Справа 22ц - 2363/07                                         Суддя по першій інстанції Костюченко Г.С.
43                                                        Доповідач
апеляційного суду Шолох З.Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

21   листопада 2007 року     колегія суддів судової палати  в
цивільних  справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі: головуючого -   Галущенка О.І.,  суддів - Колосовського С. Ю.,  Шолох З.Л.,
при секретарі судового засідання - Фірсовій Т.В.,  за участю:

позивача ОСОБА_1.,  представника відповідача -ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 таОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.  Миколаєва від 7 вересня 2007 року у справі за

позовом
ОСОБА_3  таОСОБА_1  до
відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія
«Миколаївобленерго» (далі - ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»),    Житлово - експлуатаційної організації № 19
( далі - ЖЕО № 19) про захист   прав
споживачів   та відшкодування моральної
шкоди,

встановила:

8    вересні 2006 рокуОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до
суду з позовом до

ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» про захист прав споживачів та відшкодування
моральної

шкоди.

Позивачі
посилались на те,  що вони є споживачами
електричної енергії в квартиріАДРЕСА_1,
яку відповідач їм постачає за договором.

9    лютого 2004 року під час перевірки
показників на лічильнику вони виявили

значну перевитрату електроенергії,
про що негайно повідомили відповідача,
який

порекомендував їм звернутися до ЖЕО № 19 для перевірки стану
електропроводки в

квартирі. 10 лютого 2004 року комісія ЖЕО № 19 встановила,  що до їхньої квартири з

15 січня по 10 лютого 2004 року був підключений стояк комунального
освітлення.

В
зв'язку з цим 18 травня 2004 року позивачі звернулися до відповідача з заявою
про перерахунок реально спожитої електроенергії,  оскільки вважали,  що за період незаконного підключення стояка
комунального освітлення різниця показників на електролічильнику склала 1088
квт/год.

З
приводу перерахунку між позивачами та ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» виник спір.

Між
тим,  14 грудня 2004 року їх квартира була
відключена від електропостачання за несплату заборгованості,  без попередження. Позивачі зазначали,  що ці дії відповідач вчинив незаконно та з
метою примусити їх безпідставно оплатити 174 грн. за електроенергію,  яку вони реально не споживали.

Позивачі
зазначали,  що дії відповідача щодо
відключення їх квартири від електропостачання та ухилення від належного
перерахунку,  спричинили їм душевні
страждання та порушили нормальний життєвий ритм сім'ї та стан здоров'я.

Посилаючись
на викладене та порушення своїх прав,  як
споживачів,  позивачі просили визнати
незаконними дії відповідача щодо відключення від електропостачання та
оспорювали    перерахунок спожитої
електроенергії,  зроблений
відповідачем.  Просили

стягнути на їх
користь з    відповідача 174 грн.,  необгрунтовано    сплачених
за цим перерахунком,  а також
-   по 5000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

24
квітня 2007 року протокольною ухвалою Ленінського районного суду м.  Миколаєва до участі у справі в якості
співвідповідача залучено ЖЕО № 19 м.
Миколаєва.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 7 вересня 2007 року позивачу відмовлено у задоволенні позову до ВАТ ЕК
«Миколаївобленерго» .

Додатковим
рішенням того ж суду від 7 листопада 2007 року відмовлено у задоволенні позовних
вимог як до ЖЕО № 19,  так і до ВАТ ЕК
«Миколаївобленерго».

В
апеляційній скарзі позивачі,  посилаючись
на незаконність та необґрунтованість рішення місцевого суду,  просили його скасувати в частині вирішення
позовних вимог до ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» та ухвалити в цій частині нове
судове рішення,  яким задовольнити
позовні вимоги до ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»
у повному обсязі.

Вислухавши
суддю - доповідача,  пояснення
сторін,  перевіривши законність та
обгрутованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи
у задоволені позовних вимог ОСОБА_1
Л.Д. та ОСОБА_1. до ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»,  суд виходив з того,  що їх права,
як споживачів електроенергії,
порушені не були. На думку суду,
відповідач провів перерахунок спожитої позивачами електроенергії,  а тому відключення їх квартири від
електропостачання за несплату такої заборгованості було правомірним.

Між
тим,  з такими висновками місцевого суду
погодитися не можна,  оскільки суд
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення для вирішення спору.

Так,  із матеріалів справи вбачається,  що 10 лютого 2004 року представниками ЖЕО №
19,  на балансі та обслуговуванні якого
знаходиться будинок,  де проживають
позивачі,  встановлено несанкціоноване
підключення стояку комунального освітлення ЖЕО № 19 до квартири позивачів в
період з 15 січня по 10 лютого 2004 року (а.с.
12).

Про
зазначений факт та відсутність своєї вини позивачі своєчасно повідомили ВАТ ЕК
«Миколаївобленерго» та просили зробити перерахунок реально спожитої ними
електроенергії.

З
приводу обсягу перерахованої електроенергії та розміру заборгованості між
позивачами та ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» виник спір.

Проте,  14 грудня 2004 року,  відповідач відключив квартиру,  де мешкають позивачі,  від електропостачання,  посилаючись на несплату нарахованої
заборгованості,  яка склалася,  в тому числі,
і у зв'язку з невірною оплатою попередніх щомісячних платежів.
Хоча,  позивачі регулярно вносили платежі
за спожиту електроенергію з врахуванням
50 % пільги.

Відповідно
до п. 35 Правил користування електричною енергією для населення (далі - Правил)
електропостачальник вправі відключити споживача від електричної мережі за
наявності винних дій споживача,  а також
за порушення термінів оплати за спожиту електроенергію. Однак,  в останньому випадку лише у разі попередження
про відключення відповідно до п. 27 Правил. Наявними у справі доказами такі
обставини не підтверджуються. Навпаки,
споживачі своєчасно,  у
відповідності до п. 16 Правил повідомили відповідача як про порушення своїх
прав,  так і про наявності спору щодо
обсягу спожитої електроенергії,
сплативши суму лише визнаної ними
заборгованості.

За таких
обставин дії електропостачальника щодо відключення квартири позивачів від
електропостачання 14 грудня 2004 року були незаконними та спричинили позивачам
душевні страждання.

Вимогами
ст.
ст.  17,  24 Закону України „Про захист прав
споживачів" від 12 травня 1991 року,
в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин,  передбачено відшкодування матеріальної та
моральної шкоди у разі надання неякісних послуг.

На
зазначені обставини та вимоги цього Закону суд не звернув належної уваги.

Хоча це має суттєве
значення для вирішення даного спору.

В
зв'язку з викладеним колегія суддів вважає,
що вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди підлягають
частковому задоволенню. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди,  суд враховує конкретні обставини справи,  характер та обсяг заподіяних позивачам
моральних страждань,  ступінь їх
доведеності і вважає за необхідне стягнути з ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» на
користь позивачів по 200 грн.

Вимоги
позивачів до ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» про стягнення 174 грн.,  як необгрунтовано сплачених в порядку
перерахунку за реально спожиту електроенергію,
задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ч.1  ст.  60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог.

Так,  із
матеріалів  справи  вбачається,
що зазначений спір  був    урегульований

13 квітня 2007 року Актом взаємної
звірки (а.с. 41),  з яким сторони
погодилися.

Відповідно до цього Акту переплата позивачів (з врахуванням пільг) за
спожиту

електроенергію по лічильнику за період з 9 грудня 1999 року по 1 квітня
2007 року

склала 21, 46 грн. та врахована ВАТ ЕК «Миколаївобленерго».

До того
ж,  не доведена вина ВАТ ЕК
«Миколаївобленерго» в несанкціонованому підключенні стояку комунального
освітлення ЖЕО № 19 до квартири позивачів.

Доводи
позивачів про те,  що на підставі трьох
квитанцій за 2004 рік вони сплатили 174 грн. неіснуючої заборгованість не
підтверджується матеріалами справи (а.с.
10-11),  до яких долучено копії
квитанцій про погашення такої заборгованості на 91, 29 грн. (8, 42 грн. та 82,
87 грн.)

Таким
чином,  рішення місцевого суду,  як таке,
що постановлене в порушення вимог п.3 ч.1  ст.
309 ЦПК України,  підлягає
частковому скасуванню з постановлениям
нового рішення про часткове задоволення вимог позивачів.

Керуючись  ст.
ст.  303,  309,
316 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2
таОСОБА_1   задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 7 вересня 2007 року та додаткове рішення цього ж суду від 7 листопада 2007
року скасувати у частині вирішення позову до ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» та
постановити в цій частині нове судове рішення.

Позовні
вимоги ОСОБА_2
таОСОБА_1  до ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»
задовольнити частково.

Визнати
незаконними дії ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» щодо відключення квартириАДРЕСА_1від
електропостачання

14 грудня 2004 року та стягнути з ВАТ
ЕК «Миколаївобленерго» на користь ОСОБА_3
таОСОБА_1 по 200 грн. на

відшкодування моральної шкоди.

Відмовити
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
таОСОБА_1 до ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» про стягнення 174 грн. в порядку
перерахунку за спожиту електроенергію.

Стягнути з   ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»   51 грн. судових витрат на користь держави.

В іншій частині
рішення та додаткове рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до верховного Суду України протягом двох місяців.