Справа №2-257/2007
РІШЕННЯ

іменем    України

01
серпня 2007 року                                                                                          смт.  Куликівка

Місцевий
Куликівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді -   Білого М.
М.  при секретарі   -
Бойко С. С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  прож. АДРЕСА_1;

до відповідача:

ТОВ
„Злагода",  місцезнаходження: 16332
Чернігівська область Куликівський район село Орлівка вулиця Шевченка,  35,

Третя особа:
Орлівська сільська рада,  с.
Орлівка,  Куликівського району;

про
підтвердження наявності оспорюваного права та повернення майна із чужого
незаконного володіння,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом до суду і просить визнати його законним володільцем
агрегату СМ-4,  та зобов'язати
відповідача повернути йому зерноочисну машину.

В
обґрунтування своїх позовних вимог як в позовній заяві так і в судовому
засіданні вказав,  що в травні 2001 року
при розпаюванні майна колишнього КСП „Україна" села Орлівка,  довіреним особам груп громадян-власників
майнових паїв,  на підставі
довіреностей,  комісією з передачі майна
було передано у спільну власність майно колишнього КСП. На момент
передачі,  у виробничих приміщеннях,  що перейшли до нових власників,  знаходилося й інше майно колишнього КСП
володільцем якого,  за
правонаступництвом,  являвся СВК
„Україна". За усною домовленістю між керівництвом правонаступника КСП -
СВК „Україна" і довіреними особами,
одним із яких був і він,  під їх
особисту відповідальність,  зазначене
майно передавалося в тимчасове володіння останнім до остаточного його розподілу
між особами,  що на той час не
визначилися і не заявили про свій намір отримати майнові паї в натурі. На
зазначених умовах він отримав зерноочисну машину,  балансовою вартістю 1000 гривень. Протягом
п'яти років попереднім володільцем або іншими особами,  СМ-4 витребувана не була,  знаходилася у фактичному безперервному його
володінні і в травні 2006 року відповідно до положень  ст.
344 ЦК України
про набувальну давність стала власністю позивача. Але у 2005 році,  ТОВ „Злагода" відмовилась повернути йому
СМ-4,  яка була надана йому останнім у
тимчасове користування для очистки зерна та під умову повернення. Виходячи з
положень п. 2 ч.3  ст.  34 ЦК,  втративши майно не з своєї волі,  він 15.06.2006 року звернувся до суду з
позовом до ТОВ „Злагода" про його витребування,  щоб перервати набувальну давність на
СМ-4,  власником якої він себе вважав з
травня 2006 року. ТОВ „Злагода" заперечило проти позову,  оскільки,
на їх думку,  позивач незаконним
шляхом заволодів майном,  що домовленості
між ним і попереднім власником машини не було,
тому він права власності на неї не має. 25.12.2006 року суд відмовив
йому у задоволенні позову,  потім
20.02.2007 року він звернувся до прокурора району про

встановлення
правомірності набуття у володіння зерноочисної машини ТОВ „Злагода" та
ним.  Дослідною перевіркою Куликівського
РВ УМВС будь-яких фактів щодо відсутності згоди сторін на передачу майна у
володіння не встановлено,  як і не
встановлено жодних незаконних дій з його боку по набуттю у володіння СМ-4. Як
вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи він відкрито
і безперервно володів агрегатом допоки,
в 2005 році ТОВ „Злагода" дане володіння не перервало,  відмовившись повернути машину володільцю.
Тому виходячи з того,  що підтвердились
всі фактичні дані по набуттю у володіння ним СМ-4,  відкритість і безперервність володіння,  момент переривання володіння ТОВ
„Злагода",  а також безпідставність
не повернення йому майна,  він просить
визнати його законним володільцем СМ-4,
підтвердити наявність права власності у нього на СМ-4 набутого ним,  відповідно до
ст.  344 ЦК України та зобов'язати
відповідача невідкладно повернути йому СМ-4.

Представник
ТОВ „Злагода" позовні вимоги не визнала і пояснила,  що дійсно вказаний сільгоспагрегат в даний
час нікому не належить,  так як відсутнє
рішеня комісії по розпаюванню майна сільгосппідприємства і комісія по
розпаюванню майна не працює декілька років. Цей агрегат в 2001 році був поставлений
для зберігання в ангар,  який був
виділений групам власників майнових паїв ОСОБА_2
і ОСОБА_1. Цією машиною раніше користувались всі,  втому числі група власників ОСОБА_1 і ТОВ
„Злагода",  однак з 2005 року СМ-4
користується виключно ТОВ „Злагода",
так як ТОВ цю машину ремонтує,
крім цього в ТОВ працюють три власника неодержаних майнових паїв,  які написали заяви про бажання одержати в
рахунок майнових паїв цю машину. На сьогоднішній день права на цю машину вони
не мають,  так як комісія по розпаюванню
майна не працює і ніхто не може прийняти рішення про виділення в натурі
майнового паю. Вона знає,  що протягом
останнього часу позивач постійно скаржиться міліцію,  прокуратуру,
суд на незаконність утримання сільгоспмашини ТОВ „ Злагода",  але вважає,
що ТОВ має такі ж права на СМ-4,  як і ОСОБА_1.

Представник
Орлівської сільської ради в особі сільського голови пояснила,  що в даний час вказана машина не належить
нікому,  а у свій час була передана на
тимчасове зберігання в ангар,  який
належить ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 до вирішення питання про передачу у власність власникам майнових
паїв,  а так як комісія не працює,  то це питання не вирішується. Сільська рада
не може вмішуваться в діяльність про розпаювання майна бувшого СВК «Україна».
Нормативних актів ,  які б регулювали цей
процес у відсутності комісії по розпаюванню немає. В даний час на території
Орлівської сільської ради проживає 211 власників неодержаних майнових
паїв,  однак ніхто з них не звертається з
заявами про одержання паїв,  так як
знають,  що майна фактично немає,  або воно непригодне для використання.

Заслужавши
сторони,  представника третьої особи та
дослідивши матеріали справи,  а також
матеріали цивільної справи №2-220-2006 року і копію рішення суду від 25.12.2006
року суд доходить висновку,  що позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

Із
матеріалів цієї справи і справи №2-220 вбачається,  що протягом значного часу сторони
користувались спірним майном і при цьому не мали претензій один до одного. Не
маючи якогось особливого права на цю машину відповідач фактично протиправно
користується нею на протязі незначного часу,
порушуючи домовленість між сторонами про сумісне користування.

Позивач
з метою поновлення права на користування цим майном неодноразово звертався в
органи міліції,  прокуратуру і суд. При
перевірці цих звернень було підтверджено його доводи,  на які він посилався в позові. Це видно і із
копії рішення суду від 25.12.2006 року і копії постанови Куликівського РВ УМВС
від 31. 05. 2007 року.

Сам  позивач
в своїх поясненнях     не суперечить
тій  обставині,   що
при вирішеня питання про власність відносно цієї машини вона повинна
бути повернута власникам,  але
зберігатись в тому місці,  де їй було
визначено по домовленності при вирішенні питань по розпаюванню. Проти вказаної
обставини фактично не заперечує представник ТОВ «Злагода».

Не
виконання вказаної домовленності з боку ТОВ порушує інтереси інших осіб,  які мають право користуватись цією
машиною,  а в майбутньому і бути
власником цієї машини,  тому доводи
позивача суд вважає такими,  що мають
бути прийняті судом для вирішення спірного питання на користь позивача по вище
вказаним судом підставам.

Що
стосується посилання позивача на правові підстави набуття права власності на
майно відповідно  ст.  344 ЦК
України,  то цей закон не може
регламентувати правовідносини,  які
склались між сторонами в процесі користуванням спірною машиною.

Встановлені
судом спірні правовідносини між сторонами можуть бути врегульовані рішенням
суду про визначення тимчасового володіння машиною позивачем і накладенням
зобов»язання на відповідача про повернення
позивачу. Це забезпечить захист інтересів інших осіб і інтересів
позивача.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 397-399, 400,  а також  ст.
ст.  З,  5,
6,  7,  8,
10,  15,  158,
209,  212, 213-215,  218 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1.

Визнати за
ОСОБА_1 тимчасове право на володіння СМ-4

Зобов'язати ТОВ
«Злагода» передати ОСОБА_1 СМ-4.

Стягнути з ТОВ
«Злагода» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 88 грн. 50 коп.

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано до суду
першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.