АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

"13
"грудня 2007 року     Колегія суддів
судової палати в цивільних

справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого
Козака І.О. Суддів Гурзеля І.В.,   Дикун
С. І. при секретарі Стець І.В. з участю апелянта ОСОБА_1,   представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3;
Великогорянського сільського голови Будняка В.І.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кременецького районного суду від 17 серпня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1,   третьої особи без
самостійних вимог Великогорянської сільської ради про визнання заповіту
недійсним,   визнання права власності на
будинковолодіння,

ВСТАНОВИЛА:

В травні
2007 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1,   третьої особи без самостійних вимог
Великогорянської сільської ради (далі - ради) про визнання недійсним
заповіту,   посвідченого секретарем ради
01 квітня 2005 року за яким її батько ОСОБА_4 заповів усе майно синові ОСОБА_5.
Позивачка зазначила,   що заповідач,   ІНФОРМАЦІЯ_1,   тривалий час хворів,   йому було встановлено ПІ групу інвалідності
по втраті слуху. Стан його здоров'я на час укладення заповіту був вкрай
важкий,   а 08.03.2006 року він помер.
Однак заповіт при такому стані здоров'я заповідача,   всупереч нормам  ст.
ст.  1248,   1253 ЦК
був посвідчений секретарем сільської ради без присутності двох
свідків,   а також в заповіті заповідач
власноручно не вказав,   що він прочитав
заповіт. Навпаки,   зазначено про
прочитання заповіту заповідачу вголос,
що є грубим порушенням  ст.  1248 ЦК.
Позивачка просила задовольнити позов,
визнати оспорюваний заповіт недійсним та визнати за нею право власності
на будинок в с Велика Горянка
Кременецького району в порядку спадкування за законом,   з урахуванням,   що її брат ОСОБА_5- чоловік

Справа №22а-1129         Головуючий у 1 -й інстанції - Зембра
Є.В.

Категорія - 26                   Доповідач - Дикун С. І.

2

відповідачки,   помер ІНФОРМАЦІЯ_2,   не прийнявши спадщину після батька.

Рішенням
Кременецького районного суду від 17 серпня 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Суд визнав недійсним заповіт,
посвідчений від імені ОСОБА_4 Великогорянською сільською радою
Кременецького району 01 квітня 2005 року за реєстром №29 та визнав за ОСОБА_2
право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1 як за
спадкоємцем першої черги за законом згідно із
ст. 1262 ЦК,   яке належало померлому ОСОБА_4.

ОСОБА_1
звернулась із апеляційною скаргою на вказане рішення,   просила скасувати його та постановити нове
рішення про відмову у задоволенні позову. При цьому зазначила,   що суд прийшов до невірного висновку,   що на час посвідчення заповіту ОСОБА_4
перебував у тяжкому стані,   внаслідок
чого не міг читати та прослуховувати написаний секретарем сільської ради
заповіт і що посвідчення такого заповіту мало відбуватись при свідках.

Під час
розгляду справи в апеляційному суді апелянт підтримала вимоги апеляційної
скарги,   з мотивів,   наведених у ній. Представник позивача
апеляційної скарги не визнала. Сільський голова у вирішенні апеляційної скарги
покладається на думку суду.

Колегія
суддів,   перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог,   заявлених у суді першої інстанції,   вважає,
що апеляційну скаргу слід задовольнити,
рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення,   виходячи із наступних мотивів.

Задовольняючи
позовні вимоги суд виходив з тих обставин,
що заповідач на момент посвідчення заповіту перебував у тяжкому
стані,   котрий визнано судом фізичною
вадою,   що унеможливило прочитання та
прослуховування ним тексту заповіту,   а
також,   що заповіт не був підписаний при
свідках.

Рішення
суду підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам
справи та недоведеністю обставин,   які
суд вважав встановленими.

З
матеріалів справи вбачається,   що
заповіт ОСОБА_5 був посвідчений 01 квітня 2005 року секретарем Великогорянської
сільської ради в приміщенні ради.

У
судовому засіданні зазначена посадова особа ствердила,   що роз'яснила заповідачу його право
розпорядитися належним йому майном на випадок смерті. Заповідач чітко і
зрозуміло висловив свою волю щодо заповіту на користь сина ОСОБА_5,   текст заповіту із слів заповідача та на його
прохання було віддруковано на друкарській машинці та зачитано йому вголос,   після чого ОСОБА_4 підписав заповіт(
а.с.  68,   68-зворот).

За вимогами
ч.2  ст. 1248 ЦК нотаріус може на
прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних

3

засобів. У цьому
разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Посвідчення
заповіту повинно відбуватися при свідках у випадку,   якщо заповідач через фізичні вади не може
сам прочитати заповіт.

А відповідно
до  ст. 158 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року
№20/5 зі змінами та доповненнями,   на
бажання заповідача,   а також у
випадках,   якщо заповідач через фізичні
вади не може сам прочитати заповіт,
посвідчення заповіту має відбуватись при свідках.

Із
амбулаторної картки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1,   довідки
Почаївської лікарні вбачається,   що він
протягом 2004-2006 років лікувався амбулаторно у дільничного терапевта,   де під час лікування йому були виставлені
діагнози: дифузний кардіосклероз; миготлива аритмія; кардіальний фіброз
печінки; хронічний обструктивний бронхіт П стадія,   фаза загострення; дифузний пневмосклероз.
Емфізема легень. Гіпертонічна хвороба П стадії.

З 1988
року ОСОБА_4. була встановлена III група інвалідності загального захворювання безстроково у
зв'язку із захворюванням судин головного мозку; тугоухості Ш-ІУ ступеня.

Свідки
ОСОБА_6,   ОСОБА_7,   ОСОБА_8 - сусіди заповідача,   ствердили,
що ОСОБА_4 погано чув і при розмові з ним потрібно було говорити
голосніше,   ніж звичайно.

Як
вбачається із вищенаведеного,   у
заповідача не було фізичних вад,   котрі
б перешкоджали йому прочитати та прослухати заповіт.

За таких
обставин,   суд прийшов до помилкового
висновку,   що посвідчення спірного
заповіту повинно було відбуватись при свідках.

Колегія
суддів також не може погодитися із висновком суду,   що оспорюваний заповіт не відповідає вимогам
закону щодо його форми та посвідчення.

Саме по
собі непрочитання тексту заповіту заповідачем,
з урахуванням встановлених судом обставин,   що волевиявлення заповідача відносно
заповіту на користь сина ОСОБА_5,   не
було порушене,   не може бути підставою
для визнання заповіту недійсним.

Враховуючи
наведене,   рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2.

Керуючись  ст.
ст.  307ч.1 п.2,   309ч.1 п.2,
п.3.,   316 ЦПК України,   колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

4

Рішення
Кременецького районного суду від 17 серпня 2007 року скасувати. Постановити
нове рішення,   яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третьої особи без самостійних вимог Великогорянської сільської ради про
визнання заповіту недійсним,   визнання
права власності на будинковолодіння відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців.