Справа №2-2162/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007
року Дніпровський районний суд міста Херсона у складі: головуючого судді -
Циганій С.І., при секретарі - Юрченко
Н.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду
м.Херсона цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Добробут» (далі ТОВ «Добробут»), третя особа відкрите
акціонерне товариство «Херсонський бавовняний комбінат» (далі ВАТ «ХБК») про
визнання права користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з грудня 2003
року вона постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1, наймачем якої був її дядько
- ОСОБА_2, який жив
один та потребував сторонньої допомоги. За час проживання позивачка
неодноразово зверталася до ТОВ «Добробут» з заявами про реєстрацію її за
вказаною адресою, але їй було відмовлено.ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Позивачка
вважає, що вона набула право користування вказаним житловим приміщенням та просила
суд визнати за нею це право.

В
судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги за
підставами, вказаними в позовній заяві та просили позов задовольнити.

Представник
відповідача позов визнав та просив його задовольнити.

Представник
третьої особи позов не визнав та пояснив, що будинок, в якому знаходиться
спірна квартира, знаходиться на балансі ВАТ «ХБК», який не передавав ТОВ
«Добробут» право на укладання договорів найму житлових приміщень.

Заслухавши
сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не
обґрунтовані та задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Відповідно
до ст.65 Житлового Кодексу України наймач вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.
Особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням.

Судом
встановлено, що відповідно до ордеру на жиле приміщення №2324 від 08.05.1992р.
наймачем квартири АДРЕСА_1, був ОСОБА_2,
який померІНФОРМАЦІЯ_1 Разом з ним проживав його син - ОСОБА_3, який помер
влітку 2006 року. Інших осіб у вищевказаній квартирі не проживало, що підтверджується
показаннями свідків ОСОБА_4.,ОСОБА_5., які пояснили, що були знайомі з ОСОБА_2.
та підтримували з ним стосунки, провідували його до самої смерті. З його слів
їм відомо, що родичів у нього не було. В квартирі зОСОБА_2., крім його сина,
ніхто ніколи не проживав.

Позивачка
та її представник, відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, в судовому
засіданні не надали ніяких доказів, які б підтверджували, по-перше родині
відносини позивачки та ОСОБА_2, та по-друге факт проживання позивачки однією
сім'єю з ОСОБА_2. у вищевказаній квартирі.

Суд
критично ставиться до показань свідків ОСОБА_6. та ОСОБА_7, так як вони
протирічать дослідженим в судовому засіданні доказам, свідки є близькими
позивачці, тому можуть бути зацікавленими в розгляді справи.

Керуючись ст.ст.
10, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України,

вирішив:

В
задоволені позову ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.
Херсона шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційного суду Херсонської області або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.