Справа 22ц-6559                           Головуючий
у 1 інстанції Крупко О.Г.
Доповідач Солодовник О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2007
року
м. Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого Лоленко А.В., суддів
Солодовник О.Ф., Постолової В.Г.,

при секретарі
Стефановій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа комунальне підприємство „Бюро технічної
інвентаризації м.Донецька", про виділ частки із спільної часткової
власності на жилий будинок та встановлення порядку користування земельною
ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Ворошиловського районного суду м.Донецька від 02 липня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1
задоволено частково : йому виділено 34100 частини домоволодіння за адресою :
АДРЕСА_1 та визначено порядок користування земельною ділянкою.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2просить рішення суду в частині розділу земельної ділянки змінити,
провести її розділ за варіантом № 2 висновку додаткової судово-технічної
експертизи, зобов'язавши його демонтувати літню кухню літ.К, сені літ.к, сарай
літ.Л та сарай літ.М, з тих підстав, що судом першої інстанції не було
враховано його доводи про те, що при виділі позивачу ділянки за варіантом № 1,
на його території знаходиться виноградник елітних сортів, який належить
відповідачу, тощо.

Судом першої
інстанції встановлено наступне. Згідно договору купівлі-продажу від 26 вересня
1989 року позивач ОСОБА_1 купив у ОСОБА_4. 34100 частини жилого будинку з
відповідною частиною надвірних будівель за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.170,171).
Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом 66100 частин вказаного
жилого будинку належить відповідачам в рівних частинах (а.с. 144,145). Рішенням
виконкому Донецької міської ради від 29 жовтня 2003 року № 504 позивачу та
відповідачам передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 796
кв.м за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.23-25). На підставі вищевказаного рішення було
встановлено межі земельної ділянки в натурі (а.с.27).

Заслухавши
суддю-доповідача, представника відповідачів ОСОБА_5., представників позивачаОСОБА_6,
ОСОБА_7, дослідивши
матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1
ст.364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Відповідно з
ч.ч.1,2 ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого
самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.
Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст,
районів та областей.

Як роз'яснив
ПЛЕНУМ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ у п.19,21 постанови від 16 квітня 2004 року N 7
„Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" у справах за позовом учасників спільної власності на
землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною
ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та
споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і
здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд,
необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень
співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також
вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Якщо до вирішення
судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній
власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські
будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду
при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач
(позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку,
господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної
власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Судом першої
інстанції було встановлено, що між сторонами договір щодо користування спірною
земельною ділянкою не укладався.

Згідно з
висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 43623 від ЗО
березня 2007 року (а.с.233-244) є три варіанти визначення порядку користування
спірною земельною ділянкою, при цьому варіанти № 2 та № З передбачають перенос
будівель, які у встановленому законом порядку прийняті до експлуатації, зокрема
літньої кухні, сіней, сараїв, а за варіантом № 1 ніякі будівлі переносу не
підлягають. Тому апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо
визначення порядку користування спірною земельною ділянкою за варіантом № 1
додаткової судової будівельно-технічної експертизи є обґрунтованим. Доводи
апеляційної скарги неспроможні.

При встановленні
зазначених фактів і постановленні рішення судом не було порушено норм
процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи
апеляційної скарги необгрутовані і не спростовують висновків суду.

У відповідності
до ч. 1 ст. 306 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну
скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.ст.301-313 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Ворошиловського районного суду м.Донецька від 02 липня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга
може бути подана безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня набрання законної сили цією ухвалою.