Справа № 22-ц-1389                                Головуючий у 1 -й інстанції
27                                               Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем  України

27
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого
-   Попруги С.
В.,

суддів                       -      Сибільової Л.О.,   Кононенко О.Ю,

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.
та осіб,   які беруть участь у
справі - позивачки за первісним позовом ОСОБА_1,   відповідачкиОСОБА_2
та її представника ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м.  Суми від 13 вересня 2007 року у  справі
за  позовом     ОСОБА_1
до  ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист
честі,   гідності та відшкодування
моральної шкоди,

встановила:

Зазначеним
рішенням суду відмовлено ОСОБА_1 іОСОБА_2   в задоволенні позовних вимог.

В
апеляційній скарзіОСОБА_2  ,   посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права,   зокрема,
ст.
ст.   213,   215 ЦПК України,   неповне з'ясування обставин,   що мають значення для справи,   необ'єктивну оцінку доказів в справі,   в тому числі показань свідків,   просить рішення змінити в частині відмови їй
в задоволенні позовних вимог та задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Вислухавши
доповідь судді-доповідача,   пояснення
апелянта та її представника,   які
підтримали скаргу з викладених в ній мотивів,
заперечення ОСОБА_1 проти скарги,
вивчивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,   заявлених в суді першої інстанції,   колегія суддів вважає,   що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

ОСОБА_4,   звернувшись в лютому 2007 року з позовом до
суду,   свої вимоги мотивувала тим,   що вона іОСОБА_2
проживають в одному будинку на одному поверсі,   є сусідами по коридору. Виконуючи громадську
роботу голови будинкового комітету,
вона в жовтні 2006 року організувала ремонт свого під'їзду і коридору за
кошти жителів будинку за їх згодою,
прибирає сходові клітини,   за що
жителі добровільно оплачують її роботу. Нею був складений графік прибирання
коридору мешканцями шести квартир,
оскільки це прибирання не здійснює обслуговуюча їх житлово-комунальна
організація,   якій за це жителі кошти не
сплачують. До числа цих шести квартир відноситься і квартира ОСОБА_2 Жителі
квартир,   крімОСОБА_2  ,
здійснювали прибирання за графіком.
В січні 2007 року вона поцікавилась уОСОБА_2
,   чому та не
прибирає в коридорі,   і та
відповіла,   що їй не дозволяє це робити
чоловік. Наступного дня співмешканець ОСОБА_2 звинуватив її у
втручанні в їх особисте життя. Через деякий час вона

отримала
лист від адвокатаОСОБА_2  ,   в якому
її безпідставно звинуватили в порушенні прав інших громадян,   скоєнні злочину,   чим принизили її честь і гідність,   заподіяли моральної шкоди,   на відшкодування якої просила стягнути
зОСОБА_2   500 гр.

ОСОБА_2 ,
звернувшись в квітні 2007 року до суду з зустрічним
позовом,   свої вимоги мотивувала
тим,   що вона в жовтні 2005 року
придбала квартиру в будинку,   де
проживає ОСОБА_1,   разом з своєю
сім"єю проживає з нею на одному поверсі. ОСОБА_1 примушувала її сплачувати
за прибирання сходів,   лаялась на
підвищених тонах з нецензурними виразами за те,   що вона не прибирає коридор,   не поцікавившись,   чи дозволені їй фізичні навантаження,   принижувала та ображала її. ОСОБА_1 збирає
грошові кошти за послуги кабельного телебачення,   але ніяких документів в підтвердження оплати
не надає,   постійно виясняла,   де і ким працює вона та її співмешканець -
громадянин Німеччини,   висловлювала
незадоволення її частими відрядженнями та поверненнями пізно додому. 11 січня
2007 року ОСОБА_1 вилаяла її за тривалу відсутність вдома,   через декілька днів знову неодноразово в
нецензурній формі образливо висловлювалась на її адресу. В лютому 2007 року
вона звернулась до адвоката,   і той
надіслав письмове звернення до ОСОБА_1 з проханням припинити протиправні дії.
Не зважаючи на це,   ОСОБА_1 вкинула до
її поштової скриньки листа з перерахуванням послуг житлово-комунальної
організації та з порадою звернутись до юриста цього підприємства. Діями ОСОБА_1
принижені її честь,   гідність,   ділова репутація,   погіршився стан здоров'я. Просила стягнути з
ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 1600 гр.

Вирішуючи
спір та відмовляючи в задоволенні позовів,
місцевий суд виходив з того,   що
кожна з сторін не довела ті обставини,
на які посилалась як на підставу своїх вимог,   а тому відсутні підстави для відшкодування
сторонам моральної шкоди.

Цей
висновок суду узгоджується з вимогами матеріального та процесуального
права,   зокрема   ст.    ст.
23,   297,   1167 ЦК
України,     ст.    ст.
10,   60 ЦПК України,   згідно яких кожна сторона повинна довести ті
обставини,   на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків,   встановлених цим
Кодексом.

Судом
першої інстанції встановлено,   що
ОСОБА_1 таОСОБА_2   проживають,   відповідно,
в АДРЕСА_1. ОСОБА_1 без погодження з мешканцями квартир був складений
графік прибирання спільного коридору. В січні 2007 року між сторонами виник
конфлікт із-за того,   щоОСОБА_2   не прибирала коридор згідно графіку. Таке
прибирання житлово-комунальна організація не проводить і цей вид послуг не
входить до тарифу,   за яким жителі
оплачують послуги ЖКО.

До
ОСОБА_1 звернувся співмешканецьОСОБА_2  ,   який
наполягав на тому,   щоб ОСОБА_1 називала
його дружину на "Ви",
вказав,   що вона платить за
житлово-комунальні послуги по квитанціях.ОСОБА_2   звернулась до адвоката,   який направив ОСОБА_1 лист з вимогою не
порушувати особисті немайнові праваОСОБА_2

В листі
зазначалось,   що ОСОБА_1 розповсюджує
проОСОБА_2   негативну недостовірну
інформацію,   яка принижує її честь,   гідність та ділову репутацію,   веде себе «по-хамськи»,   вчиняє скандали,   ображає її,
примушує сплачувати за прибирання сходової клітини спочатку 1,  5 гр.,
потім - 2 гр.,   збирає кошти за
оплату кабельного телебачення,
ремонтних робіт,   сама встановлює
розмір коштів і не надає документів про оплату,   тому її дії можна кваліфікувати як
вимагання. Також вказувалось на те,   що
ОСОБА_1 не подає декларацій про отримання доходів у вигляді оплати за
прибирання сходових клітин,   та вона

попереджувалась,  що у випадку неприпинення протиправних дій
вони будуть звертатись до правоохоронних,
податкових органів,  суду з
позовами для захисту своїх прав та з метою проведення відповідними органами
перевірок з приводу ухилення її від сплати податків та порушення кримінальної
справи.

Одержання
листа від адвоката стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до
ОСОБА_2  про відшкодування моральної
шкоди.

Суд
прийшов до вірного висновку про те,  що
конфлікт між сторонами стався з вини їх обох,
погіршення їх стану здоров'я із-за поведінки протилежної сторони не
знайшло підтвердження в судовому засіданні. Надані сторонами довідки медичних
органів про виклики швидкої допомоги,
перенесені ними захворювання не підтверджують зв'язку між їх взаємною
поведінкою та заподіянням одна одній моральної шкоди.

ОСОБА_2  не надала суду переконливих доказів про
те,  що ОСОБА_1 розповсюджувала про неї
негативні відомості та своїми діями принизила її честь,  гідність та ділову репутацію,  порушила її право на індивідуальність,  на особисте життя та його таємницю,  погрожувала їй,  що давало б підстави для захисту цих прав і
відшкодування в зв"язку з цим моральної шкоди.

В
матеріалах справи є докази про те,  що
ОСОБА_1 збирала серед жителів під'їзду,
в тому числі і у ОСОБА_2
,  кошти за оплату кабельного
телебачення,  сплачувала їх за
призначенням.  Також їй жителі з власної
ініціативи оплачували прибирання нею сходових клітин. Підстави вважати,  що зазначеними діями ОСОБА_1,  зокрема,
ненаданням документів про підтвердження цієї оплати,  ОСОБА_2
заподіяна моральна шкода,
відсутні.

З огляду
на те,  що ОСОБА_1 на зборах жителів
будинку 22 червня 2002 року була обрана головою будинкового комітету,  хоча він і не був зареєстрований в
установленому законом порядку,  її
дії,  направлені на організацію жителів будинку
до підтримання порядку,  не свідчать про
її мету порушити права ОСОБА_2  Остання
не надала доказів тому,  що ОСОБА_1
робила це в формі протиправних дій,  які
б були підставою для захисту честі,
гідності,  ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди.

При
розгляді даної справи місцевий суд вірно встановив обставини справи та
відповідні їм правовідносини,  належним
чином з"ясував та перевірив доводи кожної сторони,  переконливо обгрунтував висновки,  викладені в рішенні.

Апеляційна
скарга не містить посилань на факти чи обставини,  які б могли бути підставою для скасування
рішення,  яке узгоджується з доказами,  наявними у справі. Підстав для його
скасування не вбачається

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2007 року в даній справі
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.