Справа №2-1689/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 серпня 2007 року                                                                     місто
Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в
складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря
судових засідань - Клименко
О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської
області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2 «про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої дитини», -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2007 року позивач
звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1між нею та ОСОБА_2, було розірвано
шлюб. У зазначеному шлюбі, у нихІНФОРМАЦІЯ_2, народився син - ОСОБА_3 Після
народження дитини, батько -відповідач по справі, аліменти не сплачував,
матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини не надавав. Позивач
зазначає, що її син потребує матеріальної допомоги з боку свого батька. Дитина
живе ї знаходиться повністю на утриманні матері - позивача по справі. ОСОБА_3 це дина дитина відповідача, інших дітей відповідач не
має. У добровільному порядку відповідач дитині не допомагає та не бере участі у
матеріальних витратах. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і
просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

30 липня 2007
року ухвалою суду відкрито провадження по даній цивільній справі.

У судовому
засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що з відповідачем
по справі, вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, в якому народився син -ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 народження. Однак, в березні
2006 року, даний шлюб, між нею та відповідачем було, розірвано. Позивач
вказала, що їх спільний син, після розлучення, залишився проживати з нею, якого
вона утримує сама. Оскільки відповідач у добровільному порядку матеріальної
допомоги не надає, а вона сама не працює, бо знаходиться по догляду за дитиною,
про що отримує соціальну допомогу в 120 гривень, тому й звернулася до суду з
даним позовом.

У судовому засіданні відповідач
позов позивача визнав, про що надав суду свою письмову заяву. В своїх
поясненнях відповідач вказав, що дійсно в даному шлюбі, у них з позивачем,
народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 який на даний час проживає з позивачем,
оскільки шлюб з нею розірвано і він виїхав проживати до міста Дніпропетровськ.
У своїй письмовій заяві відповідач вказав, що він не працює, на обліку в центрі
зайнятості не перебуває, стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться
і стан здоров»я має

2

нормальний, інших неповнолітніх
дітей в нього на утриманні не має, інвалідом не являється, пільгами
з держави ні якими не користується.

Матеріалами
справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із ксерокопії свідоцтва про народження (а.с.№7),
вбачається, що дійсно - ОСОБА_3, народився
ІНФОРМАЦІЯ_2і в графі «Батько» вказано -ОСОБА_2, тобто відповідач по
справі., а в графі «Мати» зазначено ОСОБА_1 позивач по справі.

За клопотанням позивача, із Відділу
РАЦС по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської
області було здійснено запит про витребування копії актового запису про
народження на ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, а також копію актового запису
про зміну прізвища народженого ІНФОРМАЦІЯ_4наІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.№22). В судове
засідання, 27 серпня 2007 року, Відділу РАЦС, надано дані документи, з якими
суд ознайомив і позивача і відповідача.

При огляді копії актового запису
про народження №309 на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, вбачається, що прізвище
ІНФОРМАЦІЯ_4 наІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.№25) було змінено на підставі актового запису
про розлучення від ІНФОРМАЦІЯ_1та спільної заяви батьків про зміну прізвища
неповнолітнього від 22 серпня 2006 року.

В судовому засіданні, 27 серпня
2007 року як позивач так і відповідач, підтвердили, те , що дійсно, ними було
написано спільно заяву про зміну прізвища дитини ІНФОРМАЦІЯ_4 наІНФОРМАЦІЯ_5.

Крім того, із ксерокопії свідоцтва
про розлучення (а.с.№6), судом встановлено, що дійсно між сторонами,
ІНФОРМАЦІЯ_1шлюб, розірвано, про що зроблено актовий запис №79, і після
розірвання шлюбу, позивач взяла прізвищеІНФОРМАЦІЯ_5.

Як вже вище
зазначалося, відповідач визнав позов у повному обсязі, про що надав суду свою письмову
заяву (а.с.№26) і вказав, що він знає про свій обов»язок про утримання дитини з
моменту її народження і до досягнення нею
повноліття і знає про своє право на звернення до суду з позовом про
оспорювання батьківства, однак, на даний час, цим правом він не скористався.
Матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає, так як не працює.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу
України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними
повноліття.

У судовому засіданні встановлено,
що відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання своєї
дитини, в порушення вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України та ч.2 ст.51
Конституції України, в яких зазначено, що: «Батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття».

Керуючись вимогами ст. 182
Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Верховного суду України від 15
травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд враховує стан
здоров"я та матеріальне положення дитини, стан здоров"я та
матеріальне положення позивача, відповідача. Крім того, судом враховується те,
що позивач не працює, і отримує соціальну допомогу на дитину в розмірі 120
гривень 00 копійок, що є не достатнім для матеріального забезпечення дитини, і
визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим позов

3

позивача задовольнити і стягнути з
відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше ніж ЗО % прожиткового мінімуму на кожну
дитину відповідного віку.

У своїй позовній заяві позивачем
заявлено, про допуск негайного виконання рішення суду в частині
стягнення аліментів з відповідача в межах платежу за один місяць.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає
негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за
один місяць.

Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення
рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 79 ЦПК України встановлено,
що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом
справи.

Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено,
що до набрання чинності законом, який регулює прядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду
сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для
державного мита.

На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України
якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат,
з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли,
пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони
звільненні від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у
порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК
України, а також відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України
від 21.01.1993 року №7-93 «Про державне мито», з відповідача необхідно стягнути
судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 07 грн.50 коп.

Керуючись CT.CT.10, 11, 57, 60, 79, 81, 88, 174,
208-209, 212-213, 214, 215, 218, 223, 367 ч. 1 ЦПК України,
ст.ст.180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, п.5 ч.1 ст. 4 Декрету
Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 «Про державне мито»; п. 17
Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування
судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо
батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1до ОСОБА_2
«про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженця АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 який зареєстрований за
адресою: в АДРЕСА_2, непрацюючого - на користьІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки АДРЕСА_3 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3

4

аліменти на утримання сина -
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, в розмірі !4 частини з усіх видів його заробітку
(доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26 липня 2007 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2судовий збір в дохід
держави в розмірі 51 гривня 00 копійок.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 07 грн.50 коп. (
Одержувач коштів: УДК у Лозівському
районі, м. Лозова; ; МФО
851011; розрахунковий рахунок 0015).

Рішення в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський
міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.