Справа №2-571/2007
РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня
2007 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області в складі:

головуючого
- судді                                Сталькікова
В.М.

при
секретарі                                           Роковіцан
Н.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка справу за позовом ОСОБА_1 до
державної податкової інспекції у Новоукраїнському районі про відшкодування
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась до суду з позовом про стягнення з ДШ у Новоукраїнському районі на її
користь моральної шкоди в сумі 4000 грн.,
в якій зазначила,  що
розпорядженням Новоукраїнської РДА №426 від 28 грудня 1992 року було
зареєстровано мале приватне підприємство "Яна",  засновником та власником якого вона яляється.

В обгрунтування
позовних вимог позивач зазначила наступне.

У липні 1995
року вона вступила у конфлікт з працівниками ДПІ,  про що нею було описано та надруковано у
газеті "ІНФОРМАЦІЯ_1 8 червня 2006 року. У зв"язку з цим позивач
вирішила закрити МПП "Яна" і 10 січня 1996 року подала відповідну
заяву до райдержадміністрації. Але 25 січня 1996 року у неї була проведена
перевірка працівником обласної ДПІ,
16.02.1996 року її ознайомили з актом перевірки,  згідно якого вона повинна сплатити 386139 тис.
грн. Позивач не погоджується із нарахованою сумою податкового зобов'язання,  тому вважає,
що податковий орган позбавив її права займатись підприємницькою
діяльністю,  оскільки не мала значної
суми коштів для сплати донарахованих податківцями сум.  З того часу до податкового органу вона не
звітувала,  при цьому податкова інспекція
щомісячно повідомляла її необхідність сплати податкового боргу,  а вона змушена була терпіти ці
приниження,  був порушений звичайний
режим її життя.

Також позивач
зазначає,  що податковий орган мав право
закрити дане підприємство за неподання звітності відповідно до вимог  ст. 8 Закону України ""Про
підприємництво" так як податкової звітності вона не подавала протягом 1997
- 2000 років.

На підставі  ст. 15 Закону України від 21.12.2000
р.№2181-Ш "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" податковий борг було списано.
Тому вона звернулась до РДА із заявою про скасування державної реєстрації МПП
"Яна". Ліквідація підприємства проведена 19.10.2001 року
розпорядженням №75 8-р.

Позивач
зазначає,  що лише 19.02.2007 року вона
дізналась,  що МП "Яна" було
скасоване розпорядженням №192-р від 13.02.1996 року,  а податкова ввела її в оману і цим самим
позбавила її можливості заробляти собі на життя. Податковим органом - ДПІ у
Новоукраїнському районі їй була завдана матеріальна та моральна шкода. З
посиланням на  ст.  ст. 23, 1167, 1172 ЦК України просить
суд задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому
засіданні позивач позов підтримала повністю.

Відповідач позов
не підтримав та просить суд відмовити у задоволенні позову у зв"язку із
його необґрунтованістю та безпідставністю.

В обгрунтування
своїх заперечень пояснює наступне.

Згідно з
розпорядженням голови Новоукраїнської РДА від 12 березня 1996 року №299-р
зупинено дію розпорядження №192-р від 13.02.1996 р. "Про скасування
розпорядження №426 від 28.12.1992 р. "Про реєстрацію МПП з правом найму
"Яна". Тому посилання позивача на те,
що МПП 2Яна" було ліквідоване у 1996 р. Згідно з розпорядженням
голови РДА від 13.02.1996р. №192 як на підставу своїх позовних вимог є
безпідставним.

Відповідач
зазначає,  що у відповідності до
Постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 р.№740 "Про порядок
державної реєстрації СПД" скасування СПД здійснюється шляхом виключення
його з Реєстру СПД на підставі особистої заяви підприємця,  за наявності довідки органу ДПС про зняття з
обліку,  довідки установ банків про
закриття рахунків,  довідки органу внутрішніх
справ про здачу печаток і штампів,
оригіналу свідоцтва про державну реєстрацію Всі ці документи були подані
позивачем до Новоукраїнської РДА у жовтні 2001 року,  на підставі чого і було скасовано державну
реєстрацію,  малого приватного
підприємства "Яна" згідно з розпорядженням голови РДА від 19 жовтня
2001 року.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до
п.п.33,  34 Постанови Кабінету Міністрів
України від 25.05.1998 року №740 "Про порядок державної реєстрації
суб"єктів підприємницької діяльності" (далі -Порядок) скасування
державної реєстрації СПД - юридичної особи здійснюється органом державної
реєстрації ,  зокрема,  за заявою власника (власників) або
уповноваженого ним органу,  шляхом
виключення юридичної особи з Реєстру СПД після проведення ліквідаційною комісією
заходів щодо ліквідації СПД ,  за
наявності довідки установ банків про закриття рахунків,  довідки органу ДПС про зняття з обліку,  підтвердження про опублікування у друкованих
засобах масової інформації оголошення про ліквідацію СПД,  довідки архіву про прийняття документів,  які підлягають довгостроковому
зберіганню,  довідки органу внутрішніх
справ про прийняття печаток і штампів,
оригіналів установчих документів,
свідоцтва про державну реєстрацію.

В судовому
засіданні було з"ясовано,  що    11 жовтня 2001 року ОСОБА_1. звернулась із
письмовою заявою до Новоукраїнської РДА про скасування державної реєстрації МПП
"Яна". У відповідності
до п.34 Порядку до даної заяви додавались квитанція про знищення печаток,  датована лютим 2000 року,  довідка Пенсійного фонду про відсутність
заборгованості,  датована
10.10.2001р.,  довідка ДШ у
Новоукраїнському районі про відсутність заборгованості,  датована 17.05.2001р.

На підставі
вищевикладеного суд прийшов до висновку,
що скасування державної реєстрації малого приватного підприємства
"Яна" здійснено згідно з розпорядженням голови РДА від 19 жовтня 2001
року №758.

Зняття з
обліку платників податків у органах ДПС регламентовано р.8 Інструкції про
порядок обліку платників податків ,  яка
затверджена наказом ДПА України від 19.02.1998 р. №80.

З матеріалів
справи видно,  що після проведення
скасування МПП "Яна" Новоукраїнською РДА до ДПІ у Новоукраїнському
районі було надіслане повідомлення про скасування реєстрації СПД - юридичної
особи (вх.№4604 від 5.11.2001 року),
після чого до районного рівня Єдиного банку даних про платників податків
- юридичних осіб було внесено відповідний запис.

Податкове
зобов"язання,  нараховане
контролюючим органом,  вважається
узгодженим платником податків,  крім
випадків апеляційного оскарження або оскарження податкового зобов'язання до
суду.

У судовому
засіданні встановлено,  що позивач не
здійснювала оскарження в судовому порядку податкового
повідомлення-рішення,  згідно якого МПП
"Яна" донараховано податкове зобов'язання та застосовано штрафну
санкцію.

ОСОБА_1. не
надала суду доказів визнання нечинним рішення,
згідно якого рішення ДПІ у розмірі 249425 тис. грн.

Відповідно
до п.1  ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів
України від 21.01.1993р.№8-93,  який
втратив чинність згідно із ЗУ
від 21.12.2001р.№2181-Ш після закінчення встановлених строків сплати
відповідних платежів невнесена сума вважається недоїмкою....

Відповідно до
п.п.5.4.1 п.5.4  ст. 5 ЗУ №2181-111
узгоджена сума податкового зобов'язання ,
не сплачена платником податків у строки,
визначені цією статтею,
визнається сумою податкового боргу платника податків.

З 1 квітня 2001
року набрав чинності Закон України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від
21.12.2001р.№2181-Ш,  стаття 18 якого
передбачає порядок списання податкового боргу.

Відповідно
до  ст. 18 ЗУ №2181-111 ДШ у Новоукраїнському районі було списано
податковий борг по МПП "Яна" перед бюджетом та надано довідку про
відсутність заборгованості перед бюджетом,
яку позивач надала до Новоукраїнської РДА для скасування підприємницької
діяльності.

Враховуючи
вищевикладене суд прийшов до висновку,
що позивач не надала суду належних та допустимих доказів,  які б обрунтовували позовні вимоги.

В судовому
засіданні позивач нічого не пояснила щодо того,
яким чином вона стала в конфлікт з податковою інспекцією,  не надала жодних доказів щодо неправомірних
дій ДШ.

Відповідно до
п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р.№4 "Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди
позивач повинна зазначити,  в чому
полягає ця шкода,  якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди,  та якими
доказами це підтверджується.

Тому при таких
обставинах суд вважає,  що викладені в
позовній заяві факти надуманими та безпідставними.

Відповідно
до  ст. 257 Цивільного Кодексу України
загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Відповідно до
п.1  ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або
про особу,  яка його порушила.

У судовому
засіданні позивач зазначила,  що про
те,  що розпорядження голови
Новоукраїнської РДА від 113.02.1996 р.№192-р "Про скасування розпорядження
№426 від 28.12.1992р. про реєстрацію малого приватного підприємства з правом
найму "Яна" скасоване згідно з розпорядженням голови Новоукраїнської
РДА від 12.03.1996р.№299-р вона довідалась у 2000 році.

У жовтні 2001
року вона звернулась до РДА із заявою про скасування МПП "Яна",  що і було здійснено згідно з розпорядженням голов РДА від 19.11.2001
року №758-р.

Враховуючи
вищевикладене,  суд прийшов до
висновку,  що позивач пропустила строк
для звернення до суду із даними позивними вимогами.

Керуючист  ст.
ст. 213, 215 ЦПК України,
ст.  ст. 257, 261 ЦК України, -

Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд-

ВИРІШИВ:

У позові
ОСОБА_1про стягнення з державної податкової інспекції у Новоукраїнському районі
на її користь моральної шкоди в сумі 4000 грн. та судових витрат,  відмовити повністю.

Стягнути з
ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 200 грн. та витрати та інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження ,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.