справа №2-2307/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007 року                                                                   смт
Комінтернівське

Комінтернівський
районний суд Одеської області в складі:

судді
Копіци О.В.

при
секретарі Білоіваненко О.А.

за
участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Комінтернівське цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи на стороні
відповідача ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4 та
просить суд визнати договір купівлі-продажу садового будинку з господарчими
будівлями та спорудами, укладений між сторонами, дійсним та визнати за нею
право приватної власності на майно.

В
судовому засіданні в обґрунтування заявлених вимог представник позивачки
посилалась на наступне.

В квітні
2004 року між сторонами було досягнуто домовленості про купівлю-продаж садового
будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого на земельній
ділянці розміром 0,06 га в СТ «Волга», садового масиву
«Тилигульський-7»,АДРЕСА_1.

На
момент досягнення угоди у відповідачки не було правовстановлюючих документів на
будівлю, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 і відповідачка ще не
оформила спадщину на своє ім'я.

20
травня 2004 року позивачка повністю розрахувалась з ОСОБА_3 за нерухомість, а
відповідачка, в свою чергу, надала ОСОБА_2 будинок в повне користування і
видала письмову розписку про одержання грошей.

14
грудня 2004 року Комінтернівський районний суд Одеської області постановив
рішення, яким визнав за ОСОБА_3 право власності на зазначений вище садовий
будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами.

Так як
власником земельної ділянки, на якій розташований будинок належить ОСОБА_4, до участі у
справі вона залучена до участі у справі у якості третьої особи.

Нотаріально,
як того вимагає законодавство, договір купівлі-продажу вони не посвідчили з
вини відповідачки, яка стала ухилятися від його нотаріального посвідчення,
посилаючись на зайнятість. Проте, всі суттєві умови договору купівлі-продажу,
сторони виконали, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із
позовною заявою.

Відповідачка
позовні вимоги визнала.

Третя
особа ОСОБА_4 проти
задоволення позовних вимог не заперечувала.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст. 130 ЦПК України, при
визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому  ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі
визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню по наступним підставам.

У
судовому засіданні встановлено, що в квітні 2004 року позивачка домовилась з
відповідачкою ОСОБА_3 про купівлю-продаж в неї садового будинку з господарчими
будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці розміром 0,06 га в СТ «Волга»
садового масиву «Тилигульський-7» по АДРЕСА_1.

На
момент досягнення угоди у відповідачки не було правовстановлюючих документів на
будівлю, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 і відповідачка не
оформила спадщину на своє ім'я.

20
травня 2004 року позивачка повністю розрахувалась з ОСОБА_3 за нерухомість, а
відповідачка, в свою чергу, надала ОСОБА_2 будинок в повне користування і
видала письмову розписку про одержання грошей.

Рішенням
Комінтернівський районний суд Одеської області від 14 грудня 2004 року за
ОСОБА_3 визнано право власності на садовий будинок з надвірними господарчими
будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці розміром 0,06 га в СТ
«Волга» садового масиву «Тилигульський-7» по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті Єштокіна C.O., померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Нотаріально, як того вимагає законодавство, договір
купівлі-продажу вони не посвідчили з вини відповідачки, яка стала ухилятися від
його нотаріального посвідчення, посилаючись на зайнятість. Проте, всі суттєві
умови договору купівлі-продажу, передбачені
ст. 655 ЦК України,
сторони виконали, у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду із
позовною заявою.

Згідно зі  ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 631 ЦК
України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Як вказано в наданій суду розписці від 20.05.2004 року
ОСОБА_2 в повній мірі виконала покладені на неї обов'язки, а саме передала
встановлені в договорі грошові кошти за садовий будинок, таким чином, зі своєї
сторони виконавши умови договору.

Відповідно до  ст.
648 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Статтею 655 ЦК
України визначено поняття договору купівлі-продажу, відповідно до якого
одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти
майно і сплатити за нього певну грошову суму.

В даному випадку, всі вимоги щодо істотних умов договору
сторони виконали, а саме, відповідачка отримала встановлені в договорі грошові
кошти, а позивачка користується садовим будинком та земельною ділянкою, що в
даному випадку є підтвердженням фактичного виконання умов договору
купівлі-продажу.

Також укладений договір відповідає вимогам  ст.202-205 ЦК України.

Проте,  ст. 209 ЦК України
встановлено, що правочин, вчинений у письмовій формі підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках, встановлених законом або за домовленістю сторін.
Для даного виду договору встановлено обов'язкове нотаріальне посвідчення
договору ( ст.657 ЦК України).

Згідно з ч.2  ст.
220 ЦК України,
якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним.

При таких обставинах суд вважає, що є всі підстави для
задоволення позовної заяви ОСОБА_2

На підставі викладеного вище та  ст. ст. 202-205, 207-209, 220, 626-632,
648-640, 655-658, 663 ЦК
України, керуючись  ст. ст. 130, 174,
209, 210, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу садового будинку
з господарчими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці
розміром 0,06 га в СТ
«Волга» садового масиву «Тилигульський-7» поАДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2
(покупець) та ОСОБА_3 (продавець).

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на садовий
будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований на земельній
ділянці розміром 0,06 га в СТ «Волга» садового масиву «Тилигульський-7»
поАДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4  ст.295 ЦПК
України.