Справа № 22ц-1742/2007          Головуючий у першій інстанції
цивільна                  Доповідач - МИРОНЦОВ В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007 року
м.  Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді  ІВАНЕНКО Л.В.,

суддів:   МИРОНЦОВА В.М. ,   СТРАШНОГО М. М. ,

при секретарі:   СЕТЧЕНКО Н.М. ,

за участю:   ОСОБА_1,
ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3,   ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Деснянського районного суду М. Чернігова від 21 вересня 2007 року та на ухвалу
Деснянського районного суду від 21 вересня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди,
-

ВСТАНОВИВ:

В червні
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом,   в
якому просила стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 14166 грн.,   що виникла
внаслідок незаконних дій відповідача,
які призвели до збитків у вигляді не отриманого доходу.

Рішенням
Деснянського районного суду М. Чернігова від 21 вересня 2007 р. в задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою
Деснянського районного суду М. Чернігова від 21 вересня 2007 р. скасовано
ухвалу Деснянського районного суду М. Чернігова від 21 червня 2007 р. про
накладення арешту на приміщення,   що
знаходиться АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення та ухвалу суду скасувати,   а справу направити на новий судовий розгляд

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,
що рішення та ухвала суду є упередженими та не базуються на нормах
матеріального та процесуального права,
що судом не досліджено всіх обставин справи,   що мають суттєве значення. Посилається на
те,   що судом при ухваленні рішення та
ухвали не враховано вимоги п.2  ст. 22 ЦК
України - відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової
шкоди,   постанову Пленуму Верховного
Суду України від 27.03.1992 р. № 6 „Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди".

2

Заслухавши
суддю-доповідача,   пояснення учасників
судового процесу,   дослідивши матеріали
справи,   апеляційний суд знаходить,   що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позову,   суд першої
інстанції виходив з того,   що вимога
ОСОБА_6 про невиконання умов договору оренди була пред'явлена позивачу ще до
укладення договору купівлі-продажу напівпричепа,   що визнаний судом недійсним.

Проте,   з таким висновком суду апеляційний суд
погодитись не може,   виходячи з
наступного.

Постановляючи
рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права не дав оцінки
всім обставинам справи на момент передачі майна.

По
справі встановлено,   і це підтверджується
матеріалами справи,   що напівпричіп KOGEL
SN 24,   1997 року випуску,   сірого кольору,   шасі НОМЕР_1 був придбаний
під час шлюбу між позивачкою і відповідачем та відповідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 07.06.2006 р. зареєстрований на
ОСОБА_1,

Згідно
п.3.1 договору оренди № 3 від 10.07.2006 р. орендуємий напівпричіп передається
орендатору з моменту підписання даного договору.

Ця
позиція договору відповідає  ст.  765 ЦК
України згідно якої наймодавець забов"язаний передати наймачеві майно
у користування негайно або у строк,
встановлений договором найму.

В п. 5.2
договору зазначено,   що орендна плата
сплачується готівкою через касу орендатора або в безготівкову порядку на
розрахунковий рахунок наймодавця не пізніше 10 числа кожного місяця. Орендатор
має право здійснити передоплату за оренду напівпричепа за кілька місяців
наперед на власний розсуд,   що
відповідає  ст. . 762 ЦК України.

Однак,   як зазначає п.6.  ст. .762 названого кодексу,   наймач звільняється від плати за весь
час,   протягом якого майно не могло бути
використане ним через обставини,   за які
він не відповідає.

Разом з
тим,   незважаючи на вимогу вказаної
правової норми,   положення договору та  ст. .765 ЦК про обов"язок орендодавця
негайно після укладення договору передати майно,   ОСОБА_6,
за прибутковим касовим ордером №36 від 10.07.2006 р. перерахував
передоплату за оренду напівпричепу без належних правових підстав.

Як
встановлено в суді в момент підписання договору оренди,   майна у позивачки в наявності не було,   а тому відповідно до  ст.
766 ЦК України,   якщо наймодавець
не передає наймачеві майно,   наймач має
право за своїм вибором,   або вимагати
від наймодавця передання майна і відшкодування збитків,   завданих затримкою,   або відмовитися від договору найму і
вимагати відшкодування завданих йому збитків. Проте,   вимог про застосування наслідків не
передання майна ОСОБА_6 не заявив,   а
безпідставно провів передоплату за орендуєме майно,   яку позивачка вважає упущеною вигодою та просить
стягнути з відповідача на підставі  ст. . 1166 ЦК України.

Враховуючи,   що укладення договору оренди майна між
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відбулося за відсутністю причепа,   а за змістом  ст. . 759 ЦК України право
відносини по договору оренди наявні лише при наявності майна,   що передається в оренду,   апеляційний суд приходить до висновку про
те,   що

3

відсутні
підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди.

Оскільки
суд І інстанції на вказані обставини уваги не звернув не дав їм належної
правової оцінки,   рішення суду підлягає
скасуванню з постановлениям
нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись  ст.
ст.  319,  320,
762,  765,  766 ЦК
України,    ст. . ст. 209,  218,
307,   309,   313,
314,  316,  317,
319 ЦПК України,   апеляційний
суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2007 року - скасувати.

Ухвалу
Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2007 року про
скасування арешту на приміщення АДРЕСА_1 - залишити без зміни.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржено до Верховного Суду України в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.