Справа № 33ц-534кс/07
Головуючий у першій інстанції Івасишин В.П.
Доповідач      Гайдук В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007 року                                                                                 м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого                          Віхрова В.В.

суддів:                                    Гайдук
В.І.,                            Дерев
янко О.Г.,

Козлова С.П.,                         Басуєвої
Т.А.

розглянувши у касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу колегії суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Київської області від 24 березня 2005 року
по справі за позовом приватного підприємства «Адвокатське бюро» до ОСОБА_1 про
повернення майна та стягнення неустойки і збитків та за зустрічним позовом ОСОБА_1
до приватного підприємства «Адвокатське бюро» про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

встановила:

У вересні 2004
року позивач приватне підприємство «Адвокатське бюро» звернулося до суду із
зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.11.2002р. з
відповідачем було укладено договір оренди з викупом, за яким відповідач сплатив
завдаток 525 грн. і отримав комплектуючі до комп'ютера вартістю 3489 грн., за
що повинен був сплачувати щомісячно плату в розмірі 330 грн. За грудень, січень
та лютий відповідач сплатив 360 грн., після чого припинив здійснення платежів,
а тому позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_1 повернути комплектуючі вартістю
3489 грн., стягнути з нього на користь позивача неустойку в розмірі 16 667 грн.
40 коп. і збитки в розмірі 6264 грн. 09 коп. та суму сплаченого держмита в
розмірі 264 грн. 21 коп.

Відповідач
ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив суд
стягнути з приватного підприємства «Адвокатське бюро» на його користь
матеріальну шкоду в розмірі 1740 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., а
всього 6740 грн.

Рішенням
Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2004 року
приватному підприємству «Адвокатське бюро» в задоволенні

2

позову
відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто на
користь ОСОБА_1 2940 грн. та держмито в розмірі 51 грн., в решті позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою колегії
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області
від 24 березня 2005 року рішення Фастівського міськрайонного суду Київської
області від 13 грудня 2004 року скасовано, а справу направлено на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у
зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та
залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно із
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та направляючи справу на новий розгляд,
апеляційний суд виходив з того, що місцевий суд при розгляді справи не в повній
мірі перевірив доводи позивача приватного підприємства «Адвокатське бюро» щодо
передачі комплектуючих відповідачу і не з'ясував, чому і за що ОСОБА_1
сплачував орендні платежі, якщо майно, зазначене в договорі йому фактично не
передавалося, а також не попередив сторони про наслідки не вчинення
процесуальних дій.

Проте повністю
погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна, оскільки він
ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права.

Підстави для
скасування рішення суду в апеляційному порядку і передачі справи на новий
розгляд були визначені ст. 307 ЦПК України 1963 року, який діяв на час розгляду
справи. В ухвалі апеляційного суду такі підстави не наведено.

Крім того,
апеляційний суд в порушення вимог ч.2 ст.301 ЦПК України 1963 року не врахував,
що суд апеляційної інстанції міг встановлювати нові факти, досліджувати нові
докази, а також докази, які на думку осіб, що беруть участь у справі, судом
першої інстанції досліджувались з порушенням встановленого цим Кодексом
порядку.

3

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційний суд не
виконав своїх обов'язків, визначених законом, а тому його ухвала підлягає
скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст.
333, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу колегії
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області
від 24 березня 2005 року скасувати, а справу направити на новий апеляційний
розгляд.

Ухвала
оскарженню не підлягає.