РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 року                                                                     м.Житомир

Королівський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого                                     Сингаївського
О.П.,

при секретарі                                    Котелянець
Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі
цивільну справу за по­зовом ОСОБА_1до ВАТ «Льнотекс» про стягнення заборго­ваності
по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, де вказав що працював на ВАТ «Льонотекс» з 1976 року по 30 травня 2003
року. З 02 червня 2003 року по 28 лис­топада 2003 року працював на З AT
«Житомирський льонокомбінат», яке було ство­рене на базі ВАТ «Льонотекс» у
відповідності до плану санації. При звільненні з ЗAT
«Житомирський льонокомбінат» йому не було виплачено заробітну плату, на суму 1754 грн., яку він і просив стягнути на свою
користь з обох відповідачів. Також позивач просив стягнути на
відшкодування моральної шкоди, завданої невиплатою заробітної плати - 2000
гривень.

Згодом, в
судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути суму
позову з ВАТ «Льонотекс», зазначивши, що ВАТ «Льонотекс» є пра­вонаступником З AT
«Житомирський льонокомбінат».

Представник
відповідача ВАТ «Льонотекс» в судовому засіданні позов не ви­знав, посилаючись
на те, що ВАТ «Льонотекс» не має заборгованості перед позива­чем по заробітній
платі, оскільки така заборгованість була повністю стягнута на ко­ристь позивача
рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 03.05.2006 року. Крім
цього, ВАТ «Льонотекс» не є правонаступником ЗАТ «Жи­томирський льонокомбінат».

Представник
відповідача ЗАТ «Житомирський льонокомбінат» в судове засі­дання неодноразово
не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомляв­ся належним
чином. Суд розглянув справу без участі відповідача.

Заслухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те,
що даний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому
засіданні встановлено, що позивач працював на ЗАТ «Житомирсь­кий льонокомбінат»
з 02 червня 2003 року по 28 листопада 2003 року та був звіль­нений на підставі
ст.38 КЗПП України (а.с.8).

Разом з тим,
позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, на які
він посилався як на підставу своїх позовних вимог, зокрема наяв­ність
заборгованості по заробітній платі, правонаступництво ВАТ «Льонотекс», то­що.
Не заявлялось позивачем жодних клопотань про витребування таких доказів, хоча
судом неодноразово роз'яснювалось таке право.

2

Відповідно до
ч.1 ст.60 ЦПК України на кожну із сторін покладається обов'язок довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запере­чень.

Суд не може
прийняти до уваги копію платіжної відомості подану позивачем (а.с.9), оскільки
вона належним чином не завірена, на документі відсутні підпис від­повідної
посадової особи та печатка.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 115, 116 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 88,
208, 209, 212-215, 223, ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1до ВАТ «Льонотекс» про
стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1на користь держави 51 грн. державного
мита і 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
для Корольовського районного суду м.Житомира.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області че­рез Корольовський
районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголо­шення
рішення.