УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

26 листопада
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,  судді
Курської А.Г. суддів    Горбань
В.В.

Шаповалової О.А. при секретарі Галіч Ю.Є. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики та сплати відсотків за простроченим
грошовим зобов'язанням,  за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду М. Сімферополя АР Крим від
12.04.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

25.01.2005
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики та сплати відсотків за простроченим грошовим зобов'язанням.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що 06.03.2003
року вона за договором позики,
оформленого у виді розписки,
передала відповідачці 500 доларів США,  які остання зобов'язувалась повернути не пізніше
06.03.2004 року,  проте в указаний строк
боржниця борг не повернула. В 2003 році відповідачка позичила у ОСОБА_3 800 доларів США,
і відповідно до розписки вказану суму повинна була
повернути йому до 01.11.2003 року. В грудні 2003 року позивачка заплатила
ОСОБА_3 800 доларів США замість ОСОБА_2 ,
і з цього часу право вимоги вказаної суми з відповідачки виникло у неї.
Відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов'язань за обома
договорами,  у зв'язку з чим позивачка
просила стягнути з неї суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за час прострочення,  а також 3% річних
від простроченої суми.

07.12.2006
року позивачка збільшила позовні вимоги і остаточно просила стягнути з
відповідачки на її користь по договору позики на суму 2660 грн.: суму боргу -
2660 грн.,  3% річних - 218 грн. 41 коп.,  суму інфляції - 922 грн. 21 коп.,  а також за договором позики на суму 4256
грн.: суму боргу - 4256 грн.,  3% річних
- 383 грн. 39 коп.,  суму інфляції - 1666
грн. 56 коп. Крім того,  просила стягнути
на її користь витрати,  пов'язані з
правовою допомогою в сумі 400 грн. і 51 грн. по сплаті судового збору.

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Останнім
рішенням суду позов задоволено,  стягнуто
з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 за
договором позики на суму 2660 грн.: суму боргу - 2660 грн.,  3% річних - 218 грн. 41 коп.,  суму інфляції - 922 грн. 21 коп.; за
договором позики на суму 4256 грн.: суму боргу - 4256 грн.,  3% річних - 383 грн. 39 коп.,  суму інфляції - 1666 грн. 56 коп.,  а також 51 грн. судового збору,  400 грн. витрат на правову допомогу,  а всього -10 557 грн. 57 коп.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить
рішення суду скасувати,  як
постановлене   при   неповному
з'ясуванні   обставин   справи
та  з   порушенням
норм

Справа
№22-4498/2007                          Головуючий
у першії

інстанції___________________________________________ Кукта
М. В.______

________________________________ Доповідач_________ Курська А.Г._____

процесуального
права. Доводи скарги полягають в тому,
що суд розглянув справу за відсутності відповідачки,  не зважаючи на її клопотання про відкладення
розгляду справи з посиланням на поважні причини,  у зв'язку з чим вона була позбавлена
можливості надати докази на обгрунтування своїх заперечень проти позову

Судова
колегія,  заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  розглянувши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги,  визнає їх
обґрунтованими і такими,  що підлягають
частковому задоволенню,  а рішення суду
таким,  що підлягає скасуванню,  з наступних підстав.

Згідно з
ч.3  ст. 303 ЦПК України апеляційний суд
не обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення норм процесуального права,  які є обов'язковою підставою для скасування
рішення.

При
задоволенні позову суд виходив з того,
що між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 виникли боргові
зобов'язання на підставі двох розписок про повернення 500 доларів США та 800
доларів США

Між тим,  з висновками суду
погодитись неможливо,  оскільки вони
зроблені з порушенням норм процесуального закону,  що призвело до неправильного розгляду справи.

Відповідно
до 4.4  ст. 311 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб,  які не брали участь у
справі.

Як
убачається з матеріалів справи (а.с. 186, 187 т.1),  позивачка надала як докази для аналізу правовідносин
сторін дві розписки,  які датовані 2003
роком.  Зі змісту одної з них
убачається,  що ОСОБА_2  просить дати їй в борг 500 у.о. строком на
один рік,  гроші бере і зобов'язується
віддати через ОСОБА_1

Суд не
перевіряв у присутності сторін,  у кого
відповідачка взяла у борг гроші,  в яких
саме умовних одиницях,  і для кого саме
повинна повернути гроші через ОСОБА_1

Між
тим,  ці обставини є суттєвими для
вирішення спору,  оскільки при розгляді
справи за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_2  в апеляційному суді 30.05.2006 року (а.с.
192) позивачка ОСОБА_1 пояснювала,  що
виступала як поручитель відповідачки за цей борг,  гроші брала у сусідки.

Щодо
другої розписки ( а.с. 187),  то з її
змісту убачається,  що ОСОБА_2  взяла у борг гроші у ОСОБА_3 і зобов'язалась
повернути борг 01.11.2003 року.

За
результатами розгляду цієї справи 30.05.2006 року судова колегія апеляційного
суду,  скасувавши перше рішення суду
першої інстанції,  в ухвалі вказала,  що відповідно до вищеназваної розписки
рішення ухвалено без залучення по справі ОСОБА_3
Але при повторному розгляді цієї справи суд не звернув уваги на ці
обставини і знову розглянув справу без обговорення питання про залучення по
справі ОСОБА_3,  який є стороною у борговій розписці та у розписці про
перехід права вимоги боргу від нього до ОСОБА_1

Приймаючи
до уваги вищенаведене,  судова колегія
вважає,  що суд не з'ясував
правовідносини сторін,  і в такому разі
спір фактично не розглянуто з додержанням вимог
ст. 179 ЦПК України про необхідність дослідження доказів безпосередньо
судом першої інстанції,  а додатковим
рішенням не може бути усунена така неповнота розгляду справи.

Відповідно
до ч.5  ст. 311 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд розглянув не всі вимоги і цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судом першої інстанції
необхідно врахувати наведене,  всебічно і
повно встановити всі фактичні обставини справи на підставі об'єктивної
оцінки,  наявних в ній доказів,  з'ясувати дійсні права та обов'язки сторін і
залежно від встановленого правильно застосувати процесуально-правові норми та
норми

матеріального
права,  що регулюють спірні
правовідносини,  а також ухвалити законне
та обґрунтоване рішення.

Керуючись
ст.ст. 303,  304,  307,
311,  313-315,  317,
319,  325 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково,
рішення Київського районного суду М. Сімферополя АР Крим від 12.04.2007
року скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення,  однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до суду касаційної інстанції.