Справа
№2-1005-2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня
2007 року Слов"янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді    - Ламєкіна М. І.

при
секретарі                                               -
Ромадинової І.В.

за
участю адвоката   ОСОБА_1

розглянув
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3про усунення перепон в користуванні домоволодінням,  виселення,
стягнення моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2007
р. до Словенського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_2 .3 позовом до
ОСОБА_3  про усунення перепон в
користуванні домоволодіння,
виселення,  стягнення моральної
шкоди,  посилаючись на те,  що раніше перебувала у шлюбі з
відповідачем.  У 1999 році шлюб був
розірван. Але після цього відповідач з її будинку не виселився,  зловживав спиртними напоями,  постійно вчинював скандали,  у наслідок чого вона була вимушена ночувати у
своєї доньки та знайомих. Домобудівля належить їй на праві приватної власності,  відповідач в ній не зареєстрований,  в нього є свій будинок за
адресою:АДРЕСА_1,  де він зареєстрований.
Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2003
року відповідач був виселений з її будинку без надання іншого житлового
приміщення. Але потім відповідач знову повернувся у будинок. За цим питанням
вона многоразово зверталася у Слов'янський РВ УМВС України в Донецькій
області,  однак міліція заходів відносно
відповідача не приймає. Відповідач також спричиняв їй тілесні ушкодження,  але вона його вибачила та справу було
закрито. Таке положення продовжується з серпня 2003 року по теперешній
час.  24.12.2006 року,  відповідач,
коли її не було вдома,  зломав замок
вхідних дверей. 15.01.2007 року відповідач прийшов у будинок,  забрав у неї ключі,  став їй погрожувати,  гнався за нею з тяпкою. Вона поїхала у
м.  Слов'янськ та до теперешнього часу у
будинку не проживає. Своїми неправомірними діями відповідач спричинив їй
моральну шкоду,  принижує її честь та
гідність,  порушує її громадянські права.

Просить
виселити ОСОБА_3  з будинку,  стягнути з нього моральну шкоду в сумі 5000
гривень та судові витрати по сплаті держмита в сумі 258, 50 грн.,  інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи в сумі 37, 50 грн. та витрати за надання юридичної допомоги в сумі 600
грн.

У
судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила,  що з відповідачем знаходилася у
зареєстрованому шлюбі з 1996 року по 1999 рік. Будинок АДРЕСА_1 належить їй на
праві приватної власності з 1982 року. Відповідач вселився у будинок в 1994
році. Виселили його у серпні 2003 року за рішенням суду. 13.11.2003 року він
знову вселився у будинок. Вона його годувала,
грошей він не давав,  посилаючись
на те,  що відремонтував сарай,  гараж,
заготував дрова,  скопав огород.
Відповідач став вигоняти її з будинку,
погрожував вбивством,  зловживав
спиртними напоями. Вона зверталася кілька разів у міліцію,  однак заходів відносно відповідача не
приймалося. їй було рекомендовано звернутися до суду у часному порядку. Суд
рішення не приймає у зв'Язку з їхнім примиренням.  Міліція ніяких заходів не вживає,  письмово його не попереджували. 15.01.07 року
вона пійшла з будинку та півроку не проживала,
у зв'Язку з тим,  (що відповідач
їй погрожував. Він має ключі від будинку,
які забрав з дверей.

У
судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив,  що у будинок після виселення він вселився у
грудні 2003 року зі згоди позивачки для того,
щоб не отоплювати 2 будинки. Він вселився на правах чоловіка. Постійно
проживав у цьому будинку,  давав гроші на
газ та дрова. Після виселення він будував піч в літній кухні,  рубав дрова. Додому він приходив у
нормальному стані. В міліцію позивачка зверталася з будь-якого приводу. Його
визивали в міліцію,  ніяких заходів не
вживалося,  оскільки її заяви не
підтверджувалися. Ніколи її не бив та до суду його не визивали. З 15.01.2007
року він у будинку не проживає,  ключей від будинку не
має. У будинку не проживає,  у гаражі
знаходяться його особисті речі. 15.01.2007 року позивачка привела
чоловіків,  котрі його побили та викинули
на проїзну частину.

Вислухавши
пояснення сторін,  свідків,  дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідач був
виселений з вищевказаного будинку у 2003 році. Після цього він вселився у
будинок зі згоди позивачки як колишній чоловік. Вони фактично проживали однією
родиною,  вели спільне

господарство. Позивачка готувала відповідачу поїсти,  він працював по господарству. До тих
пір,  поки позивачка не дозволяла
відповідачу всилятися,  він у будинку не
жив. Цей факт не заперечувала позивачка та підтвердили свідки у судовому
засіданні.

Окрім
цього,  відповідач після виселення його з
будинку ні разу не притягувався ні до яких видів відповідальності,  недивлячись на те,  що позивачка двічі зверталася у
Слов"янський РВ УМВС України в Донецькій області.

У справі
маються дві постанови про відмову у порушенні кримінальної справи,  де позивачці запропоновано звернутися до суду
зі скаргою часного звинувачення,  однак
вона не зверталася.

Відповідно  ст.
116 ЖК України,  особа може бути
виселена без надання іншого житлового приміщення,  якщо вона систематично порушує правила
гуртожитку,  робить неможливим проживання
з нею у одному будинку,  а заходи
суспільного впливу є безрезультатними. Або вона самоуправно зайняла житлове
приміщення.

Позивачка не
надала ніяких доказів,  які підтверджують
порушення відповідачем цих вимог закону. Вона ніколи не зверталася у
Билбасівську селищну раду для прийняття відносно відповідача заходів
реагування. Звернення у Слов"янський РВ міліції не підтверджує факт
порушення відповідачем правил * гуртожитку. Факти,  викладені у заявах позивачки не
підтвердилися. Проживав відповідач   у
будинку з відома та згоди позивачки.

У
судовому засіданні були допитані свідки-сусіди позивачки ОСОБА_4 ОСОБА_5.,
ОСОБА_6 ,  які
підтверджують,  що відповідач проживає у
будинку позивачки за її згоди,  котра
запросила його жити для того,  щоб він
працював. Позивачка сама постійно вчиняє скандали,  тому що він приносив мало грошей. Відповідач
постійно працює по господарству: будував піч у літній кухні,  ремонтував гараж та сарай,  рубав дрова,
копав огород. З січня 2007 року у будинку не проживає.

Все це говорить
про те,  що у позивачки відсутній предмет
спору.

Суд
вважає пояснення свідківОСОБА_7 , ОСОБА_8 неправдивими,  оскільки вони проживають у м.  Слов"янськ,  є друзями позивачки. Подій,  які відбувалися,  не знають,
а якщо і дають які-небудь пояснення,
то зі слів позивачки. Позивачка не визвала до суду жодного свідка з с Билбасівки.

Відповідач
не проживає у будинку з січня 2007 року,
а позивачка пред"явила позов 08.02.2007 року,  що свідчить про її матеріальну
зацікавленність.

Суд
вважає пояснення свідків ОСОБА_4  ОСОБА_5
ОСОБА_6 правдивими,  оскільки вони живуть
по сусідству з позивачкою,  знають всі
обставини справи,  не зацікавлені в
результаті розгляду справи.

Аналіз перелічених вище доказів у їх сукупності свідчить про те,  що позов заявлено безпідставно та задоволенню
не підлягає.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  116 ЖК України,   ст.
ст.  391,  1167 ЦК України,   ст.
ст. 10,  11,  60,
209, 212,  214,  215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ :

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3про усунення перепон в
користуванні домоволодінням,
виселення,  стягнення моральної
шкоди - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через Слов"янський міськрайоний суд Донецької області шляхом
подачи у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею
її копії до апеляційної інстанції,  або у
порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.

Рішення
постановлено та надруковано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.