Справа 22ц -1796/ 2007 р.                    Головуючий
в 1-ій інстанції Бечко Є.М.
цивільна.                                Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
грудня 2007 року.                        Апеляційний
суд Чернігівської області

в складі:
головуючого - судді Іваненко Л.В.,

суддів Смаглюк
Р.І., Шарапової О.Л.,

при секретарі
Сетченко Н.М.,

з  участю
позивача  ОСОБА_1,  представника
відповідача  ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської
області в м. Чернігові апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 на рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

встановив:

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 просить скасувати
вказане рішення в зв"язку з неправильним застосуванням норм матеріального
та процесуального права і справу направити на новий судовий розгляд з таких
підстав.

В квітні 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_4 5616 грн. 48 коп. матеріальної
шкоди, 2000 грн. моральної шкоди, заподіяної за таких обставин. 12 січня 2007
року на просп. Миру,
недалеко від пішохідного переходу на вул. Пирогова він зупинив автомобіль ВАЗ
2110, державний номерний знак НОМЕР_1, право керування яким належить йому на
підставі нотаріально посвідченої довіреності від 25 липня 2006 року. Відповідач
Зенченко, який керував автомобілем „Мазда", порушив п.п. 12.1 та 13.1
Правил дорожнього руху, рухаючись проспектом Миру, внаслідок чого сталося
зіткнення його автомобіля „Мазда" з автомобілем ОСОБА_2 ВАЗ 2101, що стояв
за його автомобілем. Від удару автомобіль ОСОБА_2 зіткнувся з його автомобілем.
В результаті зіткнення його автомобіль отримав механічні ушкодження. Відповідно
до висновку автотоварознавчого дослідження вартість ремонту автомобіля
становить 5616 грн. 48 коп. Пошкодженням автомобіля йому була заподіяна також
моральна шкода, яку позивач оцінив в 2000 грн. Тому

позивач
просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь вказану матеріальну та моральну
шкоду, а також витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в сумі 285
грн., по оплаті судового збору та витрат по інформаційно-технічному
забезпеченню розгляду справи в сумі 88 грн. 12 коп. та 30 грн., витрат на
правову допомогу в сумі 100 грн.

Ухвалою суду від 13 червня 2007 року по справі в якості співвідповідача
залучено ОСОБА_2

Рішенням суду першої інстанції від 11 вересня 2007 року
позов задоволено частково. На користь позивача з відповідача ОСОБА_4 стягнута
матеріальна шкода в сумі 5616 грн. 48 коп., моральна шкода в сумі 1000 грн.,
285 грн. витрат за проведення експертизи, 30 грн. витрат по
інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи, 67 грн. 51 коп. судового
збору, 100 грн. за надану правову допомогу, а всього - 7098 грн. 99 коп. В
решті вимог та в позові до ОСОБА_2 відмовлено. На користь ОСОБА_2 в повернення
витрат на правову допомогу стягнуто 500 грн.

Рішення обґрунтовано наступним. Постановою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 21 березня 2007 року встановлена вина ОСОБА_4 в порушенні п.п.
12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення автомобіля
відповідача ОСОБА_4 з автомобілем відповідача ОСОБА_2, який в свою чергу
зіткнувся з автомобілем позивача ОСОБА_1. За таких обставин відсутня вина
відповідача ОСОБА_2 в заподіянні шкоди позивачу його автомобілем, який зрушив з
місця від удару автомобіля відповідача ОСОБА_4. Оскільки внаслідок цих дій
автомобіль, яким керував ОСОБА_1, отримав механічні пошкодження, то вартість
ремонту в сумі 5616 грн. 48 коп. та вартість автотоварознавчого дослідження в
сумі 285 грн. відповідно до ст.1188 ЦК України повинна відшкодувати винна
особа, тобто відповідач Зенченко.

Позивач внаслідок цього зазнав моральної шкоди, яка полягає в душевних
стражданнях, порушенні життєвого укладу, необхідності докласти додаткові
зусилля по організації свого життя, тому вона підлягає відшкодуванню відповідно
до ст. 1167 ЦК України в розмірі 1000 грн.

Судом стягнуто понесені позивачем ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору,
витрат по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи та за надану
правову допомогу.

На користь відповідача ОСОБА_2 з ОСОБА_4 стягнуто в повернення витрат по
правовій допомозі 500 грн.

В апеляційній скарзі відповідач Зенченко вказане рішення
вважає незаконним та необгрунтованим з таких підстав. До постановления рішення 11
вересня 2007 року він звертався до суду з заявою про зупинення провадження по
цій справі до розгляду апеляційним судом Чернігівської області справи за
позовом ОСОБА_2 до нього про стягнення шкоди. Вказане клопотання він просив
розглянути без його участі. Суд без нього розглянув справу по суті. Крім того,
суд, як на доказ його вини, послався на

постанову Деснянського районного суду м. Чернігова
по адміністративній справі від 21 березня 2007 року. Вказаною постановою
встановлена його вина відносно зіткнення з автомобілем ОСОБА_2, і не
встановлений факт пошкодження автомобіля позивача внаслідок зіткнення
автомобіля ОСОБА_4 з автомобілем ОСОБА_2. Висновок суду щодо цього є
помилковим, не підтверджений як матеріалами цивільної, так і матеріалами
адміністративної справ. Суд також не дослідив адміністративну справу № 3-5111
щодо порушення ОСОБА_2. п.п.12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого
його автомобіль зіткнувся з автомобілем позивача. Його вина в заподіянні шкоди
позивачу не доведена, тому він просить скасувати вказане рішення суду і справу
направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд
вважає, що вона підлягає задоволенню частково, рішення суду - скасуванню з постановлениям нового рішення з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи №
3-5111/ 2007 року, дорожньо-транспортна пригода сталася 12 січня 2007 року о 9 год. 55 хв. на просп. Миру м.
Чернігова. Позивач ОСОБА_1, рухаючись автомобілем ВАЗ - 2110, виконуючи вимоги
Правил дорожнього руху, зупинився перед пішохідним переходом на вул. Пирогова,
пропускаючи пішохода. Відповідачі ОСОБА_2 та Зенченко, рухаючись за ним у
зазначеній послідовності, не вибрали безпечну швидкість руху, не дотрималися
безпечної дистанції, внаслідок чого не змогли уникнути зіткнення з автомобілем
позивача.

Дані обставини по справі підтверджуються постановами Деснянського районного
суду м. Чернігова від 15 березня 2007 року про закриття провадження по справі
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та від 21 березня
2007 року про закриття провадження по справі про притягнення до
адміністративної відповідальності ОСОБА_4 в зв"язку з закінченням строку,
передбаченого ст.38 КАП України / л.с.22, 23/, матеріалами адміністративної
справи № 3-5111/ 2007 року.

Наведеними рішеннями в адміністративних справах встановлена вина
відповідачів в порушенні Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася ДТП. Ці обставини за
положеннями ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці
обставини.

Та обставина, що в постановах від 15 березня 2007 року та від 21 березня
2007 року, протоколі про адміністративне правопорушення № 351939 від 12 січня
2007 року не в повній мірі відображені обставини ДТП, не зазначено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Зенченко були
учасниками однієї ДТП та
їх дії були взаємопов"язаними, не може бути підставою для звільнення
від матеріальної відповідальності ОСОБА_2.

Апеляційним судом встановлено, що сторони були учасниками
однієї ДТП і,
незважаючи на те, що відносно відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були

складені
окремі протоколи про порушення ними п.п. 12.1 та 13.1 ПДР і розглянуто судом
окремо щодо них адміністративні справи, фактично шкода, заподіяна автомобілю
ОСОБА_1, виникла з вини відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Тому, виходячи з
положень ст. 1188 ЦК України, розмір відшкодування заподіяної позивачеві шкоди
внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки необхідно визначити у
відповідних частках в залежності від обставин, що мають істотне значення для
справи.

З матеріалів адміністративної справи № 3-5111 вбачається, що після зупинки
автомобіля ОСОБА_1 ОСОБА_2 зупинив свій автомобіль, проте внаслідок удару в
його автомобіль автомобіля ОСОБА_4, ОСОБА_2 зіткнувся з автомобілем позивача та
заподіяв йому матеріальну шкоду. Апеляційний суд приходить до висновку, що за
наявності вини відповідачів в заподіянні шкоди, з врахуванням конкретних
обставин справи, допущених ними порушень Правил дорожнього руху, ступінь вини
відповідача ОСОБА_4 становить 80%, ОСОБА_2 - 20%.

Розмір заподіяної матеріальної шкоди становить 5616 грн.
48 коп., що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження, актом
огляду транспортного засобу, калькуляцією / л.с. 10-18/. Виходячи зі ступеня
вини кожного відповідача, на користь позивача підлягає стягненню з ОСОБА_4 4493
грн. 18 коп., з ОСОБА_2 - 1123 грн.30 коп.

Розмір моральної шкоди в сумі 1000 грн. визначений судом першої інстанції
відповідно до вимог закону, відповідає засадам виваженості, розумності та
справедливості, тому підлягає стягненню з ОСОБА_4 в сумі 800 грн., з ОСОБА_2 -
200 грн.

Понесені позивачем витрати по справі також підлягають стягненню пропорційно
до ступеня вини з кожного відповідача таким чином. Позивачем оплачений висновок
автотоварознавчого дослідження в сумі 285 грн., судовий збір в сумі 56 грн. 20
коп. /за матеріальну шкоду/ та 8 грн. 50 коп. /за моральну шкоду/, витрати по
інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи - 30 грн., всього - 379
грн. 70 коп. Тому з ОСОБА_4 підлягає стягненню в сумі 303 грн. 70 коп., з
ОСОБА_2 - 76 грн.

За надану юридичну допомогу позивачу ОСОБА_1 підлягає стягненню з ОСОБА_4
80 грн., з ОСОБА_2 - 20 грн.

Понесені ОСОБА_2 витрати по наданій правовій допомозі в сумі 500 грн.
підлягають поверненню йому ОСОБА_4 в сумі 400 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ЦПК
України і розгляду справи в відсутності відповідача спростовуються матеріалами
справи. Так, відповідач Зенченко і його представник були належним чином
повідомлені про час і місце слухання справи 11 вересня 2007 року / л.с.27-28/ і
суд розглянув справу без їх участі без порушення процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3,4 ст. 309, 313, 314,
316, 317, 319,10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1188 ЦК України,
апеляційний суд, -

вирішив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11
вересня 2007 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_4 в відшкодування матеріальної шкоди
4493 /чотири тисячі чотириста дев"яносто три/ грив. 18 коп., моральної
шкоди - 800 /вісімсот/ грн., в повернення судових витрат - 303 /триста три/
грн. 70 коп., за надану юридичну допомогу - 80 /вісімдесят/ грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в відшкодування матеріальної шкоди
1123 /одна тисяча сто двадцять три/ грн. 30 коп., моральної шкоди - 200
/двісті/ грн., в повернення судових витрат 76 /сімдесят шість/ грн., за надану
юридичну допомогу - 20 /двадцять/ грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в повернення витрат по правовій
допомозі 400 /чотириста/ грн.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржене до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
проголошення.