Справа
№ 22ц -1503/2007р.
Головуючий в 1 інстанції
Доповідач в апеляційній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 листопада 2007 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста Севастополя у
складі: головуючого        - Клочка В.П.

суддів  - Володіної Л.В.,  Сундукова В.М.

при
секретарі      - Баран М.Л.

за участю        - позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,  за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Балаклавського району м. Севастополя від 22
серпня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,  ОСОБА_4, ОСОБА_5 і,
вточнивши свої вимоги просила стягнути з відповідачів у відшкодування
моральної шкоди 8000 грн.,  у
відшкодування матеріальної шкоди 1288, 50 грн.,
яка спричинена неправомірними діями відповідача,  що виразилися в нанесенні тілесних ушкоджень
неповнолітньому ОСОБА_2

Рішенням місцевого суду Балаклавського району м.
Севастополя від 22 серпня 2007 року у задоволенні вимог ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
просить рішення суду скасувати,
як ухвалене з порушенням норм процесуальбного права,  при невідповідності висновків суду фактичним
обставинам справи,  просить справу
направити до суду першої інстанції на новий розгляд,  посилаючись на те,  що суд не врахував,  що батьки Бредіхіни не звертали увагу на
емоціональний стан їх сина.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1,  яка
підтримала апеляційну скаргу,  дослідивши
матеріали справи,  обговоривши доводи
скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача,
суд виходив з того,  що доказів
про те,  що батьки Бредіхіни знали про
психічний стан свого сина суду не надано.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів.

У
відповідності до вимог ч.2 ст. 1186 ЦК
України,  якщо. шкода заподіяна
особою,  що не розуміла  значення своїх дій і не могла керуватися ними
у зв'язку із психічним розладом   або

слабоумством,  суд може ухвалити рішення про відшкодування
цієї шкоди його чоловіком (дружиною),
батьками,  повнолітніми дітьми,  якщо вони проживали разом із цією
особою,  знали про його психічний розлад
або слабоумство,  але не прийняли запобіжних
заходів щодо шкоди.

Судом встановлено,  підтверджується
матеріалами справи,  що 05 жовтня 2005
року ОСОБА_3 заподіяв неповнолітньому ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді
різаної рани правого передпліччя в нижній третині з ушкодженням сухожилля разгибателя 3, 4, 5 пальців.

У  відповідності до
висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 125 від 01.06.2007
року,  ОСОБА_3 на момент нанесення
тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_2 перебував у хворобливому стані -
маніфест хронічного психічного захворювання - шизофренії,  галлюцінаторно -маревний синдром. ОСОБА_3 по
своєму психічному стані на той момент не міг віддавати звіт своїм діям і
керуватися ними (а.с.70-72).

Згідно з отриманої на запит відповіді з диспансерного психоневрологічного відділення
№ 7 для дорослих,  ОСОБА_3,
1988 року народження,
перебуває під консультативним наглядом у психіатра з листопада 2005 року
з діагнозом: шизотіпический розлад,
тобто після здійснення противоправних дій (а.с.113).

Врахувавши показання відповідача ОСОБА_4,
які не спростовуються матеріалами справи,  суд прийшов до обґрунтованого висновку,  що відшкодування шкоди не може бути покладене
на відповідачів,  що є батьками ОСОБА_3,
оскільки на момент заподіяння шкоди вони не знали про
його психічний розлад.

Доказів,  що ОСОБА_3 раніш,  тобто до 05.10.2005 року,  хворів психічними захворюваннями і те,  що батьки знали про його психічний розлад,  суду не надано.

Доводи апеляційної скарги,  що батьки Бредіхіни не звертали уваги на
емоціональний стан свого сини доказами по справі не підтверджується,  а тому колегією суддів до уваги не
приймається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують,  рішення суду ухвалене у відповідності до норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене,  колегія суддів
не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись
ст.303-316 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА
:

Апеляційну   скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
місцевого  суду  Балаклавського  району
м. Севастополя від 22 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання
законної сили.