Справа №2-2346/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 червня
2007 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у
складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

при секретарі -   Кіндратишин
Л.Р.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 23.03.2000 року уклала шлюб з відповідачем, який був
зареєстрований Стебницькою міською радою
Львівської області, актовий запис за №23. В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась
донька ОСОБА_3.

За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної
сім'ї, оскільки у них несумісні характери та різні погляди на сімейні життя, що
провокує постійні сварки. Намагання зберегти сім'ю не дало позитивних результатів і вони разом не проживають. На
даний час вона прийшла до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, вона втратила почуття
любові до відповідача, вони стали чужими людьми, не проживають
разом, не підтримують шлюбних відносин. Просить суд постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб та витрати, пов'язані
з реєстрацією розірвання шлюбу, покласти на відповідача.

Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, доповнивши, що вона
не бачить подальшого збереження їхньої сім'ї. Вона не
любить свого чоловіка, вони разом не проживають, не ведуть спільного
господарства, спору про поділ майна у них немає. Просить суд розірвати їхній
шлюб, неповнолітню доньку залишити на її вихованні.

Відповідач позов визнав, пояснивши, що вони дійсно з позивачкою на протязі
останнього часу разом не проживають, спільного майна у них
немає, а тому він не заперечує проти задоволення позову.

Наслідки визнання позову відповідачем останньому роз'яснені. Визнання
позову відповідачем не суперечить закону і не порушує
права, свободи та інтереси інших осіб. Підстав для не прийняття визнання позову
відповідачем судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання, оскільки відповідно до ч. 4 ст.
130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України, а згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
судове рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що сім'я ОСОБА_2
остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили
почуття любові та поваги одне до одного, не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного
господарства, спору про поділ майна у них немає, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Витрати, пов'язані з
реєстрацією розірвання шлюбу, слід покласти на відповідача,
неповнолітню доньку залишити на вихованні у матері.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України,

ст. ст. 104 ч. 2, 105 п. З, 110, 112 СК України, суд, -

вирішив :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 23.03.2000 року та зареєстрований Стебницькою міською радою Львівської
області, актовий запис за №23.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 34,00 грн. в дохід
держави, а другу сторону від сплати звільнити.

Неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, залишити на
вихованні у матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку
до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.