Справа №2-421 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

17 квітня 2007 року Харківський
районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді - Козирєвої Г.М.

при
секретарі                    - Бутенко Л.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в сел.Покотилівка справу за позовною заявою
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом
частково недійсним та визнання права власності на частину будинку у порядку
спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право
на спадщину за заповітом частково недійсним та визнання права власності на
частину будинку у порядку спадкування за законом,  посилаючись на те,  що житловий будинок АДРЕСА_1зареєстровано на
праві приватної власності у 5/25
частинах за ОСОБА_3 на підставі рішення Харківського районного суду
Харківської області від 06.04.1995
року,  у 20/25 частинах -за
ОСОБА_2  на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом,  виданого
Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області
від 26.08.1998 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його брат,  ОСОБА_4,
помер. На випадок смерті він залишив заповіт на все своє майно на
користь позивача ОСОБА_1 Згідно з чинним законодавством,  в передбачений законом строк він звернувся до
Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з
заявою про прийняття спадщини після смерті брата.

Для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом він

звернувся в КП "ХРБТІ" для отримання витягу з реєстру прав
власності на

нерухоме майно,  згідно якого спірний
будинок           належить у зазначених

частинах
співвласникам.  Однак це не відповідає
дійсності,  оскільки згідно з договором
купівлі-продажу від 11.12.1981
р. він належав на праві приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по 1/2
частині кожному.

Згідно з
рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06.04.1995 р. вищевказаний
договір купівлі-продажу визнано частково недійсним.  За ОСОБА_5. визнано право власності на 17/25 частин будинку і
за ОСОБА_3. - на 8/25 частин. У
зв"язку з проведеними переобладнаннями було перерозподілено ідеальні
частки співвласників на вказаний будинок та визнано за ОСОБА_5. право власності
на ОСОБА_2 частини
будинку й визначено,  що за нею визнано
право власності на 20/25
частин цього будинку,  замість 17/25 частин,  а за ОСОБА_3. на 5/25 частин,  замість 8/25
частин його.

26.06.1998 р. постановою
президіуму Харківського обласного суду вказане рішення було скасовано в частині
перерозподілу ідеальних часток і визнання за ОСОБА_5. права власності на ОСОБА_2 частини будинку
та

вцілому
на 20/25 частин
його і в цій частині справа направлена на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В ході
повторного розгляду справи спадкоємиця ОСОБА_5. -ОСОБА_2. від позову відмовилася,  і суд постановив ухвалу від 13.11.2000 року,  якою справу за позовом ОСОБА_2. до ОСОБА_3
провадженням закрито.

Однак,  в той же час,
відповідачка ОСОБА_2.,  на
підставі скасованого рішення оформила свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на 20/25 частин
спірного будинку після смерті ОСОБА_5.

І,  таким чином,
позивач не має можливості оформити свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після смерті брата ОСОБА_3на належні йому на праві приватної
власності 8/25 частин
спірного будинку. Тому він просить визнати частково цей заповіт недійсним,  а саме в ОСОБА_2 частинах зазначеного будинку й визнати за ним право
власності за заповітом після смерті брата ОСОБА_3 на 8/25 частин будинку.

Представник
відповідачки за довіреністю, ОСОБА_6,  у судовому засіданні не заперечував проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши
сторони,  вивчивши письмові докази по
справі,  суд вважає,  що заявлений позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як
встановлено у судовому засіданні,  згідно
з рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06.04.1995 р. було частково
визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового АДРЕСА_1 посвідчений Першою
державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 11.12.1981 p.,  р.№ 1-3858
й визнано за ОСОБА_5. право власності на 17/25 частин зазначеного будинку і за ОСОБА_3. - на 8/25 частин. У
зв"язку з проведеними переобладнаннями було перерозподілено ідеальні
частки співвласників на вказаний будинок та визнано за ОСОБА_5. право власності
на ОСОБА_2 частини
будинку й визначено,  що за нею визнано
право власності вцілому на 20/25
частин цього будинку,  замість 17/25 частин,  а за ОСОБА_3. на 5/25 частин,  замість 8/25
частин його (а.с. 15-16).

26.06.1998 р. постановою
президіуму Харківського обласного суду вказане рішення було скасовано в частині
перерозподілу ідеальних часток і визнання за ОСОБА_5. права власності на ОСОБА_2 частини будинку
та вцілому на 20/25 частин
його і в цій частині справа направлена на новий розгляд до суду першої
інстанції (а.с. 13-14).

Після
смерті ОСОБА_5. -ОСОБА_2
26.08.1998 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського
району та області було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 20/25 частин
зазначеного будинку,  р.№ 2-2317,  на підставі рішення Харківського районного суду від 06.04.1995 року,  без урахування скасованої постановою
президіуму Харківського обласного суду частини рішення (а.с. 7). Право
власності на вказану частину будинку на підставі Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом було зареєстроване за ОСОБА_2. в бюро технічної
інвентаризації.

При
повторному розгляді справи спадкоємиця ОСОБА_5. -ОСОБА_2. від позову відмовилася,  і суд постановив ухвалу від 13.11.2000 року,  якою справу за позовом ОСОБА_2. до
ОСОБА_3провадженням закрито (а.с. 15). Однак за ОСОБА_2. залишилися
зареєстрованими 20/25 частин
спірного будинку,  замість 17/25 частин
будинку,  на які вона має право

після
смерті спадкодавиці ОСОБА_5. згідно зміненого рішення суду від 06.04.1995 року.

Тому,  виходячи з вимог ч.3  ст. 61 ЦПК України про преюдиціональне
значення рішення суду від 06.04.1995
року,  з відповідними змінами,  та  ст.
14 ЦПК України про обов'язковість судових рішень,  що набрали чинності,  для всіх органів державної влади і органів
місцевого самоврядування,
підприємств,  установ,  організацій,
посадових чи службових осіб та громадян,
суд вважає за необхідне визнати частково недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом від 26.08.1998
р. реєстровий №
2-2317,  видане Першою
державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області на
ім"я ОСОБА_2,  в ОСОБА_2 частинах
будинку,  розташованого по проспекту
АДРЕСА_1  вважати,  що за даним свідоцтвомОСОБА_2належить право
власності на 17/25 частин
будинку.

Також
можливо визнати за ОСОБА_1 право власності на 8/25 частин житлового будинку,
розташованого по проспекту Леніна АДРЕСА_1  у порядку спадкування за заповітом,  після смерті брата ОСОБА_3.,  на підставі
ст. 534, 549 ЦК України
в редакції 1963 року,  оскільки позивач у встановленому законом
порядку прийняв спадщину,  про що
свідчить лист Першої держнотконтори Харківського району (а.с. 17),  свідоцтво про смерть спадкодавця (а.с. 9).

Керуючись  ст.
ст. 10,  11,
14,  60,  ч.3  ст. 61,  209,  212,
213-215,  218 ЦПК
України,   ст.  ст. 534, 549 ЦК України в редакції 1963
року,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.08.1998 р. реєстровий № 2-2317,  видане Першою державною нотаріальною конторою Харківського
району Харківської області на ім"я ОСОБА_2,  в 3/25частинах
будинку,  розташованого по проспекту
АДРЕСА_1  і вважати,  що за даним свідоцтвом ОСОБА_2 належить право
власності на 17/25 частин
будинку.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 8/25
частин житлового будинку,
розташованого по проспекту Леніна АДРЕСА_1  у порядку спадкування за заповітом,  після смерті братаОСОБА_3,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через Харківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.

Суддя: