РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11
червня 2007 року Лисичанський міський суд Луганської області

в
складі: головуючого судді                            Чернобривко
Л.Б.

народних
засідателів                                        Завозєєвої
С.М.

Безродньої Л.Г.

при  секретарі судового засідання                                                           Гурбік
В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

встановив:

Заявниця звернулася до суду з вищеназваною заявою посилаючись на те, що з
1968 року вони переїхали на постійне місце проживання до АДРЕСА_1. В 1973 році
ОСОБА_2 залишив сім'ю, поїхав працювати по селах Луганської області,
неодноразово розшукувався за несплату аліментів. Визнання його безвісно
відсутнім необхідно для розірвання шлюбу.

У судовому засіданні заявниця підтримала заяву та пояснила, що її чоловік
ОСОБА_2 залишив сім'ю у 1973 році, поїхавши працювати по селам Луганської
області. Неодноразово на нього об'являвся розшук у зв'язку з несплатою ним
аліментів на утримання дітей. Його знаходили, направляли виконавчий лист за
місцем його проживання, але він знов міняв місце проживання. Більше ніяких
відомостей про місце його перебування їй невідомо. Після виповнення дітям
повноліття, чоловіка не розшукувала. Визнання його безвісно відсутнім необхідно
для розірвання шлюбу.

Представник заінтересованої особи - відділу РАЦС Лисичанського міську
правління юстицію Луганської області в судове засідання не з'явився, просили
суд розглянути заяву за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази, вважає
заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ст..
29 ЦК України,
місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому ( гуртожиток, готель, тощо), у відповідному
населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або
тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути
визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання
немає відомостей про місце її перебування.

Встановлено, що заявниця і ОСОБА_2 1941 року народження
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.03.1962 року. У 1973 році виїхав в
невідомому заявниці напрямку, ці обставини підтверджуються матеріалами справи
(а.с.6,9) і не оспорювалися в суді. Заявницею не вживалося будь - яких заходів
щодо розшуку ОСОБА_2 і не надала суду доказів про те, що АДРЕСА_1 є постійним
місцем його проживання. Тому, суд вважає, що немає законних підстав для
визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

На підставі викладеного та ст..29, ст. 43 ЦК України,
керуючись ст. ст. 10, 11,
212-215, ч. 4 ст. 234,
246-249 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 ,1941 року народження,
безвісно відсутнім залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду заяви про
апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня

після його проголошення або подання апеляційної скарги у
той самий строк. Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду.