Справа 22ц-7432                                 Головуючий у 1 інстанції Тюрін
21                                         Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2007 року                                                                       м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого Денисенко Л.Л., суддів
Солодовник О.Ф., Зінов"євої А.Г.,

при
секретарі Проляпа О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до державного підприємства „Дзержинськвугілля", відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької
області про перерахунок сум відшкодування шкоди, страхових виплат, визначення
розміру страхових виплат, стягнення компенсації у зв'язку з несвоєчасним
отриманням сум відшкодування шкоди, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного підприємства
„Дзержинськвугілля", відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дзержинську Донецької області про перерахунок сум відшкодування
шкоди, страхових виплат, визначення розміру страхових виплат, стягнення
компенсації у зв'язку з несвоєчасним отриманням сум відшкодування шкоди, стягнення
моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Працюючи на шахті
„Торецька", він 20 квітня 1994 року отримав
виробничу травму. Згідно з висновком МСЕК від 19 жовтня 1994
року у зв'язку з отриманою травмою йому встановлено стійку втрату професійної
працездатності в розмірі 25
%. Наказом по шахті „Торецька" від 24
жовтня 1994 року
йому були призначені щомісячні суми відшкодування шкоди в розмірі 715953 крб та
одноразова допомога в сумі 71595300
крб з розрахунку середнього заробітку гірничого майстра на 01 жовтня 1994 року в сумі 2863812 крб. Вважає, що
вказані суми нараховані неправильного тому, що для розрахунку сум відшкодування
шкоди необхідно було брати його особистий заробіток за три повних календарних
місяця роботи, тобто за травень, листопад та грудень 1993 року. Просив
стягнути - з державного підприємства „Дзержинськвугілля" на його користь
недонараховані суми щомісячних виплат в сумі 4553, 38 грн, недонараховану
одноразову допомогу в сумі 2129, 58 грн, компенсацію у зв'язку з несвоєчасним отриманням
сум відшкодування шкоди в сумі 2129, 58 грн та 13000 грн моральної шкоди за
неправильне нарахування вказаних сум ; з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську Донецької області недонараховані суми
щомісячних виплат в сумі 6289, 74 грн, визначити з 01 квітня 2007 року розмір
щомісячних платежів в сумі 784, 21  грн.

2

Рішенням
Дзержинського міського суду Донецької області від 24 липня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволений
частково: на його користь стягнуто :
з державного підприємства „Дзержинськвугілля" моральну шкоду в сумі 13000 грн, з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області суму недоплачених щомісячних страхових виплат з 01 травня 2004 року по 01 травня 2007 року в розмірі 4657, 75 грн, компенсацію
втрати частини виплат у зв'язку з порушенням строку виплати 701, 43 грн, встановлено
з 01 березня 2007 року щомісячні
страхові виплати в розмірі 784,
78  грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду в частині відмови йому у задоволені позову скасувати,
ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі з
тих підстав, що судом першої інстанції неправильно застосовані вимоги
матеріального права та порушено вимоги процесуального права.

В
апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Дзержинську Донецької області просить рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні позову з тих підстав, що судом першої
інстанції неправильно застосовані вимоги матеріального права та порушено вимоги
процесуального права.

В
апеляційній скарзі державне підприємство „Дзержинськвугілля" просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову
з тих підстав, що судом першої інстанції неправильно застосовані вимоги
матеріального права та порушено вимоги процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1,
його представника ОСОБА_2, представників відповідачів державного
підприємства „Дзержинськвугілля" ОСОБА_3,
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області ОСОБА_4, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний
суд вважає, що апеляційні скарги державного підприємства
„Дзержинськвугілля", відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дзержинську Донецької області підлягають задоволенню, апеляційна
скарга ОСОБА_1 - відхиленню,
а рішення суду -частковому
скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач, працюючи на шахті „Торецька", 20 квітня 1994 року отримав
виробничу травму (а.с. 13-14). Згідно з висновком МСЕК від 19 жовтня 1994 року
у зв'язку з отриманою травмою позивачу встановлено стійку втрату професійної
працездатності в розмірі 25 % до 19 жовтня 1996 року(а.с. 63). Згідно з
висновком МСЕК від 17 жовтня 1996 року у зв'язку з отриманою травмою позивачу
встановлено стійку втрату професійної працездатності в розмірі 25 % безстроково
(а.с. 62). Згідно з висновком МСЕК від 26
листопада 2002 року
позивачу встановлено стійку втрату професійної працездатності в розмірі 50 % за сукупністю (25 % у зв'язку з
професійним захворюванням та 25
% за травмою 1994 року) та
третя група інвалідності безстроково (а.с. 16, 61). Наказом по шахті
„Торецька" від 24 жовтня 1994 року йому були призначені щомісячні суми
відшкодування шкоди в розмірі 715953 крб та одноразова допомога в сумі 71595300
крб з розрахунку середнього заробітку гірничого майстра на 01 жовтня 1994 року
в сумі 2863812 крб (а.с. 17).

Відповідно
з п.22 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року N 472,
середньомісячний заробіток для обчислення розміру відшкодування

3

потерпілому
втраченого заробітку (або відповідної його частини) визначається за бажанням
потерпілого за 12 або 3 останні повні
календарні місяці роботи, що передували каліцтву, а при професійному
захворюванні - стійкій
втраті професійної працездатності. Середньомісячний заробіток у зазначений
період підлягає коригуванню на час встановлення МСЕК стійкої втрати професійної
працездатності з урахуванням підвищення тарифних ставок, посадових окладів
відповідних працівників виробничого підрозділу (дільниці, цеху) підприємства,
де працював потерпілий до моменту ушкодження здоров'я, або індексації доходів
відповідно до чинного законодавства.

Згідно з
п.28 вищевказаних Правил перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого
заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі:
підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових і бюджетних
підприємств. Перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у
перерахунку на 100 відсотків
втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного
заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови
його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний
календарний місяць роботи.

20 квітня 1994 року позивач
отримав виробничу травму (а.с. 13-14). Як вбачається з довідки № 72078 від 01
листопада 2007 року зарплата позивача за три місяця перед каліцтвом склала :
січень 1994 року - 1496364, 27 крб, лютий 1994 року - 2017281, 56 крб, березень
1994 року - 1775149 крб , вислуга років за 1993 рік -325421 крб(а.с. 248).

Розрахунок сум
відшкодування шкоди позивачу.

Середній
заробіток позивача за три повних місяця перед каліцтвом склав 1790050, 03 крб (1496364, 27 крб + 2017281, 56 крб + 1775149 крб + = 5288794, 83 крб + 325421 крб: 12x3).

На
підприємстві було підвищення тарифних ставок з липня 1994 року (коефіцієнт
2) та з жовтня 1994 року (коефіцієнт
2) (а.с. 249).

Тому
відкорегований середній заробіток позивача складає 7160200, 12 крб (1790050, 03 крб х2 х 2).

Згідно з
висновком МСЕК від 19 жовтня 1994 року у зв'язку з
отриманою травмою позивачу встановлено стійку втрату професійної працездатності
в розмірі 25 % (а.с.
63).

Тому
щомісячна сума у рахунок відшкодування шкоди з 19 жовтня 1994
року - 1790050, 03 крб (7160200, 12 крб : 100% х 25 %).

З
урахуванням підвищення на підприємстві тарифних ставок з лютого 1995 року, з вересня 1995 року, січня 1997 року, липня 1998 року та
листопада 1999 року
суми відшкодування шкоди позивачу повинні були складати наступне.

З 01 лютого 1995 року - 4117115, 07 крб (1790050, 03 крб х 2, 3).

З 01 вересня 1995 року - 6175672, 60 крб (4117115, 07 крб х 1, 5).

З 01 січня 1997 року - 83, 37 грн (6175672, 60 крб : 100000 х 1, 35).

З 01 липня 1998 року - 95, 53 грн ( 83, 37 грн х 1, 1458), однак з
урахуванням вимог п.28 Правил сума обмежується до 78, 91 грн (середній
заробіток за професією на липень 1998
року на підприємстві склав 315,
63 грн (315, 63 грн : 100% х 25 % = 78, 91грн))
(а.а.250).

З 01 листопада 1999 року - 101, 55 грн ( 78, 91 грн х 1, 287), однак з
урахуванням вимог п.28 Правил сума обмежується до 100, 05 грн (середній
заробіток за професією на листопад 1999
року на підприємстві склав 400,
20 грн (400, 20 грн : 100% х 25 % = 100, 05 грн))(а.а.250).

Згідно з
п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи.

4

Як
вбачається з матеріалів справи, розмір страхових виплат на 01 травня 2001 року при
передачі справи позивача до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дзержинську Донецької області складав 100, 05 грн (а.с. 64).
Тому апеляційний суд приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції у
частині проведених розрахунків не відповідають обставинам справи, а тому
рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог. У зв'язку з тим, що розрахунок щомісячних
сум відшкодування шкоди підприємством при передачі до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області було
проведено правильно, апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині
задоволення позову про відшкодування моральної шкоди також підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Як
роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.22 постанови від 27 березня 1992 року N 6 „Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"
вимоги про перерахунок (наприклад, за відсотком втрати працездатності) сум
щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають
задоволенню за час, що не перевищує трьох років. Тому суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволені позовних вимог щодо
стягнення перерахованих сум за час, що перевищує три роки, та стягнення не
донарахованої одноразової допомоги. Доводи апеляційної скарги позивача
неспроможні.

Тому в іншій
частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.
ст. 303-316 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Апеляційні
скарги державного підприємства „Дзержинськвугілля", відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області
задовольнити.

Рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 24 липня 2007 року в частині
задоволення позову ОСОБА_1
скасувати.

Відмовити
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
державного підприємства „Дзержинськвугілля", відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області про
перерахунок сум відшкодування шкоди, страхових виплат, визначення розміру
страхових виплат, стягнення компенсації у зв'язку з несвоєчасним отриманням сум
відшкодування шкоди, стягнення моральної шкоди.

В іншій частині
рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна
скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили цим рішенням.