Справа № 22Ц 2664/2007                        Головуючий в 1 інстанції
в 2 інстанції Коцюрба О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
жовтня  2007 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого:
Мережко М.В.

Суддів:              Коцюрби О.П., Оношко Г.М.

При секретарі:
Козак І.А.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеля­ційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від
26 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2до суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати, компенсації
за невикористану відпустку та моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів -

Встановила:

ОСОБА_2., звернувшись до
суду з даним позовом, просить стягнути із відповідача на її користь 430 грн.
невиплаченої при звільненні з роботи заробітної плати, 500 гривень компенсації
за невикористану відпустку, 1500 гривень за заподіяну моральну шкоду та судові
витрати по справі в сумі 69 грн.

В  обґрунтування
своїх  вимог,   позивачка
посилається  на те,  що
10  листопада

2005     року між нею та відповідачем
було укладено трудовий договір, який був

зареєстрований в Богуславському районному центрі зайнятості. Згідно
трудового

договору на неї було покладено обов'язки продавця, встановлено заробітну
плату

375 гривень в місяць. Окремо за продаж мобільних картонок їй було
встановлено місячну

оплату 55 гривень. За весь час роботи до неї відповідач претензій не мав і
вона свої трудові

обов'язки виконувала належним чином. 31 серпня 2006 року вона була
звільнена з

роботи за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. При
звільненні

відповідач не провів з нею повний розрахунок і не виплатив заробітну плату
за серпень

2006     року в розмірі 430 гривень та
компенсацію за невикористану відпустку в розмірі

500 гривень. На її звернення провести повний розрахунок відповідач не
відреагував і

належні їй кошти не виплатив, в зв'язку з чим вона зверталась за захистом
своїх прав до

прокуратури та інших державних органів.

Внаслідок
затримки розрахунку, вона перенесла моральні страждання, так як була позбавлена
права на отримання винагороди за працю та компенсації за невикористану
відпустку. Розмір моральної шкоди вона визначає в сумі 1500 грн.

Рішенням
Богуславського районного суду Київської області від 26 квітня 2007 року позов
задоволено частково.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу в якій просить рішення Богуславського районного суду
Київської області від 26 квітня 2007 року скасувати, ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно
трудового договору від 10 листопада 2005 року позивачка ОСОБА_2 була прийнята
на роботу продавцем до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи
ОСОБА_1 з оплатою 332 гривні на місяць. Також в договорі зазначено, що розмір
заробітної платні визначається за згодою сторін, але не нижче законодавчо
встановленого розміру мінімальної заробітної плати.

Зазначений
трудовий договір зареєстрований у Богуславському районному центрі зайнятості 17
листопада 2005 року.

В
трудовому договорі також зазначено, що договір розірваний сторонами 31 серпня
2006 року. ОСОБА_2 звільнена з роботи згідно ст. 38 КЗпП України за власним
бажанням.

Із копії
трудової книжки позивачки вбачається, що звільнена вона з робота 31 серпня 2006
року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Відповідно
до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день
звільнення.

З
матеріалів справи вбачається, що позивачка отримувала заробітну плату за
останні шість місяців, лютий - липень 2006 року. За серпень 2006 року вона
заробітну плату не отримувала.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення
прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки
заробітну плату за серпень місяць 2006 року в сумі 339.20 грн.

Також
правильними є висновки Богуславського районного суду Київської області про
стягнення з відповідача на користь позивачки компенсації за невикористану
відпустку так як при звільненні з роботи їй така компенсацій не виплачувалась.

Оскільки
незаконними діями відповідача при звільненні з роботи ОСОБА_2 були порушені її
трудові права на отримання заробітної плати, компенсації за невикористану
відпустку, винагороди за працю, то відповідно до ст. 237-1 КЗпП України суд
першої інстанції на законних підставах зобов»язав ОСОБА_1частково відшкодувати
позивачці заподіяну моральну шкоду.

Перевіряючи
законність та обгрунтованість рішення Богуславського районного суду Київської
області від 26 квітня 2007 року в межах доводів апеляційної скарги, вимог,
заявлених у суді першої інстанції, колегія не вбачає підстав для скасування
рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 313,314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Рішення
Богуславського  районного  суду Київської області від 26 квітня 2007
року залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.