Справа № 22 -1801 2007року                                                                   Головуюча
19                                                                                               Ковтун
Доповідач  Чорнобривець О.С.
Рішення

Іменем України

12
грудня 2007 року                            Колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої                                         Кривохіжи
В.І.

суддів                  Черниш Т.В.,  Чорнобривець О.С.

при
секретарі                                      Дімановій
Н.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
гаражного кооперативу „Автолюбитель-8" на рішення Ленінського районного
суду М. Кіровограда від 03 липня 2007року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 у жовтні
2005року звернувся в суд з позовом до гаражного кооперативу
„Автолюбитель-8",  в якому просив
визнати дії відповідача неправомірними,
зобов'язати надати йому довідку про його заробітну плату та стягнути
моральну шкоду.

Зазначав,  що його письмове звернення до відповідача від
1.07.2005року щодо надання довідки про розмір його заробітної плати за період
роботи у кооперативі,  останнім залишено
без відповіді. Посилаючись на Закон України „Про інформацію",  Закон України „Про звернення
громадян",  вважав,  що порушено його право на вчасне,  у визначений законом термін,  отримання інформації щодо себе,  тому просив задовольнити позов,  зобов'язавши відповідача надати довідку про
його заробітну плату та стягнути 14880грн. у відшкодування моральної
шкоди,  завданої неправомірними діями
відповідача.

Повторним
заочним рішенням Ленінського районного суду М. Кіровограда від 03 липня
2007року позов задоволено частково. Суд,  визнав дії гаражного кооперативу
„Автолюбитель-8" неправомірними,
зобов'язав адміністрацію надати довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за весь час
роботи у кооперативі. На користь позивача стягнуто у відшкодування моральної
шкоди 800грн.

В апеляційній
скарзі позивач,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального і процесуального права,  просить змінити рішення суду в частині,  якою визначена сума відшкодування завданої
моральної шкоди,  та ухвалити нове
рішення про задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

В апеляційній
скарзі відповідач,  посилаючись на
те,  що вимоги позову є
недоведеними,  просив скасувати рішення
суду,  як таке,  що ухвалено з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах,  визначених
ст.  303 ЦПК України,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга позивача підлягає
відхиленню,  апеляційна скарга
відповідача - задоволенню,  а рішення
суду скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Судом
встановлено,  що позивач у період з
01.12.2001р. по 21.07.2003року працював охоронцем у гаражному кооперативі. В
січні та червні 2004року позивач звертався до суду з позовними вимогами до
відповідача про стягнення розрахункових сум та моральної шкоди,  в задоволенні яких,  ухваленими відповідно 28.01.2004рокута
01.06.2004року судовими рішеннями Ленінського районного суду М.
Кіровограда,  відмовлено. Рішення суду є
чинними.

З наявної у
матеріалах справи заяви позивача вбачається,
що ОСОБА_1 1.07.2005року звернувся до гаражного кооперативу з вимогою
про надання йому інформації щодо помісячних нарахувань та утримань проведених з
ним розрахунків за час роботи у кооперативі з 01.12.2001року по
21.07.2003року/а.с. 9/.

Задовольняючи
частково позов,  суд виходив із
того,  що відповідач,  не розглянувши належним чином звернення
позивача,  порушив вимоги  ст. 15 Закону України „Про звернення
громадян" /далі Закон/,  і що такими
неправомірними діями відповідача позивачеві заподіяно моральну шкоду.

Проте
таких висновків суд дійшов,  не
перевіривши повно та всебічно фактичних обставин справи,  висновки суду не грунтуються на зібраних
доказах та не відповідають закону,
застосованого судом.

Вирішуючи спір
про відшкодування громадянину моральної шкоди у зв'язку з порушенням вимог
Закону,  суд повинен встановити і
зазначити у рішенні категорію звернення,
визначити чи поширюються норми вказаного Закону,  зокрема
ст. 25,  на ці звернення,  в чому полягає неправомірність дій та
рішень,  які права,  законні інтереси чи свободи громадянина було
порушено.

Відповідно до
ч.2  ст. 25 Закону громадянину на його
вимогу і в порядку,  встановленому чинним
законодавством,  можуть бути відшкодовані
моральні збитки,  завдані неправомірними
діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги.

Виходячи з
положень  ст. 3 цього Закону,  письмове звернення ОСОБА_1 до відповідача
про видачу довідки,  за своїм змістом є
заявою,  оскільки містить прохання
колишнього працівника про сприяння реалізації права щодо обізнаності проведених
з ним розрахунків за час роботи. Тому дії відповідача чи бездіяльність з
приводу розгляду письмового звернення позивача,
не пов'язані з розглядом скарги,
а відтак,  підстави для
задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди,  відсутні.

Крім того,  на порушення вимог  ст.
ст.  213, 214 ЦПК суд належним
чином не перевірив чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувались вимоги і заперечення сторін та якими доказами
вони підтверджуються.

Як
встановлено,  юридичною адресою гаражного
кооперативу та фактичним місцем його знаходження є с. Завадівка  м.
Кіровоград. Позивачу про це було відомо. Однак,  як свідчать матеріали справи,  письмове звернення позивачем було направлено
за адресою вул. Чернишевського,  143
м.  Кіровограда/ а.с. 9/.

Згідно
поштового повідомлення,  лист позивача
вручено не було та повернено по закінченню строків зберігання /а.с. 10-11/.
Позивачем наведені обставини не спростовані,
інших звернень до відповідача з цього питання не було.

Оскільки
наведені обставини свідчать про те,  що
звернення позивача не було отримано відповідачем,  тому безпідставними є висновки суду щодо
неправомірності дій останнього при розгляді звернення позивача.

З
урахуванням наведеного,  рішення суду є
незаконним та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

На підставі
Закону України „Про звернення громадян",
керуючись  ст.  ст. 303,
307,  п.3 ч.1  ст. 309,
ст.  ст.  313,
314,  316 ЦПК України,  колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну
скаргу гаражного кооперативу „Автолюбитель-8" задовольнити.

Рішення
Ленінського районного суду М. Кіровограда від 03 липня 2007року скасувати.

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до гаражного кооперативу „Автолюбитель-8" про визнання дії
відповідача неправомірними та стягнення моральної шкоди,  відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.