УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10
грудня 2007 року.                                                                                            м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів  - Бабія А.П.
- Ступакова О.А.

при
секретарі - Ісаєвої Ю.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про захист честі та гідності і відшкодування моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про захист честі та гідності і відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саратського районного суду Одеської
області від 18 вересня 2007 року.,

встановила:

31.10.2006
року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про захист честі та
гідності і відшкодування моральної шкоди.

Свої
вимоги вона обґрунтувала тим, що 10 вересня 2006 року, приблизно о 19 годині,
відповідачка в присутності сусідів обзивала її непристойними словами, дорікала
їй національністю, принижувала її національну гідність, погрожувала виколоти
очі. Діями відповідачки їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 1700
гривень. Посилаючись на ці обставини, позивачка просила стягнути з відповідачки
на свою користь моральну шкоду в сумі 1700 гривень, витрати на правову допомогу
- 350 гривень, а також судовий збір і витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Під час
розгляду справи позивачка доповнила свій позов і просила стягнути з
відповідачки додаткову моральну шкоду в сумі 2300 гривень, заподіяну зверненням
відповідачки до суду із зустрічним позовом. Остаточно вона просила стягнути з
відповідачки на свою користь моральну шкоду в загальній сумі 4000 гривень.

07
червня 2007 року позивачка знов доповнила свій позов, уточнивши, якими саме
висловлюваннями відповідачка принижувала її національну гідність 10 вересня
2006 року. Позивачка також зазначила, що 19 серпня 2006 року відповідачка в
присутності сусідів і дільничного інспектора погрожувала їй, що посадить її
чоловіка, спалить хату, дітей пустить по світу, а вона піде "одним
місцем" заробляти собі на життя. 20 серпня

Головуючий
у першій інстанції Бугацька А.І.                             Справа
№ 22ц-5165/2007р.

Доповідач
Станкевич В.А.                                                            Категорія
ЦП: 27

2006 року з 14
до 15 години на дорозі її догнала відповідачка і знов обзивала нецензурними
словами. Позивачка та її представник, адвокат ОСОБА_4, позов підтримали та
просили його задовольнити.

Відповідачка
та її представник, адвокатОСОБА_5, позов не визнали. Відповідачка

в своїх
інтересах та в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_3, звернулась до

позивачки
із зустрічним позовом про захист честі, гідності та відшкодування моральної

шкоди.

Свої
вимоги вона обгрунтувала тим, що 08 вересня 2006 року приблизно о 15 годині її
дванадцятиричний син, ОСОБА_3, проходив повз будинку ОСОБА_1, яка почала
обзивати його "скотиною", "сучонком". Неодноразово
позивачка та її чоловік погрожували дитині, обзивали непристойними словами. З
цього приводу вона зверталась із скаргами до дільничного інспектора та у службу
по справах неповнолітніх.», 10 вересня 2006 року приблизно о 19 годині 30
хвилин, побачивши позивачку на вулиці, вона спитала , коли та залишить у спокої
її сина, на що остання відповіла: "їди геть" і обзивала її
нецензурними словами. Своїми діями позивачка принизила її честь та гідність, а
також честь та гідність її малолітнього сина, і заподіяла їм моральну шкоду,
тому вона просила стягнути на свою користь з позивачки 1700 гривень моральної
шкоди, 350 гривень за надання правової допомоги і судові витрати. Національну
гідність позивачки вона не принижувала і національністю не дорікала. 19 серпня
2006 року вона позивачку не обзивала нецензурними словами, а 20 серпня 2006
року її взагалі вдень у с
Кулевча не було, вона була на морі.

Позивачка
зустрічний позов не визнала, оскільки 10 вересня 2006 року вона спілкувалась із
відповідачкою в "культурній формі", а 08 вересня 2006 року вона
дійсно зробила зауваження малолітньому ОСОБА_3, щоб він не ходив по вулиці повз
її будинку, а ходив тільки по протилежній стороні, але непристойними словами
дитину не обзивала і не погрожувала.

Рішенням
Саратського районного суду Одеської області від 18 вересня 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 одну тисячу
сто чотири гривні. В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний
позов ОСОБА_2 задоволений. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 дві тисячі сто
чотири гривні.

В
апеляційній скарзі поданої ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення
суду та направлення справи на новий розгляд.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу,
якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог
процесуального та матеріального права.

Розглядаючи
спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу
спірних відносин і закон, який їх регулює.

Судом
встановлено і підтверджено матеріалами справи, що неправомірними діями сторін
кожна з них перенесла почуття образи та приниження, змушена була звертатися за
правовою допомогою, а потім і до суду, витрачати на це свій час, що порушило
звичайний спосіб життя кожної з сторін.

Визначаючи
розмір компенсації моральної шкоди суд першої інстанції враховував глибину
моральних страждань позивачки, а також відповідачки і її малолітнього сина, а
також виходив з принципів розумності та справедливості.

Таким чином доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду, суттєвими не являються і не дають підстав
для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

З
урахування наведеного колегія вважає, що рішення суду постановлено з додержанням
вимог закону та відповідає матеріалам справи і підстав для його скасування не
вбачається.

Колегія
суддів вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, оскільки вона сплатила їх не на той рахунок.

Керуючись
ст. ст. 304,
305, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ухвалила :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Саратського районного суду Одеської області від 18 вересня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності і
відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 в своїх
інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі
та гідності і відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Стягнути
з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 15 грн.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції.