Справа № 22ц-5667/07
інстанції Пронін С.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня
2007р.
м. Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого
Кондратьєвої О.М.

суддів
Соломахи Л.І., Олєйникової Л.С.

при
секретарі
Білявській І.Є.

за участю:
позивачів
ОСОБА_2., ОСОБА_1.

відповідача
ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку справу за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2
доОСОБА_3 (третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю фірма „Содействие") про зміну
умов договору найму житлового приміщення з апеляційною скаргою
відповідачаОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 25
травня 2007р., -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2007р.
позивачіОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3. (третя
особа - ТОВ фірма „Содействие")
про зміну умов договору найму житлового приміщення.

Зазначали, що
вони та відповідач мешкають в трьохкімнатній квартирі, розташованій по
вул.Туполева будинок АДРЕСА_1. Квартира має житлову площу 43,6кв.м, загальну
65,7кв.м, дві кімнати є суміжними - площею 13,7 та 17,0кв.м та одна ізольована
- площею 12,9кв.м. Посилаючись на неприязні стосунки з відповідачем, просили
змінити умови договору найму житлового приміщення, виділивши їм в окреме
користування дві суміжні кімнати площею 13,7 та 17,0кв.м, а відповідачу -
ізольовану кімнату площею 12,9кв.м, допоміжні приміщення - залишити у
загальному користуванні, зобов'язати ТОВ фірма „Содействие" укласти з ними
окремі договори житлового найму (а.с.6).

Рішенням
Кіровського районного суду м.Донецька від 25 травня 2007р., ухваленому в
попередньому судовому засіданні, позов задоволено. Змінені умови договору найму
житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 в користування ОСОБА_2. та ОСОБА_1.
виділені кімнати площею 17,0 та 13,7кв.м, ОСОБА_3 - кімната площею 12,9кв.м,
службові та підсобні приміщення залишені в загальному користуванні. Зобов'язано
ТОВ фірма „Содействие"
Кіровського району м.Донецька укласти з ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_3 окремі
договори найму жилого приміщення.

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та відмовити позивачам
в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом його житлових прав.
Зазначає, що на його долю в спірній квартирі приходиться 14,53кв.м жилої площі,
в той час як суд виділив йому лише 12,9кв.м. В судовому засіданні він
хвилювався і, будучи юридично неграмотним, не зрозумів суті позову. Він вважав,
що мова йшла про приватизацію квартири, а тому визнав позов.

Позивач ОСОБА_2.
доводи апеляційної скарги відповідача підтримала і просила її задовольнити.

ПозивачОСОБА_1.
проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду залишити
без змін.

Представник
третьої особи - ТОВ фірма „Содействие"
у судове засідання не з'явився. ТОВ фірма „Содействие" про час та місце
розгляду справи повідомлено належним чином, надало заяву про розгляд справи у
відсутність його представника.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3., позивачів ОСОБА_2., ОСОБА_1.,
дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав:

При розгляді
справи суд першої інстанції встановив, що в квартирі, розташованій за АДРЕСА_1
зареєстровані та проживають сторони по справі. Частка житлової площі, яка приходиться на кожного з них,
становить 14,5кв.м.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні
відповідач погодився з позовними вимогами і це не суперечить закону.

Проте з таким
висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки суд дійшов до
нього з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням
норм процесуального права.

Відповідно до
ст.309 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм матеріального
або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Розглядаючи
справу по суті, суд обґрунтовано виходив з того, що правовідносини, які виникли
між сторонами, регулюються ст.104 Житлового кодексу України.

Відповідно до
ст.104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів
сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму,
якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення,
яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі
відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а
також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути
вирішено в судовому порядку.

Відповідно до
ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках
державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване
жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також
одноквартирний жилий будинок.

Не можуть бути
самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим,
проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина
перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою
спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

З матеріалів
справи встановлено, що спірна квартира має жилу площу 43,6кв.м та складається
із трьох жилих кімнат: ізольованої - площею 12,9кв.м та двох

суміжних площею
13,7 та 17,0кв.м, що підтверджується планом квартири (а.с.9) та витягом з
особового рахунку НОМЕР_1 (а.с.8), виданими ТОВ фірма „Содействие".

Згідно витягу з
особового рахунку НОМЕР_1, виданого ТОВ фірма „Содействие", в спірній
квартирі зареєстровані позивачіОСОБА_1., ОСОБА_2. та відповідач ОСОБА_3

Таким чином,
частка жилої площі, що приходиться
на кожного з мешканців квартири, складає 14,53кв.м.

Позивачі
ОСОБА_2.,ОСОБА_1. та відповідач ОСОБА_3 в засіданні апеляційного суду визнали
той факт, що угода про порядок користування спірною квартирою між ними не
укладалася і кожний з них користується всією квартирою в цілому.

За рішенням суду
першої інстанції відповідачу ОСОБА_3 в користування виділена ізольована кімната
жилою площею 12,9кв.м, що на 1,63кв.м менш, ніж розмір жилої площі, що припадає
на нього в спірній квартирі.

Виділення
відповідачу ОСОБА_3 кімнати площею 12,9кв.м, що на 1,63кв.м менш, ніж розмір
жилої площі, що припадає на нього, при відсутності угоди про порядок
користування житловим приміщенням істотно погіршує його право на жилу площу, а
тому рішення суду не відповідає вимогам ст.104 ЖК України.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову в зв'язку із визнанням його відповідачем, суд
першої інстанції в порушення вимог частини 2 ст.174 ЦПК України не роз'яснив
відповідачу наслідки визнання ним позову.

Враховуючи
викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до
ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

ПозивачОСОБА_1.
28 квітня 2007р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3. про зміну умов
договору житлового найму разом з позивачем ОСОБА_2. Вони просили виділити їм
дві суміжні кімнати жилою площею 13,7 та 17,0кв.м.

В апеляційній
інстанції позивач ОСОБА_2. від позову відмовилася.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 26 липня 2007р. прийнята відмова
позивача ОСОБА_2. від позову, рішення Кіровського районного суду м.Донецька від
25 травня 2007р. в частині позовних вимог ОСОБА_2. до ОСОБА_3. про зміну умов
договору найму житлового приміщення скасовано, провадження по справі в частині
позовних вимог ОСОБА_2. до ОСОБА_3. про зміну умов договору найму житлового
приміщення закрито.

ПозивачОСОБА_1.
на своїх позовних вимогах наполягає.

Відповідно до
ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний
суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки позивач
ОСОБА_2. від позову відмовилася, не бажає укладення окремого договору найму на
дві суміжні кімнати разом з позивачем ОСОБА_1., жила площа, що припадає на
позивача ОСОБА_1. в спірній квартирі складає лише 14,53кв.м, що вдвічі менш,
ніж жила площа, на яку позивачОСОБА_1. просила укласти з нею окремий договір
найму, позовні вимоги ОСОБА_1. про виділення їй разом з ОСОБА_2. двох суміжних
кімнат жилою площею 13,7 та 17,0кв.м задоволенню не підлягають.

Враховуючи
викладене, позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись
ст.307, ст.309, ст.314, ст.316 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області,
-

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відповідачаОСОБА_3 задовольнити.

Рішення
Кіровського районного суду м.Донецька від 25 травня 2007р. в частині позовних
вимог ОСОБА_1 доОСОБА_3 (третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю
фірма „Содействие")
про зміну умов договору найму житлового приміщення скасувати та ухвалити нове
рішення.

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позову доОСОБА_3 (третя особа - товариство з обмеженою
відповідальністю фірма „Содействие")
про зміну умов договору найму житлового приміщення.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може
бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.