудівні її особисте
майно. При перевірці вказаного факту встановлено, що ОСОБА_2 раніше проживала з
чоловіком ОСОБА_1
та розірвали шлюб 06.11.2006р., після чого продовжували сумісне проживання
за адресою: АДРЕСА_1, маючи сумісне майно та ведучи сумісне господарство.
21.04.2007р. ОСОБА_1 у зв'язку з виникненням неприязне них відносин між ним та
ОСОБА_2 вирішив забрати частину свого майна, а саме: курей, нутрій,
консервацію, та переніс його до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1. В порушенні
кримінальної справи по заяві ОСОБА_2 відмовлено у зв'язку з відсутністю події
злочину за ст.6 п.1 КПК України (а.с.20).

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному
та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК
України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої
внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її
заподіяла, за наявності її вини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 не повідомляв
відповідача ОСОБА_2 про те, що 21.04.2007р. буде брати майно з будинку, та не
повідомив, що він його узяв. Відповідач ОСОБА_2 звернулася до міліції з заявою,
що у неї з домобудівлі невідомі викрали майно та не мала наміру оговорювати
позивача у скоєнні злочину.

На підставі викладеного, суд вважає, що між діями відповідача ОСОБА_2 та
наслідками погіршення стану здоров'я позивача ОСОБА_1 відсутній причинний
зв'язок. Крім того, позивач ОСОБА_1, не повідомивши відповідача про те, що він
має намір забрати майно з будинку, своїми діями примусив відповідача звернутися
до міліції, в наслідок чого саме його дії знаходяться у причинному зв'язку з
тим, що відповідач звернулася до міліції та його опитували працівники міліції.

Суд вважає, що звернення відповідача до міліції з повідомленням про скоєння
злочину невідомими особами є законним правом особи та не тягне за собою
відповідальність за спричинення моральної шкоди відповідачу.

Крім цього, позивачем не заявлялися вимоги про захист честі та гідності та
спростування недостовірної інформації. В судовому засіданні встановлено, що
відповідачем у заяві до міліції не вказувалася конкретна особа, яка вчинила
злочин, тобто відповідач не розповсюджувала недостовірну інформацію відносно відповідача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у
задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити.

Керуючись
ст.ст.3,4,.5,6, 10, 14, 57-64, 67,72. 73, 208, 212, ,213-218, 224-228
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі до суду

апеляційної скарги протягом 20 днів після подачі до суду заяви про
апеляційне

оскарження, яка подається до суду протягом десяти днів з дня оголошення
рішення.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне

оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви
про

апеляційне оскарження.