Справа №2-64807
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

05 липня 2007р.
Шевченківський районний   суд м.
Запорожжя

У   складі   головуючого судді      -            Голубкової
М.А

при секретарі                                                Мадинської
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до приватного
підприємця ОСОБА_2 про. стягнення матеріальної шкоди у сумі 52144 грн. 51 коп.,
суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся  до
суду з  позовом  до                      приватного  підприємця

ОСОБА_2
про стягнення матеріальної шкоди, пояснив у судовому засіданні , що 16 лютого
2005 р. між ним і відповідачем 16 лютого 2005 р. було укладено договір про
надання послуг щодо до ремонту автомобіля та його відповідального
збереження.-За актом приймання в ремонт та відповідальне зберігання ОСОБА_2
прийняв та засвідчив своїм підписом і печаткою , що прийняв від нього
автомобіль марки „ Мерседес
- бенцс -290 „ держзнак НОМЕР_1
1997 p.
випуску, кузов WPB-
2100171 НОМЕР_2 ., за що він попередньо оплатив за виконанні роботи 100
грв. і отримав товарний чек № 599 від 16. 02. 2005 р.

В
порушення забов"язаня щодо відповідального збереження ОСОБА_2 допустив
угин автомобіля громадянином ОСОБА_3, з яким знаходився у трудових відносинах
на підставі трудової угоди від 1 листопада 2004 р. ОСОБА_3 на викраденому автомобілі скоїв ДТП , в результаті якого
пошкодив автомобіль позивача. За результатами експертизи дорожньо-транспортного
засобу вартість відновлювального ремонту склала 85 384 грв. 14 коп., а з
урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу , вартість матеріальної шкоди
склала 51 694 грв. 51 коп,

Позивач
просить стягнути з відповідача матеріальної шкоди 51694 грв. 51 коп., витрати
за проведення експертизи 450 грв., витрати на оплату держмита 521 грв. 45 коп.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30 грв., так як згідно ст.. 950 ЦК України за
втрату або за пошкодження речі, прийнятої на зберігання , зберігач відповідає
на загальних підставах.

Зустрічний
позов не визнає, пояснив, що він передав ЧП „ ОСОБА_2 автомобіль для чистки
салону и сушки,
за що сплатив попередньо за роботу 100 грв, про що його були видані квитанції.
Він знав, що передав автомобіль на відповідальне зберігання и оплатив   частково роботу.

Відповідач
позов не визнав, пояснив у судовому засіданні, що у гін автомобіля скоїв ОСОБА_3 і він має
відповідати , відшкодувати позивачу матеріальну шкоду. Крім того, квитанції і
акт від імені ОСОБА_2 ,були видані
ОСОБА_4

2

після того , як ОСОБА_5 розбив
автомобіль. Він просить визнати акт приймання-передачі на відповідальне
зберігання автомобіля від 16. 02. 2005 р. , товарний чек № 593 від 16.02. 2005
р. недійсними так як вони були підписані внаслідок оману, ОСОБА_1 просив видати
йому ці документі для вирішень питань про відшкодування матеріальної шкоди, і
він виписав їх не 16 .02. 2007 р. , а 21. 02, 2007 р. і вважає , що згідно ст.
230 ЦК України якщо одна із сторін право чину навмисно ввела другу сторону в
оману щодо обставин, які мають істотне значення , такий правочин визнається
судом недійсним.

ОСОБА_3 залучений до
справи в якості відповідача знаходився у трудових відносинах з ЧП „
Волинський" згідно трудовій угоди від 1. 11. 2004 р. на момент крадіжки
автомобіля.

Суд,
вислухав сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що
первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, зустрічний позов
задоволенню не підлягає за мотивами:

Згідно ст.. 942 ч.1 ЦК України
передбачає , що зберігач , забов"язаний вживати усіх заходів, встановлених
договором, для забезпечення схоронності речі.

Професійний
зберігач відповідає за втрату , якщо не доведе, що це сталося внаслідок
непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач ,
приймаючи її на зберігання , не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи
грубої необережності поклажодавця.

Відповідальність
професійного зберігателя є повішеною , бо він здійснює підпрємницьку
діяльність    згідно ст.. 614 ЦК України.

Ст.. 951 ЦК України
передбачає, що збитки , які завдані поклажодавцеві втратою речі або
погоджуванням   її , відшкодується
зберігачем у розмірі її вартості.

Зберігання
автотранспортних засобів згідно ст. 977 ч.2 ЦК України передбачено , що якщо зберігання автотранспортних
засобів здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності, такий договір є
публічним.

За
договором зберігання транспортного засобу на спеціальних стоянках зберігач
забов"язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і відати
транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця, Прийняття автотранспортного
засобу на зберігання посвідчується квитанцією.

Як
вибачається із матеріалів справи - позивач передав відповідачу автомобіль для
проведення ремонтних робіт, про що позивачу було видано квитанцію і складено
акт. прийому на ремонт та відповідальне зберігання. Таким чином відповідач взяв
на себе забов"язання по зберіганню транспортного засобу позивача, але не
зберіг його, робітник відповідача викрав автомобіль и скоїв ДТП, в результаті
чого автомобіль було пошкоджено згідно експертизи дорожньо-транспортного засобу
з урахуванням фізичного зносу на суму 51 694 грв. 51 коп, яка підлягає
стягненню з відповідача. У судовому засіданні відповідач не надав докази , що
крадіжка автомобілю сталося внаслідок умислу чи грубої необережності
поклажодавця або внаслідок непереборної сили. Погоджування автомобіля позивача
сталося внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 , який на той час був у трудових
відносинах с відповідачем.
Факт неправомірних дій ОСОБА_3 підтверджено вироком від 30 .11. 2005 р.

Згідно
зі ст. 1172 ЦК України
підприємницькі товариства відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником членом
під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені
товариства.

Зустрічний
позов ОСОБА_2 про визнання недійсним актів ненормативного характеру акту
прийому-передачі від 16.02. 2005 р. і товарного чеку від 16. 02. 2005 р, не
підлягає задоволенню, бо суду не надано доказів, що зазначені документі були
підписані оманою зі сторони позивача. Крім того, доводи відповідача у частини
того, що акт прийому-передачі автомобіля і товарний чек були виписані пізніше
для стягнення з ОСОБА_3  матеріальної     шкоди,
не підтверджені     матеріалами

3

кримінальної
справи, де відсутні вказанні документи .
Позивач надав суду акт прийому на відповідальне зберігання автомобіля
позивача від 21.02. 2005 р. після ДТП.

Керуючись
ст. 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 936, 942, 950, 951, 977 ,230, ЦК України, суд -

ВИРИШИВ :

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_151 694
грв. 51 коп. матеріальної шкоди, судові розходи за проведення експертизи 450
грв., держмито 521 грв. 45 коп., за інформаційно-технічне забезпечення 30 грв.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано:
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення . Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.