Справа №2- 236/
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"
08 " червня 2007 року                                                               м.  Звенигородка

Звенигородський
районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого
судді                                                 Демченко B.C.

при
секретарі                                                         Саєнко
Т.І.

за
участі:        позивача                                          ОСОБА_1.

представника
позивача                                          ОСОБА_2

представника
відповідач                                       Бондаренко
Г.П.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Звенигородки цивільну справу провадження в якій відкрито за позовом
ОСОБА_1 до Звенигородського районного споживчого товариства про визнання дійсним
договору купівлі - продажу,  визнання
права власності та зобов'язання передати річ

встановив:

Позивач звернувся з позовом про визнання договору купівлі - продажу

кафе"Струмок"з підвалом сараєм,
торговим та виробничим обладнанням,
яке знаходиться в

с Княжі укладений
між ним і Звенигородським районним споживчим товариством дійсним

та зобов'язати відповідача передати йому придбане приміщення кафе разом з
підвалом,

сараєм,       торговим,    виробничим  обладнанням   та
електромережею   зі   справними

електрощитовими
та вимикачами чи зменшити ціну кафе на суму ремонту. Позов обґрунтовується
тим,  що він 17 січня 2006 року на
аукціоні придбав у відповідача спірну будівлю кафе. Після аукціону він повністю
розрахувався з відповідачем - сплатив відповідачу 49500 гривень - вартість
придбаного приміщення кафе та обладнання. Однак відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу,  та не передає йому придбане ним приміщення з
торговим,  виробничим обладнанням.  В даний час об'єкт продажу
розукомплектований,  в приміщенні кафе
вирвана вся електромережа з розподільними електрощитами,  вимикачами,
розетками та лічильниками,
вивезене торгове та виробниче обладнання.

В
судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю і
просили визнати договір купівлі - продажу спірного приміщення кафе з торговим
та виробничим обладнанням дійсним та зобов'язати відповідача передати йому
будівлю кафе разом з торговим,
виробничим обладнанням,  в стані
придатному для експлуатації кафе за призначенням,  а саме зобов'язати відповідача встановити
торгове та виробниче обладнання кафе з тим,
щоб воно було в робочому стані,
відремонтувати електромережу приміщення кафе та підключити в приміщенні
електропостачання. Так як працівники райСТ після аукціону пошкодили
електропроводку,  вивезли все обладнання
з приміщення кафе. Він особисто бачив,
тому що проживає в с
Княжі,    як працівник райст ОСОБА_3.
вивозила

машиною обладнання із приміщення кафе і це було ще до аукціону.

Представник відповідача позов визнала частково і пояснила суду,  що дійсно позивач

придбав на аукціоні 17 січня 2006 року будівлю кафе " Струмок" з
підвалом,  сараєм,

торговим та виробничим обладнанням.
Позивач сплатив кошти в сумі 49500 гривень за

придбане приміщення кафе,  однак від
нотаріального посвідчення договору - купівлі

продажу ухиляється. З метою нотаріального посвідчення договору купівлі -
продажу

продавець двічі брав довідки ОБТІ,
але вони втрачали чинність з вини позивача,  який не

бажав нотаріально посвідчити договір,
а незаконно вимагав встановлення обладнання в

приміщенні,  ремонту
електромережі,  підключення
електрообладнання.          Такі вимоги

позивача
є безпідставними оскільки на момент продажу будівлі кафе з аукціону торгове та
виробниче обладнання,  яке продавалося
разом з приміщенням кафе,  а саме:
електроплита,  холодильний шкаф,
прилавки,
електром'ясорубка,  електропіч
було в неробочому стані і знаходилося не в приміщенні кафе,  а в кладовій Райст,  об'єкт був відключений від
електропостачання,  там була пошкоджена
електропроводка,  обладнання
електрощитової було демонтовано. Причиною було те,  що даний об'єкт не охоронявся,  коштів на його охорону,  підтримання в належному стані,  в зв'язку з скрутним фінансовим становищем
райСТ не було,  тому й вирішено було
продати спірне приміщення кафе. Продавець не брав на себе зобов'язань після
продажу спірного приміщення з аукціону встановлювати в проданому приміщенні
обладнання,  робити ремонт електомережі,  та підключати електропостачання до об'єкта.
На час продажу приміщення кафе з аукціону система ектрообладнання була зношена
на 60%. З врахуванням технічного стану кафе та обладнання які продавалися була
визначена і його ціна. Якби електрообладнання діяло то ціна б приміщення була
значно вищою.

Допитані в судовому
засіданні свідки пояснили:

ОСОБА_4.,  те,  що
вона працювала до червня 2005 року кухонним працівником в кафе "
Струмок",  яке знаходиться в с Княжі і належить
Звенигородському Рай ст.  Кафе працювало
до початку літніх канікул школярів,  так
як там харчувалися учні Княжанської школи. В літній період в кафе проводилися
весілля з дозволу керівництва рай СТ.
Ключ від приміщення кафе був у неї. Вона з іншими працівниками робила
влітку 2005 року ремонт в приміщенні кафе 2 чи 3 дні: прибирали в приміщенні,  фарбували. Приблизно у вересні 2005 року
приїхав працівник чи то райСТ чи РЕС,
щоб зняти показники лічильника,
коли вона відкрила приміщення і вони зайшли в середину то вона
побачила,  що обстановка в приміщенні
змінилася: під стелею в кухні була вирвана електропроводка., з електроплити
були зняті конфорки,  світла не
було,  розетки і вимикачі не
працювали,  а той працівник,  який прийшов з нею коли подивився у ящик
електрощитової,  який знаходиться в
окремому приміщенні,  то сказав,  що що із цього ящика все електрообладнання
витягнуто. Про даний факт вона по телефону повідомила керівництво рай СТ.  Потім приїхала працівник райСТ ОСОБА_3.,  якій вона також відкривала приміщення кафе і
та з допомогою інших працівників вивезли частину обладнання: електросковорідку,  збивальну машину,  електролічильник та інше. А через тижнів два
після цього приблизно в жовтні 2005 року приїздила ще представник райСТ
ОСОБА_3. ,  яка також вивозила обладнання
із приміщення кафе. А вона їй відкривала вхідні двері. Після цього ключ від
приміщення залишився у неї. Зазначений ключ вона передала чи в грудні 2006 року
чи в січні 2007 року,  точно дати не
пам'ятає ОСОБА_1.,  який сказав,  що він купив це кафе.

ОСОБА_3.
те,  що в жовтні 2005 року вона працювала
кладовщиком Звенигородського
рай СТ.  За розпорядженням голови
правління райСТ вона їздила в кафе ". Струмок" що знаходиться в с Княжі,  для того щоб вивезти обладнання,  через те,
що за повідомленням ОСОБА_4.,  в
кафе хтось проникає і викрадає майно. Приміщення кафе їй відкрила ОСОБА_4. у
якої був ключ. Коли вона зайшла в кафе то побачила,  що електропроводки в приміщенні не було,  на стінах де проходив електропровід були лише

канави,  електроплита,
духовий шкаф,  холодильник були розібрані. Вона разом їіз водієм,  з яким приїхала,  забрала те обладнання яке залишилося в
приміщенні і яке можна було вивезти та здала на склад рай СТ.  Де воно знаходиться і в даний час.

ОСОБА_5.
те,  що він як інспектор Звенигородського
РЕМ в листопаді
2005 року перевіряв об'єкти Звенигородського райСТ,  в тому числі і приміщення кафе
"Струмок",  що знаходиться в с Княжі. При
огляді зазначеного приміщення він встановив,
що електроенергія до будівлі подавалася,
але не використовувалася тому що в розподільному щиті 0, 4 квт. були
демонтовані трансформатор струму,  шини
із запобіжниками,  тобто вся збірка
щитової була відсутня,  електроенергію
використовувати було неможливо через відсутність електрообладнання щитової. В
кімнаті де знаходиться щитова відсутні всі кабельні виводи від розподільчого щита.,  були також відсутні кабеля для трьохфазного
обладнання. В зв'язку з цим він виписав наряд на відключення приміщення кафе
" Струмок від електромережі,  та
склав про це акт.

Вислухавши
пояснення сторін,  їх представників,  свідків,
вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

судом
встановлено,  що згідно протоколу
проведення аукціону від 17 січня 2005 року позивач придбав за 49500 гривень лот
№ 1 - будівлю кафе "Струмок" з підвалом,  сараєм,
торговим та виробничим обладнанням.
/ а.с. 4/.

Згідно
технічної характеристики на будівлю кафе струмок с. Княжа,  на момент проведення аукціону фундамент
зазначеного приміщення мав знос 35%,
стіни- 50%,  перегородки -
40%,  перекриття 30%,  дах - 40%. покрівля,  - 60%,
підлога - 50%,  віконні блоки -
50,  двері дерев'яні - 55%,  двері металеві - 35%,  опалення 80%,
водопостачання- 60%,  система
електрообладнання - 60%,  система
каналізації - 70%./ а.с.  39/.

Згідно
технічної характеристики разом з приміщенням кафе продавалося таке торгове та
виробниче обладнання: електроплита 1 шт.,
холодильний шкаф 1 шт. прилавки 4 шт. електром'ясорубка 1 шт.,  електропіч 1 шт. все перераховане обладнання
введено в дію в 1972 році залишкової вартості,
крім прилавків 4 шт. вартістю 9, 75 грн.,  немає. / а.с. 40/.

Згідно
квитанцій до прибуткового касового ордера № 1459 від 19.12.2005 року,  № 75 від 18.01.2006 року позивач сплатив
Звенигородському РайСТ 49500 гривень за будівлю кафе " Струмок" ,  що знаходиться в с Княжі / а.с. 9/.

Враховуючи
наведене суд вважає,  що позов в частині
визнання договору купівлі продажу спірного приміщення кафе " Струмок
" слід визнати дійсним на підставі ч.2
ст.  220 ЦК України оскільки
сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання
договору. Та визнати право власності на зазначену будівлю кафе за позивачем.

Що стосується інших позовних вимог позивача ,  щодо встановлення торгового та

виробничого обладнання в приміщенні кафе,  ремонту та підключення електромережі,

електрощитової та вимикачів,  суд вважає їх безпідставними,  такими що не підлягають

задоволенню. Через те, що твердження позивача про
те,  що ніби - то,  відповідач торгове та

виробниче обладнання кафе вивіз та пошкодив електромережу
після продажу йому кафе

на аукціоні є суперечливими і спростовуються зібраними
під час судового розгляду справи

доказами. Зокрема,
судом було встановлено,  що ще до
проведення аукціону ,  який відбувся

17 січня 2006 року ,
у вересні - жовтні 2005 року із приміщення кафе було вивезено торгове

та виробниче обладнання,
відключено електропостачання,  в
приміщенні була відсутня

електропроводка,
в   електрощитовій   відсутнє         обладнання.            Дані   обставини

підтверджуються
показами допитаних під час судового розгляду справи свідків ОСОБА_4.,  ОСОБА_3.,
ОСОБА_5.,  довідкою
Звенигородського РЕС № 323 від 24.11.2007 року / ах. 56/ про те,  що кафе " Струмок" в с Княжі відключено
від електромережі ще 11.11.2005 року згідно наряду № 776,  актом № 05 - 1091 від 16.11.2005 року про те,  що обладнання розподільного щита демонтовано.

Суд
вважає,  що позивач мав можливість ,  оскільки як він сам пояснив суду,  що він постійно проживає в с Княжі,  оскільки там займається підприємницькою
діяльністю,  оглянути приміщення
кафе,  технічні характеристики.
Будівлі,  торгового та виробничого
обладнання,  які продавалися з аукціону і
яке він збирався придбати та відмовитись від його придбання. Позивач не надав
суду доказів того,  що продавець /
відповідач в справі/ зобов'язувався ремонтувати чи ще якимось чином покращувати
приміщення після продажу,  а посилання
позивача на лист колишнього голови правління райСТ від 14.07. за № 239 /
а.с.  14/ як на на доказ визнання його претензій,  суд вважає безпідставними.

За таких
обставин,  суд вважає,  що відповідача слід зобов'язати передати
позивачу торгове та виробниче обладнання,
яке продавалося разом з приміщенням кафе ,  з переліком якого позивач погоджується / а.с.
40/,  а в решті позову слід відмовити.

Суд
вважає,  що з відповідача слід стягнути
на користь держави судовий збір в сумі 490 гривень.

Витрат
за сплату ІТЗ в сумі ЗО гривень на користь позивача не стягувати в зв'язку з
його відмовою.

На
підстав ст 220,  328, 638, 650,  655, 656, 662,  682 ЦК
України,  керуючись  ст.
10, 11, 60, 61, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати
договір купівлі -продажу будівлі кафе " Струмок",  з підвалом,
сараєм торговим та виробничим обладнанням в АДРЕСА_1 укладений між
ОСОБА_1 та Звенигородським районним споживчим товариством дійсним.

Визнати
право власності на будівлю кафе " Струмок" з підвалом,  сараєм торговим та виробничим обладнанням в с Княжа
Звенигородського району Черкаської за ОСОБА_1.

Зобов'язати
Звенигородське районне споживче товариство передати позивачу ОСОБА_1. будівлю
кафе " Струмок" з підвалом,
сараєм,  та торговим та виробничим
обладнанням: електроплита,  1 шт., без
вартості,  холодильний шкаф 1 шт., без
вартості прилавки 4 шт. вартістю 9, 75 коп.,
електром'ясорубку 1 шт.,
без вартості електропіч для випічки 1 шт. без вартості,  які введені в експлуатацію в 1972 році.

В решті позову
відмовити.

Стягнути
з Звенигородського споживчого товариства судовий збір на користь держави в сумі
490 гривень.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження ,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги,  рішення,
якщо воно не скасовано,  набирає
законної сили після розгляду справи Черкаським апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
Черкаської області через Звенигородський районний суд..