УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25
грудня 2007 року                                                                                            м.
Одеса

Судова
колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого                                                                  Гайворонського
С.П.

суддів                                                                              Виноградової
Л.Є. Сегеди С.М.

при
секретарі                                                                 Карпенко С.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа -ОСОБА_3) про вселення, усунення
перешкод в користуванні житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування
житлом за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 на рішення
Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2007 року,

встановила:

03
лютого 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про вселення,
усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, посилаючись на те, що
ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 користуватися квартирою АДРЕСА_1.

В
обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 вказувала, що вона проживала у
вищевказаній квартирі з 1990 року у якості члена сім ї головного наймача -
ОСОБА_2

В
листопаді 2005 року, ОСОБА_2 вигнав ОСОБА_1 з зазначеної вище квартири,
перешкоджав проживанню у квартирі АДРЕСА_1, у зв'язку з чим, ОСОБА_1 змушена
була звернутися до суду за захистом своїх прав.

ОСОБА_2
та ОСОБА_3 3вернулися
до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила
право користування житлом, тобто квартирою АДРЕСА_1, з тих підстав, що

Головуючий
у першій інстанції - Калашникова
О.І.                     Справа №
22ц-5549/2007р.

Доповідач
- Гайворонський С.П.                                                    Категорія
ЦП : 32

ОСОБА_1 у добровільному порядку залишила спірну
вищевказану квартиру, оскільки
придбала у власність інше житло - квартиру АДРЕСА_1.

У
судовому засіданні:

·  ОСОБА_1
свій позов підтримала, зустрічний позов не визнала;

·  ОСОБА_2
свій зустрічний позов підтримав, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав.

Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2007 року у задоволені позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення і усунення перешкод у користуванні житловими
приміщеннями відмовлено.

Позов
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 суд
задовольнив.

Суд
першої інстанції визнав ОСОБА_1 такою особою, що втратила право користування
житлом у квартирі АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1, відмовивши у задоволенні
зустрічного позову, оскільки судом першої інстанції були порушені норми
матеріального права.

Судова
колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Розглядаючи
спір, судова колегія вважає, що районний суд дослідив та оцінив обставини по
справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так
згідно з вимогами ст.107 ЖК України, роз'яснень викладених у п.11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1085 року (з наступними змінами),
наймач, або член його сім ї, який вибув на інше постійне проживання, втрачає
право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення
позову про це.

На
ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать
про обрання стороною іншого місця проживання.

На
підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що відмовляючи ОСОБА_1 у
задоволені її позову до ОСОБА_2 про вселення і усунення перешкод у користуванні
житловими приміщеннями та задовольняючи позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання
ОСОБА_1 такою, особою, що втратила право на користування житлом у квартирі
АДРЕСА_1, районний суд вірно виходив з того, що з листопада 2005 року ОСОБА_1
та ОСОБА_2 спільно не проживають, ОСОБА_1 на праві власності має інше житло за
адресою: АДРЕСА_1, за яке сплачує комунальні послуги.

Відповідно
до загальних положень цивільно-процесуального законодавства, факти підставу
позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права повинні
вказувати на юридичну природу спірних правовідносин, що являються предметом
позову.

Позивач
повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими вона, як
з юридичними фактами, пов'язує свою матеріально-правову вимогу.

Між тим,
судова колегія вважає, що ОСОБА_1, на порушення її обов'язку, передбаченого
ст.10 ЦПК України, щодо доведення підстави свого позову, не довела тих
обставин, що ОСОБА_2 перешкоджав проживанню ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1,  оскільки
зазначене  вище  не підтверджується матеріалами справи,
показаннями свідків.

Із
всього вищевикладеного вбачається, що позивач ОСОБА_1 не довела своїх
зазначених вище позовних вимог, а суд першої інстанції при ухваленні рішення по
даній справі врахував положення ст. 6 Конвенції про захист прав і основних
свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і
обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Таким
чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або
могли призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись
ст. ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314,
ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення
Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2007 року по цивільній справі
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3) про вселення,
усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право
користування житлом - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до Верховного Суду України.