Справа
№ 5999
Суддя 1-ї ін.- Суханова
Доповідач - Шабанова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007
р. Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючої -
Шабанової В.О.

Суддів -
Стратіло В.І., Будулуци М.С.

При секретарі-
Голубцові А.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу  за апеляційною скаргою ОСОБА_1

На рішення
Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 21 червня 2007 року

За позовом
ОСОБА_1 до Державного підприємства «Макіїввугілля» про стягнення компенсації
вартості вугілля,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 21 червня 2007 року ОСОБА_1
відмовлено в задоволені позову до ДП «Макіїввугілля» про стягнення компенсації
вартості вугілля.

На дане рішення
позивачем подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про його
скасування .

Апелянт вважає,
що висновки суду про відмову в задоволенні позову не відповідають обставинам
справи. Вугілля, яке він має право отримати з підприємства на підставі ст.43
«Гірничого Закону України», не надане йому з вини відповідача.

Відповідач
посилається на відсутність вугілля.

Заслухавши
доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду підлягає залишенню без
змін, з наступних підстав.

Розглядаючи
справу по суті, суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_1працював в
ш/у «Холодна балка» ДП «Макіїввугілля». Має підземний стаж більше 25 років, є
інвалідом 3-ї групи у зв»язку з ушкодженням здоров»я на виробництві.

Відповідно до
ст. 43 «Гірничого Закону України» від 06.10.1999 p., ОСОБА_1відноситься
до категорії осіб, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові
потреби на підприємстві.

Даним правом
позивач користується постійно, в тому числі, і станом на 2005,2006 роки,
продовжує отримувати вугілля на побутові потреби.

Звернувшись
22.01.2007 року в суд, позивач посилався на те, що не отримав вугілля за друге
півріччя 2001-2004 років з вини відповідача. Відповідач посилався на
відсутність в нього вугілля. Уточнивши позовні вимоги, просив стянута компенсацію
вартості неотриманого вугілля.

Заперечуючи
проти даних позовних вимог, представник відповідача зазначав, що порядок
надання вугілля на побутові потреби населенню, встановлений колективним
договором, згідно з п.12.10 галузевої Угоди. Відповідно до колективного
договору, вугілля надається протягом шести місяців після отримання відповідних
талонів. Особи, які мають отримати вугілля, повинні сплатити вартість його
доставки., за виключенням осіб, які мають відповідні пільги. Позивач ОСОБА_1до
таких осіб не відноситься. Вугілля позивачу у вказаний період часу не відпущено
у зв»язку з тим, що

ним не було
оплачене транспортування вугілля від шахти до його місця проживання. З даними вимогами
Гонта звернувся лише у 2007 році. Шестимісячний строк на отримання вугілля за
друге півріччя 2001-2004 років., встановлений колективним договором, сплинув.
Шахта не має можливості надавати вугілля, за минулий період, яке було не
отримане з вини отрмувача, оскільки не має залишків. Для забезпечення осіб
відповідної категорії вугіллям, на теперішній час, підприємство, навіть
вимушено домовлятися про його доставку з іншої шахти.

Позивач не
отримав вугілля за вказаний ним період часу не по вині підприємства. В
зазначений період (2001-2004 р.) шахта проводила відпуск вугілля на побутові
потреби всім особам, які оформили належним чином його доставку.

На підтвердження
даних доводів відповідачем надані свідчення, з яких вбачається що протягом
2001-2004 років ОП «Шахта «Холодна балка» проводило відпуск вугілля на побутові
нужди населення ( а.с. 35).

Згідно з пунктом
12.10 галузевої Угоди по тарифам, трудовим та соціальним гарантіям між
Вуглепромом та галузевими профспілками вугільної промисловості» від 11.02.1992
року, зареєстрованої Мінюстом у встановленому законом порядку,- забезпечення
вугіллям інвалідів праці, пенсіонерів проводиться безоплатно по зобов»язанням
колективних договорів підприємств.

З п. 8.6, 8.5,
14.5 Колективних договорів, які діяли на підприємстві протягом 2001-2004 років,
оглянутих судом першої та апеляційної інстанції вбачається, що талони на
отримання вугілля мають бути використані протягом наступного за випискою
півріччя ( протягом 6-ти місяців). Не використані по вині отримувача за вказаний
період талони анулюються.

Транспортування
вугілля проводиться за рахунок підприємства лише інвалідам першої групи ,
сім»ям загиблих на виробництві, інвалідам великої вітчизняної війни.
(а.с.38.39)

В процесі
розгляду справи позивач ОСОБА_1не надав судові переконливих доказів на
підтвердження факту оплати ним транспортування палива в зазначений період.

При цьому
позивач посилався як на те, що він має право на безоплатну доставку вугілля,
так і на те, що ним фактично були сплачені зазначені грошові кошти представнику
трансагентства. Він надавав представнику гроші за доставку разом з талонами на
отримання вугілля.

Проте дані
доводи обгрунтовано не прийняті до уваги судом першої інстанції у зв»язку з
тим, що не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до
вказаних вище пунктів ( 8.5, 8.6, 14.15) Колективних договорів за 2001-2004
роки, позивач не відноситься до категорії осіб, яким підвозка вугілля
здійснюється за рахунок підприємства. Порядок доставки вугілля , у
відповідності з галузевою угодою (п.12.10), встановлюється Колективним
договором.

Позивачем не
надано переконливих доказів про сплату грошових коштів за транспортування
вугілля. Його посилання на те, що оплату за доставку він здійснював під час
здачі талонів на отримання вугілля представнику трансагентства, спростовуються
тим, що вказані вище талони знаходились у позивача і були ним пред»явлені до
суду.

На а.с. 12
міститься заява ОСОБА_1 на ім.»я голови профкому про дачу йому роз»ясень з
приводу невидачі вугілля за 2001-2004 роки. На даній заяві міститься резолюція
зі змісту якої вбачається, що вугілля на підприємстві відсутнє.

На дану заяву
позивач посилався, як на доказ вини підприємства в ненаданні вугілля у
2001-2004 роках.

Спростовуючи
дані доводи представник відповідача звертав увагу суду, що із вказаною заявою
ОСОБА_1звернувся в профком не в період 2001-2004 років, а 14.08.2006 року, що
підтверджується датою на ній. Тобто дане звернення мало місце після сплинення
шестимісячного строку, встановленого вказаними вище пунктами Колективних
договорів і позивач на час звернення з цією заявою вже втратив право на
використання талонів. Підприємство не має мажливості станом на 2006 рік
відпустити вугілля по талонам за 2001-2004 рік, право на використання яких
втрачено.

Виходячи із
встановлених обставин та положень вказаного вище законодавства, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку, що вини відповідача в неотриманні
вугілля позивачем за друге півріччя 2001-2004 років не має, а тому позов
ОСОБА_1 про стягнення компенсації за неотримане вугілля не підлягає
задоволенню.

Даний висновок
суду відповідає «Гірничому Закону України» від 06.10.1999 p., Угоді по
тарифам, трудовим та соціальним гарантіям між Вуглепромом та галузевими
профспілками вугільної промисловості» від 11.02.1992 року, ст.ст. 10,11, 60,
212-215 ЦПК України і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної
скарги немає.

Кеуючись ст.ст.
307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 21 червня 2007 року залишити
без змін.

Дана ухвала може
бути оскаржена до Верховного Суду України безпосередньо протягом двох місяців,
починаючи з моменту її проголошення.