Справа № 22-1900/07р.
Головуюча у 1-й інстанції - Горошко Л.Б.
Категорія справи
Доповідач в апеляційній інстанції - Цяцяк Р.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого -
судді Каблака П.І.,

суддів Бакуса
В.Я. і Цяцяка Р.П.,

при секретарі
Раб О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, законного представника недієздатної ОСОБА_2, на рішення
Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 травня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням ОСОБА_1 відмовлено за пропуском строку позовної давності у задоволенні
позову, поданого ним в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

Апелянт просить
оскаржуване рішення скасувати, поновити строк позовної давності і ухвалити нове
рішення „по суті позовних вимог", покликаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і
процесуального права.

Апелянт вважає,
що суд безпідставно відмовив у задоволенні позову за пропуском строку позовної
давності, оскільки ним були подані докази про те, що ОСОБА_2 з 1989 року є
інвалідом другої групи у зв'язку з психічним захворюванням і з того часу майже
постійно перебуває у психіатричній лікарні.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності
до ч.4 ст.5 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду"
право на приватизацію квартир державного житлового фонду мають громадяни
України, які постійно проживають в цих квартирах.

Як визнає сам
апелянт у поданому ним позові, ОСОБА_2 з 1987 року у квартирі АДРЕСА_1 не
проживає; 28.03.1990 року (ще до прийняття Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду" від 19.06.1992 року) вона разом з
неповнолітнім сином були виписані зі згаданої квартири (а.с. 30) і з 27.04.1990
року є прописаними на АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Квартира
АДРЕСА_1 була приватизована 09.02.1998 року (а.с. 24) - через майже 8 років з
часу виписки з неї ОСОБА_2.

2

За вище
наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що
ОСОБА_2. на момент приватизації квартири у м. Кам'янка-Бузька не мала права на
участь у приватизації згаданої квартири (що і мало б бути підставою для
прийняття рішення по суті позовних вимог про стягнення з відповідача
матеріальної та моральної шкоди), однак в порушення норм матеріального права
відмовив у позові за пропуском строку позовної давності, що у відповідності до
п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЩІК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, законного представника недієздатної ОСОБА_2, задовольнити
частково.

Рішення
Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 травня 2007 року скасувати.

В задоволенні
позову ОСОБА_1, поданого ним в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може
бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання
рішенням законної сили.