Справа 22-ц-2947/07р.                             Головуючий
1 ін ст.  Савицький М. Б.
- майнові.                                 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13   вересня
2007  року  судова колегія  судової палати  у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого - Міненкової Н.О. Суддів - Гальянової І.Г., Ларенка В.І. При
секретарі - Набока О.О. розглянувши
у    відкритому    судовому
засіданні    м.     Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
заочне рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 27 лютого
2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності
на 1/2 частину будинку,  -

ВСТАНОВИЛА

Рішенням
( заочне) Сахновщинського районного суду Харківської області від 27 лютого 2007
року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності
на 1/4 частину житлового будинку по АДРЕСА_1.

Не
погодився з рішенням ОСОБА_1 і в заяві про перегляд заочного рішення просив
переглянути рішення.

Ухвалою
Сахновщинського районного суду Харківської області від 23 березня 2007 року
заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати,  посилаючись на те,  що фактично шлюбні відносини були припинені в
грудні 2002 року. Спірний незакінчений будівництвом будинок був придбаний до
укладення шлюбу,  а зареєстрований і
введений в експлуатацію після реєстрації розірвання шлюбу.

Вважає,  що до звернення з позовними вимогами спір
було вирішено добровільно і позивачці залишилась трикімнатна квартира та інше
майно придбане в період шлюбу.

Перевіривши
матеріали справи,  обговоривши доводи
апеляційної скарги,  вислухавши сторони
судова колегія вважає,  що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав

З
матеріалів справи вбачається,  що позивачкою
пред'явлені вимоги про розподіл будинку АДРЕСА_1,  з посиланням на те,  що зазначений будинок був придбаний в період
шлюбу та відноситься до спільного майна подружжя,  яке підлягає розподілу в рівних частках.

Уточнюючи
позовні вимоги в травні 2006 року ( а.с.
68) позивачка просила визнати за нею право власності на спірний будинок
в 12 частині будинку та земельної ділянки.

В
позовній заяві від 21 грудня 2006 року позивачка зазначила інше майно,  придбане в період шлюбу,  яке також просила розділити,  відповідно до
ст.  ст.  60, 70 Сімейного Кодексу.( а.с. 131).

21 грудня 2006 року суд своєю ухвалою позовні вимоги роз'єднав в самостійні
провадження,  розглянувши первинний позов
про розподіл будинку по АДРЕСА_1.( а.с.
228).

Пізніше
позивачка від позовних вимог про розподіл майна відмовилась і відмова прийнята
судом,  суд ухвалою від 12 червня 2007
року позовну заяву ОСОБА_2 залишив без розгляду,  залишивши вимоги щодо розділу будинку.

Відповідач
від оскарження ухвали суду про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_2
про розподіл майна,  придбаного в період
шлюбу відмовився. Його представник неодноразово стверджував те,  що ОСОБА_1 особисто пред'явив вимоги про
розподіл майна подружжя,  але доказів на
підтвердження цього суду надано не було.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину будинку
АДРЕСА_1 суд першої інстанції виходив з того,
що спірний будинок був придбаний в 1997 році в період зареєстрованого
шлюбу позивачки з ОСОБА_1 Відповідно до договору купівлі продажу будинку
ОСОБА_1 придбав житловий будинок,
незакінчений будівництвом( а.с.
89). До 2006 року реєстрацію в Сахновщинському МГКПТІ відповідач не
проводив ( а.с.  74).

Позивачка
в судовому засіданні підтвердила і ці обставини не заперечували ОСОБА_1 ні його
представник,  що будівництво будинку було
закінчено до розірвання шлюбу. В будинку
проживали  разом   з
неповнолітніми   дітьми:   донькою

конкретних
дій,  які б свідчили про бажання
відповідача добровільно розділити спільне майно останній не здійснив.

Ствердження
того,  що позивачка може проживати з
дітьми в трикімнатній квартирі та користуватися іншим майном ,  придбаним в період шлюбу не підтверджені
ніякими доказами. Між тим,  з оглянутих в
судовому засіданні знімків квартири вбачається,
що остання на даний момент для проживання з дітьми не придатна і
потребує ремонту. Крім того в своїй заяві до Сахновщинського районного суду від
28 грудня 2006 року ( а.с. 240) ОСОБА_1 зазначав,  що не визнає права позивачки ні на частину
будинку,  ні на квартиру з тих
підстав,  що вказане майно придбано за
його особисті кошти,  але належні
докази,  відповідно до  ст.  60
ЦПК України на підтвердження цих обставин суду не надав.

Враховуючи викладене,  судова колегія
погоджується з висновками суду першої інстанції про підстави задоволення
позовних вимог про визнання права власності на 1А частину спірного будинку.

Даючи
оцінку доводам апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції
норм процесуального права судова підстав для задоволення скарги не вбачає і при
цьому виходить з наступного.

Згідно
зі  ст.
77 ЦПК України сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання(
перебування,  знаходження) або
місцезнаходження під час провадження справи.

Сторони
та інші особи,  які беруть участь у
справі,  зобов'язані повідомляти суд про
причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається,  що сторони та інші
особи,  які беруть участь у справі,  не з'явилися в судове засідання без поважних
причин.

Судове
засідання,  призначене на 5 лютого 2007
року було відкладене за клопотанням відповідача ( а.с.  253)

Повідомлення
про слухання справи 27 лютого 2007 року було отримано представником відповідача
12 лютого 2007 року( а. с.  257),  а згідно з п.5  ст.  76
ЦПК України вручення судової повістки представникові особи,  яка бере участь у справі,  вважається врученням повістки і цій особі.
ОСОБА_1 був повідомлений через публікацію в газеті Слобідський край за 13 лютого
2007 року,  а. с.  258.

Ні
відповідач ні його представник не надали суду докази на підтвердження
того,  що вони на виконання п. 2  ст.  77
ЦПК України повідомили суд про причини своєї неявки в судове засідання 27
лютого 2007 року,  а тому суд розглянув
справу у заочному провадженні і судова колегія не вбачає підстав,  передбачених п.1  ст.
232 ЦПК України для скасування заочного рішення.

Оскаржуване
рішення суду не перешкоджає сторонам пред'явити вимоги про розподіл іншого
майна,  придбаного в період шлюбу.

Керуючись  ст.
ст.  232, 303, 304, 307, 308,  313, 317, 319 ЦПК України судова колегія,

УХВАЛИЛА

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити,  рішення Сахновщинського районного суду
Харківської області від 27 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили після її проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.