Справа №2-2-326/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

11 червня 2007 року                                                                    м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді                                                            Дзярук М.П.,

при секретарі                                                                              Кожушаній Є.С.,

за участю
позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судового засіданні
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ „Тронг-Транс", ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, ЗAT „Європейський
страховий альянс" про стягнення матеріальної і
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ТОВ
„Тронг-Транс" про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 10.12.2004р. увечері на
неврегульованому пішоходному переході по вул. Чумаченко в м. Запоріжжі він був
збит маршрутним таксі „Форд-Транзіт", який належав ТОВ „Тронг-Транс"
під керуванням водія ОСОБА_6 Удар прийшовся
на праву голінь, крім цього вдарився головою в лобове скло. Швидкою медичною допомогою був доставлений у 5-ту міську
лікарню, де стаціонарно лікувався з 10
по 27 грудня 2004р., діагноз: закритий оскольчатий перелом середньої треті більшобірцової кості з зсувом і закритий перелом
головки малобірцевої кості з зсувом, які були кваліфіковані судово-медичним експертом як тілесні ушкодження
середньої тяжкості, небезпечні
для життя, що призвели за собою тривалий розлад здоров'я. Пізніше, в
зв"зку з ускладненнями здоров"я,
проходив курс лікування з 09 - 20 січня 2005р. в Запорізькій обласній клінічній лікарні і 11 січня 2005р. знов
була проведена операція. Після чого було призначено амбулаторне лікування. Але на зважаючи на прийняті міри медичної
допомоги, права нога не заживає, гніє. В
червні 2006р. знов був госпіталізований в 9-ту міську лікарню в м. Запоріжжі, де приймалися екстренні заходи щодо спасіння ноги, попередженню значно більших ускладнень. Було
зроблено ще дві операції. В зв"язку з лікуванням, були витрачені значні
кошти, була необхідна стороння допомога, посиленне харчування. Водієм ОСОБА_6 на початку лікування
було сплачено 3 000,00 грн., також він
зобов'язався сплачувати всі подальші медичні затрати, а також відшкодувати моральну шкоду. Але згодом від свого зобов'язання
відмовився. Крім зазначених 3000,00 грн.,
більше матеріальної допомоги йому ніхто не надавав. Матеріальні збитки, завдані
йому оцінює в 7 814 гр.90 коп. Крім матеріальної шкоди, була спричинена і
моральна шкоди, яка виразилася в
порушенні звичного образу життя, неможливості влаштуватися на роботу, постійним перебуванням на лікуванні,
боллю, яка до теперішнього часу не відпускає,
переживаннями з приводу можливості втрати ноги, байдужістю к
горю з боку водія ОСОБА_6 та керівництва ТОВ „Тронг-Транс", їх намагання уникнути відповідальності за скоєне. Моральну шкоду оцінює
в 30 000,00 грн. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 на задоволенні
позовних вимог наполягали, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив,
що хоча він і є власником транспортного засобу, об"єкта правопорушення,
але він передав його в оренду ТОВ „Тронг-Транс", що підтверджується копією
договору оренди від 01.07.2003р., а тому відповідати повинно ТОВ
„Тронг-Транс" як правомірний володілець.

Представники відповідача ТОВ „Тронг-Транс" ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, до суду надали заперчення, в якому
посилаються на те, що водієм ОСОБА_6 ОСОБА_1 були сплачені ліки на суму більш
ніж 2 000,00 грн., а також виплачені гроші в сумі 3 000,00 грн., що
підтверджується розпискою, написаною позивачем, в якій також вказано, що він
немає жодних претензій до ОСОБА_6 та ТОВ „Тронг-Транс" по факту ДТП від 10.12.2004р. Таким чином, з позивачем була досягнута угода, яку
останній в односторонньому порядку розірвав, звернувшись до суду. Також,
вважають, що оскільки транспортний засіб був застрахований у ЗАТ „Європейський
страховий альянс" і вони вчасно звернулися до нього з заявою про виплату
страхового відшкодування, то саме страхова компанія повинна виплатити позивачу
страхові виплати та відшкодування, чого не зробили. Просят суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги
не визнав, пояснив, що він виплатив позивачу матеріальну
шкоду у розмірі 3 000,00 грн. та 2 000,00 грн. на ліки, про що позивач написав
розписку, в якій претензій до нього більше не має, тому вважає, що він виконав
всі необхідні дії щодо задоволення потреб позивача в наслідок ДТП.

Представник третьої особи ЗАТ „Європейський страховий альянс" ОСОБА_7
в судовому засіданні пояснив, що з їх боку були виконані всі необхідні дії щодо
страхового відшкодування та виплачено позивачу суму в розмірі 1 717,00 грн. Суму
шкоди, яку просить позивач відкшодувати повинен сплатити ТОВ
„Тронг-Транс".

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, а
також дослідивши інші докази, що є в справі, суд приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що 10 грудня 2004 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин,
на на неврегульованому пішоходному переході по вул. Чумаченко в м. Запоріжжі
сталась дорожньо-транспортна пригода з участю мікроавтобуса „Форд" д/н
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6, що належить на праві власності ОСОБА_3
та передан
ним по договору оренди ТОВ „Тронг-Транс". Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_1 був травмований та доставлений в 5-ту міську лікарню м.
Запоріжжя, де проходив лікування з 10.12.2004р. по 27.12.2004р. з діагнозом:
закритий оскольчатий перелом середній треті більшоберцової кості з зсувом та
закритий перелом головки малоберцевой кості з зсувом, що були висновком
експерта №1114 від 19.05.2006р. кваліфіковані як ушкодження середньої тяжкості,
безпечні для життя, що призвели за собой тривалий розлад
здоров"я більш як 21 день. Відносно водія ОСОБА_6 було порушено
кримінальну справу, яка була закрита на підставі п. б ст. 1, ст. 6 Закону
України „Про амністію" від 31.05.2005р., про що свідчить постанова судді
Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 08.08.2006р., яка набрала законної сили. Відповідно до зазначеної
постанови встановлено, що водій ОСОБА_6 порушив п.п. 12.3, 18.1 ПДР України, що
призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_1 Крім цього ОСОБА_6 визнав себе винним по
ст. 286 ч.1 КК України. Згідно характеристики від 13.12.2004р.
вих.№253, наданої ТОВ „Тронг-Транс", ОСОБА_6 знаходився в трудових
відносинах з ТОВ „Тронг-Транс" з 03.04.2004р. і на момент ДТП. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Форд д/н НОМЕР_1
належить на праві власності ОСОБА_3 На підставі договору оренди №22/1 від
01.07.2003р. зазначений транспортний засіб був переданий ТОВ
„Тронг-Транс". Строк дії договору був визначений до 01.07.2005р.

В підтвердження завданої матеріальної шкоди позивачем надано до суду
численні квитанції. Також в підтвердження
часткового відшкодування матеріальної шкоди позивачу до суду надана
розписка останнього про отримання ним від водія ОСОБА_6 З 000,00 грн. Також є
розписка, в якій ОСОБА_6 зобов'язується відшкодувати ОСОБА_1 всі затрати на
лікування до його повного одуження та моральну шкоду, і розписка про те, що

ОСОБА_1 ніяких претензій до ОСОБА_6 ОСОБА_3, ТОВ
„Тронг-Транс" з приводу ДТП, що мало місце 10.12.2004р. не має. Всі зазначені розписки
датовані 13.12.2004р.

Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Відповідно ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду
за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу.

П.2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом,
іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди" №6 від 27.03.1992р. зі змінами не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за
шкоду перед потерпілим особа, яка управляє
джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер і т.ін.). п.2 зазначеної Постанови
встановлює, що при заподіянні шкоди джерелом
підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок
непереробної сили або умислу потерпілого,
а у випадках,передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров"я фізичній особі, зобов"язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної працездатності, а такод відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого
харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, строноннього догляду тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що
оскільки ТОВ „Тронг-Транс" правомірно
володіло транспортним засобом, яким було скоєно ДТП за участю водія ОСОБА_6 та пішохода ОСОБА_1, то власник транспортного засобу
ОСОБА_3 не повинен відповідати за завдану шкоду
ОСОБА_1 Також, оскільки водій ОСОБА_6 перебував в трудових відносинах з ТОВ „Тронг-Транс" під час ДТП
та виконував свої трудові обов'язки щодо перевезення пасажирів на
момент скоєння ДТП, то відповідати
за завдану шкоду повинно ТОВ
"Тронг-Транс". Посилання представника відповідача ОСОБА_5 на той факт, що є розписка позивача про те, що
він не має до ТОВ „Тронг-Транс" жодних претензій, тобто здійснили правочин, в якому дійшли згоди щодо
істотних умов, а тому позивач не має право в
одностороньому порядку порушувати зазначені домовленості, є безпідставними,
оскільки згідно п.З ст. З ЦПК України відмова від права на зверення до суду за захистом є недійсною. Також посилання
відповідача ТОВ „Тронг-Транс" в запереченні та в
судовому засіданні на те, що шкоду ОСОБА_1 повинно відшкодувати ЗАТ „Європейський страховий альянс", оскільки
транспортний засіб був застрахований
в ньому і з боку відповідача були виконані всі необхідні дії для того, щоб було виплачене страхове відшкодування протягом
двох діб з дня написання заяви, судом не
приймаються до уваги по слідуючим підставам. Цивільним кодексом чітко
встановлено хто має відшкодовувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки
і невиконання, як вважає відповідач
своїх обов'язків з боку страхової компанії по виплаті страхового відшкодування, ніяк не може стосуватися позивача,
а може бути предметом розгляду позову
між відповідачем ТОВ „Тронг-Транс" та ЗАТ „Європейський страховий
альянс" з питань невиконання
останнім своїх обов'язків по договору страхування.

Крім цього, розписки позивача та водія ОСОБА_6 про те, що
позивач отримав 3 000,00 грн. та не має жодних
претензій до відповідача і про те, що ОСОБА_6 зобов'язується відшкодувати всі
витрати ОСОБА_1 на лікування до повного одуження та моральну шкоду, датовані 13.12.2004р., відповідач ТОВ
„Тронг-Транс" 13.12.2004р. також подає до
страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що сторони домовилися про
подальше відшкодування шкоди ОСОБА_1,
яке повинно було виконати страхова компанія, але останнє не виконано і
ОСОБА_1 звернувся до суду, оскільки б, якщо сторони

домовилися про відшкодування тільки в розмірі 3 000,00 грн., то відповідач
не звертався б до страхової компанії 13.12.2004р., тобто в той день, коли були
написані всі розписки.

Таким чином, суд з урахуванням відсутності умислу в діях
ОСОБА_1 на заподіння собі шкоди внаслідок ДТП,
виплати йому суми страхової виплати,
наданих до суду квитанцій про витрати на
лікування та додаткові витрати, суд вважає за можливе задовольнити позовні
вимоги по відшкодуванню матеріальної шкоди на суму 6 097 гр. 00 коп.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відкшодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення
її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров"я, у душевних стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди.

Згідно ч. 2 п.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно
від вини фізичної або юридичної особа, яка її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної безпеки.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду
України „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995р. зі змінами встановлено, що за моральну шкоду,
заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник
перебуває у трудових відносинах.

Суд з урахуванням наявності моральної шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв"язку
між шкодою і протиправним діянням заподіювача
та вини останнього в її заподіянні, обсягу фізичних, душевних, психічних страждань, яких зазнав позивач і продовжує
зазнавати, їх тривалості (більше 2 років), стану здоров"я позивача, тяжкості зміни у його життєвих і виробничих
стосунках вважає за можливе стягнути
з ТОВ „Тронг-Транс" моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 23, 1167,
1187, 1195 ЦК України,
ст.ст. 3,10, 60, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ТОВ „Тронг-Транс", яке знаходиться за
адресою: м. Запоріжжя, вул. Жасмінна,
5 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 6 097 (шість тисяч дев"яносто сім) гривень 00
копійок та моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з ТОВ „Тронг-Транс" на користь держави
судові витрати в розмірі 69 (шістдесят
дев"ять) гривень 47 (сорок сім) копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Запорізької області через Комунарський
районний суд м. Запоріжжя шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення та подання апеляційної скарги
на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.