УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 серпня 2007
року колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:
Висоцької В.С. , Олєйникової Л.С. , Новодворської О.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_3 як представника неповнолітнього ОСОБА_4,
Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації/треті особи: Орган
приватизації державного житлового фонду Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації, Орган опіки та піклування Святошинської районної у м.
Києві державної адміністрації про визнання недійсним свідотства про право
власності на житло, зустрічним позовом ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про зобов"язання не чинити перешкод у здійсненні права
власності на частину квартири ,  за
касаційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на
рішення Апеляційного суду міста Києва від 27 квітня 2005 року,

встановила:

У січні
2004 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним
свідотства про належність на праві власності житла -24/100 частин квартири
АДРЕСА_1 відповідачці ОСОБА_3 та її сину ОСОБА_4 /по 1/2 частині кожному/,
видане згідно з розпорядженням органу приватизації державного житлового фонду
Святошинської РДА від 19 червня 1998 р, посилаючись на те, що приватизація
житла була здійснена з порушенням вимог закону, оскільки на час приватизації
відповідачка та її син у цій квартирі не проживали.

В
подальшому з аналогічним позовом до ОСОБА_3 звернулась Погосова Н.А.

Справа №
33ц-1586кс-07                                               Категорія ЦП: 19

АПП:

Головуючий у
першій інстанції Наборозняк М. І.

Доповідач Олейникова Л.С. .

Не
погодившись з вказаними позовами, ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_4
звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні належною їм на праві власності 24/100 частини квартири
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_1 змінила вхідні двері і не
надає їй ключі.

Рішенням
Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2004 року позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено.

Визнано
недійсним свідотство про право власності на житло 24/100 частини квартири
АДРЕСА_1, видане Ленінградською РДА 19.06.1998 р, яке посвідчує право власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по1/2 частині кожному.

В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 в її інтересах та інтересах
непоновлітнього ОСОБА_4
про зобов"язання не чинити перешкод у здійсненні права власності на
частину квартири відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 27 квітня 2005р. рішення

Святошинського   районного   суду
м. Києва   від   24
грудня 2004   року скасовано,
постановлено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_3 як представника
неповнолітнього ОСОБА_4, Святошинської районної у м. Києві державної
адміністрації,  треті особи: Орган
приватизації державного житлового фонду Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації, Орган опіки та піклування Святошинської районної у м.
Києві державної адміністрації про визнання недійсним свідоцтва про право
власності на житло відмовлено.

Зустрічний
позов ОСОБА_3 в її інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про зобов"язання не чинити перешкод у здійсненні права власності
на частину квартири задоволено.

Зобов"язано
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користуванні кімнатою площею 9, 9 кв.м у квартирі
АДРЕСА_1.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1,  ОСОБА_2
просять скасувати рішення апеляційного суду , залишити в силі рішення місцевого
суду, як помилково скасоване,
посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Колегія суддів
дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення апеляційного суду відсутні,
виходячи з наступного.

Скасовуючи
рішення місцевого суду та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло,  апеляційний суд виходив з того,  що передача у власність ОСОБА_3 та її сина
24/100 частин квартири АДРЕСА_1 була

здійснена у
відповідності до вимог законодавства про приватизацію державного житлового
фонду.

Скасовуючи
рішення місцевого суду та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в її інтересах
та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про зобов"язання не чинити перешкод у здійсненні
права власності на частину квартири ,
апеляційний суд виходив з того,
що в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи ОСОБА_3 про те, що
їй перешкоджають в користуванні її власністю.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права,
а також відсутні передбачені ч. 1
ст.  338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції,  не спростовують.

Керуючись    ст.
ст.    332,    336
ЦПК   України,    колегія
суддів Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Апеляційного
суду міста Києва від 27 квітня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.