рішення

Іменем   України

24
травня 2007 року Голосіївський районний суд м.
Києва

В складі
головуючого            судді Чередніченко
Н.П.

При
секретарі                                   Гайді
В.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Голосіївської районної у
м.  Києві державної адміністрації про
визнання права власності , -

Встановив :

Позивачка
звернулася з вищевказаним позовом до суду мотивуючи свої вимоги тим, що на
підставі рішення виконавчого комітету Московської районної Ради трудящих
м.  Києва від 06.06.1996 року її батьку
ОСОБА_2 було надано земельну ділянку по вул. . АДРЕСА_1

У
зв'язку з відсутністю жила н цій земельній ділянці у 1967 році батьком
позивачки було збудовано дерев»яний будинок . Рішенням виконкому Московської районної
Ради трудящих від 03.02.1969 року № 266 ,
цей будинок ,  як виняток було
залишено в користуванні ОСОБА_2 без оформлення права власності і дозволено
одержати будинкову книгу та пере прописатися у цей будинок батьку позивачки та
самі позивачці,  як його доньці.

Батьком
була отримана будинкова книга та вони з батьком перепрописалися за вищевказаною
адресою . Київським БТІ 11.12.1968 року відкрито інвентаризаційну справу на
домоволодіння АДРЕСА_1

У
зазначеному будинку позивачка постійно проживає з 1969 року . З 1975 року у
вказаному будинку проживає чоловік позиваки,
а після народження і діти позивачки . Іншого житла позивачка не має.

З часом
будинок обклали цеглою,  постійно
доглядають за будинком,  тримають його в
придатному для проживання вигляді.

Батько
позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і все своє майно в тому числі і вищевказаний
будинок він заповів своїй доньці,
позивачці по справі та дружині ( матері позивачки). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
мати позивачки.

Фактично
після смерті батька вона та мати прийняла спадщину, оскільки продовжували
користуватися будинком,  однак юридично
цього не оформили,  оскільки не мали
свідоцтва про право власності.

В
судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені вимоги за
вищевказаними обставинами та просить суд позов задовольнити та визнати за нею
право власності на будинок АДРЕСА_1та зобов'язати Голосіївську державну
адміністрацію ввести вищевказаний будинок в експлуатацію .

Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав та
заперечив проти їх задоволення,  оскільки
у позивачки відсутні законні підстави для визнання за нею права власності на
будинок та відповідно у відповідача відсутні підстави для введення
вищевказаного будинку в експлуатацію,
оскільки позивачка повинна надати документи про право власності на цей
будинок ,  а таких документів у неї немає
.

Вислухавши
думку сторін,  дослідивши матеріали
справи суд вважає,  що позовні вимоги
підлягають задоволенню виходячи з наступного.

В
судовому з сіданні достовірно встановлено,
що на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної Ради
трудящих м.  Києва від 06.06.1996
року    батьку

2

позивачки
ОСОБА_2 було надано земельну ділянку по АДРЕСА_1

У
зв'язку з відсутністю жила н цій земельній ділянці у 1967 році батьком позивачки
було збудовано дерев'яний будинок. Рішенням виконкому Московської районної Ради
трудящих від 03.02.1969 року № 266 ,  цей
будинок,  як виняток було залишено в
користуванні ОСОБА_2 без оформлення права власності і дозволено одержати
будинкову книгу та пере прописатися у цей будинок батьку позивачки та самі
позивачці,  як його доньці.

Батьком
була отримана будинкова книга та вони з батьком перепрописалися за вищевказаною
адресою . Київським БТІ 11.12.1968 року відкрито інвентаризаційну справу на
домоволодіння АДРЕСА_1

Згідно
заповіту від 22.10.1979 року ОСОБА_2заповів належний йому вищевказаний будинок
своїй дружині ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_1 ( дівоче прізвище позивачки по справі).

Батько
позивачки ОСОБА_2помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  а
мати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно
паспортних даних позивачка по справі постійно зареєстрована за вищевказаною
адресою з 17.02.1969 року .

У
відповідності до вимог  ст.. 344 ЦК України особа,  яка
добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито,  безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років,  набуває права
власності на це майно .

В
судовому засіданні достовірно встановлено та ніким не заперечено,  що позивачка біля 40 років користується
вищевказаним будинком ,  постійно
проживаючи у вказаному будинку . Фактично вона та її сім»я володіють
вищевказаним будинком з моменту його реєстрації в БТІ,  тобто з 1968 року

Після
смерті свого батька позивачка фактично спільно з матір»ю прийняли спадщину
після смерті батька. Після смерті матері позивачка по справі є єдиним спадкоємцем
майна померлого батька .

Крім
того як вбачається з Рішення № 266 від 03.02.1969 року Виконавчого комітету
Московської районної ради депутатів трудящих м.
Києва батько позивачки ОСОБА_2в зв'язку з тяжкими житловими умовами на
відведеній земельній ділянці,  яка була
йому відведена під сад та город ,  у 1967
році без дозволу виконкому побудував вищевказаний будинок.

У
відповідності до вимог  ст..З76 ЦК України житловий будинок вважаються самочинним
будівництвом ,  якщо він збудований на
земельній ділянці,  що не була відведена
для цієї мети,  або без належного дозволу
чи належно затвердженого проекту.

На
вимогу користувача земельної ділянки,
суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно ,  яке самочинно збудоване на ній,  якщо це не порушує права інших осіб .

Судом
встановлено,  та не заперечено
представником відповідача ,  що визнання
права власності на вищевказаний будинок не порушить права інших осіб

На
підставі викладеного вимоги позивачки грунтуються на законних підставах і тому
підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись  ст.. ст. 212-215 ЦПК України , -

Вирішив :

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на будинок АДРЕСА_1.

3

Зобов'язати
Голосіївську районну в м.  Києві державну
адміністрацію ввести в експлуатацію будинок АДРЕСА_1

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подана апеляційна скарга протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження
,  але апеляційна скарга не була подана в
строк,  встановлений  ст.. 294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення ,  якщо його не скасовано ,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом .