УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року грудня місяця 04
дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі

Головуючого,
судді

Новікова Р.В.

Суддів

Кузнецової О.О.,  Чистякової Т.І.

При секретарі

Галіч Ю.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за заявою
ЗАТ КБ „ПриватБанк"
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 суми
заборгованості за кредитом та по процентам за користування кредитом,  за апеляційною скаргою ЗАТ КБ „ПриватБанк"
на ухвалу Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 11 травня 2007 р., -

ВСТАНОВИЛА:

КБ „ПриватБанк"
звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення
з ОСОБА_1,  суми заборгованості за
кредитом та процентів за користування кредитом.

Ухвалою суду у
прийнятті заяви про видачу судового наказу відмовлено.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду і направлення
справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції з тих підстав,  що ухвала суду постановлена з порушенням
вимог матеріального права і процесуального закону.

Заслухавши
доповідача,  пояснення представника
позивача,  перевіривши матеріали
справи,  доводи апеляційної скарги,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи
у прийнятті заяви про видачу судового наказу,
суд першої інстанції виходив із наявності спору про право.

Але з такими
висновками суду погодитися не можна.

Відповідно
до частин 1,  2 статті 207 Цивільного
кодексу України,  правочин вважається
таким,  що вчинений у письмовій
формі,  якщо його зміст зафіксований в
одному або кількох документах,  у
листах,  телеграмах,  якими обмінялися сторони.

Правочин
вважається таким,  що вчинений у письмовій
формі,  якщо він підписаний його стороною
(сторонами).

Правочин,  який вчиняє юридична особа,  підписується особами,  уповноваженими на це її установчими
документами,  довіреністю,  законом або іншими актами цивільного
законодавства,  та скріпляються печаткою.

Як
вбачається з матеріалів справи,  вимоги
заявника ґрунтуються,  у сенсі положень
вище вказаної норми закону,  саме на
правочині,  який вчинений у письмовій
формі (л.с.  л. с 3 - 5).

Тому
звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу відповідає
вимогам п. 1 частини 1 статті 96 ЦПК України.

Головуючий  у першій інстанції Гордєйчик Т.Ф.

Справа № 22-ц-5106/2007

Доповідач  Новіков Р. В.

2

Відповідно
до п. 2 частини 1 статті 100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу,  якщо із заяви і поданих документів убачається
спір про право /право чи розмір вимог
оспорюється /.

Але із
заяви і поданих заявником документів,
виходячи з наведеного,  не
вбачається спору про право,  оскільки
суб'єктивне право заявника або розмір відповідних вимог за кредитним договором
не заперечуються.

Таким
чином,  у суду не було достатніх правових
підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

На
підставі викладеного і керуючись статтями 303,  304,
307,  312,  314, 323,
325 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ЗАТ КБ
„ПриватБанк" задовольнити.

Ухвалу
Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 11 травня 2007 р. скасувати і
передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і

може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції
протягом двох

місяців.

Справа № 22-ц-5106/2007

Головуючий

у першій
інстанції Гордєйчик Т.Ф.

Доповідач                                                                                   Новіков
Р. В.