Справа № 22- 76242007p.      Головуючий
в 1 інстанції  Погрібна Н.М.
- 41                               Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
жовтня 2007 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді   Новікової Г.В.

суддів                                                        Сукмановорї
Н.В., Дем*яносова М.В.

при
секретарі                                            Писарєвій
Ю.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу генерального директора
товариства з обмеженою відповідальністю транспортного підприємства
„Транзит" ( далі ТОВ ТП „ Транзит") на рішення Артемівського
міськрайонного суду Доненцької області від 14 серпня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ ТП „ Транзит" про стягнення середньомісячного
заробітку за затримку видачі трудової книжки і відшкодування моральної шкоди .

Заслухавши
доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши в обсязі
апеляційної скарги досліджені судом по справні докази, суд-

ВСТАНОВИВ :

Генеральний
директор ТОВ ТП „ Транзит" в апеляційній скарзі оспорює обгрунтованість
рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 серпня
2007року яким було частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з
ТОВ ТП „ Транзит" на користь позивача середньоміс ячний заробіток за час
вимушенрго прогулу ( затримку видачі трудової книжки) у сумі 2923грн.34 коп.,
моральну шкоду в сумі 200 грн., та судові витрати у розмірі 81 грн.. Рішення в
частині стягнення заробітної полати
за один місяць у розмірі 629грн.44 коп. допущено до негайного виконання та
ставить питання про його скасування і просить постановити нове рішення яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Доводи
скарги зводяться до того, що постановление
судом рішення не відповідає вимогам матеріального права, а висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи. Вважають, що затримка видачі трудової
книжки позивачеві сталася не з вини підприємства, а тому воно не повинно нести
за це відповідальність .

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1
суд першої інстанції виходив з того, що позивач дійсно працював на
підприємстві ТОВ ТП „ Транзит" з 01.08.2006 року водієм. З 2.03. по
23.07.2007 року він знаходився у відпустці і 17.05.2007 року на ім*я
генерального директора надав заяву з проханням звільнити його за власним
бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Даний факт був підставою для
розірвання з позивачем трудового договору, однак по закінченню двутихжневого
строку позивача не було звільнено з підприємствавста і лише відповідно до
наказа №19 від 23.07.2007 року ОСОБА_1 було звільнено за прогули з 2.03.2007
року.

Встановивши,
що позивача було звільнено з роботи 02.03.2007 року за прогули, а днем
фактичного отримання ним трудової книжки є 23.07.2007 року, затримка видачі
трудової книжки сталася з вини підприємства, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за весь час
затримки видачі трудової книжки і стягнення моральної шкоди слід частково
задовольнити.

Але з таким
висновком суду погодитися не можливо.

Відповідно
до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу.

Згідно
п. 4 інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої
наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства
соціального захисту населення України №58 від 29.071993 року, при затримці
видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу
працівникові сплачується середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Як
вбачається із матеріалів справи доводи позивача про те що він з 02.03. по
23.07.2007 року знаходився у відпустці не знайшли свого підтвердження. Крім
того не знайшло свого підвердження , що позивач у встановленому законом порядку
з письмовою заявою про його звільнення з 17.05.2007 року звернувся до власника
підприємства або уповновадженого ним органу, оскільки його заява про звільнення
була направлена не на юридичну адресу підприємства, а на ім*я директора
ОСОБА_2. Доказів того, що директором ця заява позивача була отрим ана, останній
не надав. І представник ТОВ ТП „ Транзит" в судовому засіданні
апеляційного суду підтвердив, що директор підприємства заяву позивача про його
звільнення за власним бажанням не отримував.

Крім
того як вбачається із матеріалів справи позивача було ознайомлено з наказом про
звільнення за прогули з чим він погодився данрий наказ не оскаржив. При
отриманні трудової внижки   23.07.2007
року також ніяких зауважень не надавав.

Враховубчи
наведене , апеляційний суд вважає, що відсутня вини власника підприємства в
затримці видачі трудової книжки Тюфанову B.C., а у зв'язку з
цим вимоги позивача не обгрунтовані і йому слід відмовити в задоволенні його
позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись
ст.ст. 303, 304, ч.1п.2 ст. 307, 309, 313, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ :

Апеляційну
скаргу генерального директора ТОВ ТП „ Трназит"  задовольнити .

Рішення
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 серпня 2007   року скасувати. Постановити нове рішення.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців після набрання ним законної сили.