УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16
серпня 2007 року                                                                                          м.  Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С. ,  Шевченко В.Ю.,  Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  треті особи: ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про стягнення боргу та відшкодування
моральної шкоди,  за касаційними скаргами
ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду м.
Києва від 23 лютого 2005р. та ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду
м.  Києва від 1 квітня 2005р.,

встановила:

У лютому
2004р. ОСОБА_1      звернулась з позовом
до ОСОБА_2  про стягнення суми боргу та
відшкодування моральної шкоди.

Зазначала,  що після смерті її чоловіка у неї,  як у правонаступника,  залишились розписки про борг відповідача
перед її чоловіком в сумі 2 000 доларів США.
Тому просила стягнути суму боргу за письмовою розпискою та за невиконання
зобов'язань 3% річних з простроченої суми,
що за 6 років складає 18% річних або 360 доларів США,
а також у відшкодування моральної шкоди 6 000 грн.
Доповнивши та уточнивши позовні вимоги,
позивачка просила стягнути з відповідача борг в розмірі 10 661 грн. 20
коп.,  проценти за прострочення
зобов'язання з розрахунку 3% річних,  що
за 6 років становить 18% річних в сумі 1918 грн. 80 коп,  неотриману суму доходу в розмірі 9582
грн.,  що вона могла б отримати,  вклавши 2000 доларів США у банк під 14%
річних,  а також моральну

Справа
№33-ц- 1610 кс/ 2007р.                                                        Категорія
ЦП 32

Головуючий у
першій інстанції Лісовська О.В.

Доповідач
Краснощокова Н.С.

шкоду
у розмірі 6 000 грн.

Рішенням
Деснянського районного
суду м.  Києва від 6
жовтня 2004р. у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від 23 лютого
2005р. апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково,  рішення Деснянського районного суду м.  Києва від 6 жовтня 2004р. скасовано,  позов ОСОБА_1 задоволено,  стягнено з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 10 661 грн. 20 коп. та на
користь держави державне мито в сумі 106 грн.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 1 квітня
2005р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про постановления додаткового
рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2  та його
адвокат ОСОБА_5 просять

скасувати рішення апеляційного суду та відмовити у позові ОСОБА_1,

посилаються на порушення     судами
норм матеріального і процесуального права.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду від
1.04.2005р. та передати справу на новий апеляційний розгляд для винесення
додаткового рішення у справі,
посилається на порушення апеляційним судом вимог процесуального права
при розгляді її заяви про винесення додаткового рішення.

Касаційні
скарги сторін підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до вимог п.3 ч.1  ст. 338 ЦПК України
судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню з передачею справи на новий
розгляд,  якщо справу розглянуто за
відсутності будь - кого з осіб,  які
беруть участь у справі,  належним чином
не повідомлених про час і місце судового засідання,  а також,
якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був або не міг бути
усуненим ухваленням додаткового рішення.

З
матеріалів справи та доводів касаційних скарг вбачається,  що розгляд справи в апеляційному суді
проведено без участі третіх осіб у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за відсутності
відомостей про вручення їм судових повісток,
повістки,  що направлялись цим
особам,  повернулись не врученими за
закінченням терміну зберігання ( а.с. !28,
129).

Крім того,  скасувавши рішення суду
першої інстанції про відмову у позові

та ухваливши нове рішення апеляційний суд не розглянув вимоги позивачки

щодо стягнення 3% відсотків річних та недоотриманого доходу - збитків.

Відмовляючи   у   задоволенні
заяви      ОСОБА_1   про ухвалення

додаткового
рішення апеляційний суд помилково виходив із того,  що вимоги щодо стягнення трьох процентів
річних з простроченої суми боргу позивачка не заявляла,  оскільки з тексту позовної заяви
вбачається,  що такі вимоги
заявлені,  а відносно вимог щодо
ухвалення додаткового рішення щодо стягнення суми недоотриманого доходу -
збитків ухвала апеляційного суду взагалі не містить підстав відмови.

Тому фактично
зазначені вимоги залишились нерозглянутими,
з врахуванням допущених вимог процесуального права слід скасувати
рішення апеляційного суду від 23 лютого 2005р. та ухвалу апеляційного суду від
1 квітня 2005р. та справу направити на новий апеляційний розгляд.

Керуючись
статтями 332,  336,  338 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційні
скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 23 лютого
2005р. та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 1 квітня 2005р. скасувати. Справу направити на новий
апеляційний розгляд.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.