АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   ЧЕРКАСЬКОЇ
Справа № 22ц-832 2007 р.
житловим приміщенням
Головуючий по 1 інстанції
апеляційній Інстанції Василенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007  р колегія суддів Судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                             Храпка В.Д.

суддів                                         Василенко Л.І. Бабенка В.М.

при секретарі                            Бурдуковій О.В.

з участю
прокурора

адвокатів

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 12 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,   третя особа - КП ВЖ РЕУ - 3
про визнання членом сім'ї квартиронаймача,
здійснення реєстрації та встановлення порядку користування житловим
приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання члена
сім'ї наймача таким,   що втратив право
користування жилим приміщенням,

встановила:

11.05.2006 р. ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2,
третя особа -
КП ВЖ РЕУ - 3 про
визнання членом сім'ї квартиронаймача,
здійснення реєстрації та встановлення порядку користування житловим
приміщенням.

В обгрунтування
заявлених вимог вказала,   що згідно
обмінного ордеру № 5608 від 01.06.1991 р. її мати - ОСОБА_3 ,   вона та її неповнолітня дочка
ОСОБА_2 отримали кв. АДРЕСА_1
у м.   Черкаси.

У 2001 р. позивачка
змушена була поїхати на заробіток в Чехію і 03.10.2001 р. виписалася з даної квартири. Повернувшись 18.06.2002 р.,   за згодою своєї дочки,   яка на той час являлась
квартиронаймачем,   поселилась в цій же
квартирі та до цього часу в ній проживає. Проте дочка відмовляє їй в реєстрації
в даній квартирі,   при цьому нічим
відмову не мотивує. Вважає,   що
вселилась у спірну квартиру за згодою наймача на правах члена сім'ї та у
відповідності до   ст.   64
ЖК України має право користуватись даною квартирою,   а також право на реєстрацію.

Просила суд
визнати її членом сім'ї ОСОБА_2 та визнати за нею право на користування спірною
квартирою.

28.09.2006 р. ОСОБА_1 збільшила
позовні вимоги,   вказавши,   що вона тривалий час користується житловою
кімнатою площею 16,  4 кв. м.  ,   а
відповідачка користується житловими кімната тами площею 19,
5 та 14,   8 кв. м.   Враховуючи,
що такий порядок користування є найбільш зручним для сторін і не порушує
встановлені житлові норми на одну особу -
13,  65 кв. м.   просила суд встановити вказаний порядок
користування житловим приміщенням спірної 3-х
кімнатної квартири. При цьому підсобні приміщення залишити в спільному
користуванні. Зобов'язати КП ВЖ РЕУ - З зареєструвати її за адресою м.   Черкаси АДРЕСА_1 та виділити
окремий особовий рахунок.

20.11.2006 р. ОСОБА_2 звернулась в суд з зустрічним позовом до
ОСОБА_1 про визнання члена сім'ї наймача таким,   що втратив право користування жилим
приміщенням.

В обгрунтування
заявлених вимог вказала,   що згідно рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 17.10.2001
р. на неї було переоформлено особовий рахунок найму спірної квартири.
Підставою була зміна місця проживання основного наймача -ОСОБА_1,   яка виїхала на заробітки до Чехії.
Повернулась 18.06.2002 р. Згоди
на вселення матері в спірну квартиру вона не давала,   не звертаючись до суду намагалась вирішити
виниклий конфлікт. Зазначила,   що на
даний час у спірній квартирі проживає п'ять осіб.

Просила суд
визнати ОСОБА_1 такою,   що втратила
право користування жилим приміщенням кв. АДРЕСА_1
у м.   Черкаси,   внаслідок її відсутності понад встановлений
строк.

Рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 12 березня 2007 р. позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_1 членом сім'ї квартиронаймача ОСОБА_2

Зобов'язано КП
ВЖ РЕУ- № 3 зареєструвати
ОСОБА_1 в кв. АДРЕСА_1 у
м.   Черкаси,   як члена сім'ї квартиронаймача ОСОБА_2

Встановлено
порядок користування жилим приміщенням кв. АДРЕСА_1 у м.
Черкаси,   виділено ОСОБА_1
кімнату площею 16,  4 кв. м.,   ОСОБА_2 житлові кімнати площею 19,  5 кв. м.
та 14.8 кв. м.   Підсобні
приміщення кухню,   коридор,   туалет,
ванну кімнату,   кладові
приміщення залишено в спільному користуванні.

Зобов'язано КП
ВЖ РЕУ- № 3 відкрити
окремі особові рахунки ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В зустрічному
позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду,   як
постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права
скасувати,   справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

При цьому
вказується на ті ж підстави,   що і в
зустрічному позові. У своїх запереченнях на скаргу ОСОБА_1   її доводи не визнає,   вказавши на безпідставність і на законність
та обгрунтованість рішення суду.

Судова
колегія,   заслухавши доповідь судді - доповідача,   пояснення сторін,   що з'явились,   перевіривши матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги,   вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно
до   ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін,   якщо визнає,   що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Задовольняючи
позовні вимоги по первісному позову та відмовляючи в задоволенні позовних вимог
по зустрічному позову районний суд виходив з того,   що в спірній квартирі сторони поселились
згідно обмінного ордера. Спочатку квартиронаймачем була ОСОБА_1,   яка в 2001
р. виписалась з спірної квартири у зв'язку з виїздом на заробіток до
Чехії,   після чого квартиронаймачем
стала її дочка - ОСОБА_2  Після повернення 18.06.2002 р. ОСОБА_1 за
згодою дочки стала

постійно
проживати в спірній квартирі,   при цьому
іншого житла вона не має. З огляду на це,
суд прийшов до висновку,   що
ОСОБА_1,   яка є матір'ю ОСОБА_2,   у відповідності до вимог   ст.   64 ЖК України
являється членом сім'ї квартиронаймача та повинна бути зареєстрована в даній
квартирі. Виходячи з того,   що в даній
квартирі проживають ОСОБА_1,   яка
фактично займає житлову кімнату площею 16,  4 кв. м.   та ОСОБА_2 з двома дітьми,   які фактично користуються кімнатами площею 19,
51.
м.   і 14,  8 кв.
м.   та враховуючи,   що син відповідачки ОСОБА_4 будучи
зареєстрованим в даній квартирі фактично проживає з батьком в іншому населеному
пункті вважав за можливе встановити порядок користування житловою площею. Так
як ОСОБА_1 була відсутня в спірній квартирі з 03.01.2001 р. по 18.06.2002
р. та постійно проживає в квартирі,
не втратила з нею зв'язок суд прийшов до висновку,   що ОСОБА_1,
згідно до вимог   ст.   71
ЖК України не може бути визнана такою,
що втратила право користування житловим приміщенням приміщенням кв.
АДРЕСА_1 у м.   Черкаси.

Розглядаючи
спір,   судова колегія вважає,   що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі,   надані
сторонами докази,   правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон,   який їх регулює .

Судом об'єктивно
встановлено,   підтверджено матеріалами
справи,   що дійсно згідно обмінного
ордеру № 5608 від 01.06.1991 р. позивачка по
первісному позову,   її мати - ОСОБА_3  та її неповнолітня дочка ОСОБА_2 отримали кв. АДРЕСА_1 у м.   Черкаси.

03.10.2001 р. ОСОБА_1,   у
зв'язку з виїздом на роботу до Чехії,
виписалася з даної квартири. Повернувшись 18.06.2002 р. та за згодою своєї дочки,   яка являється квартиронаймачем,   поселилась в цій же квартирі та до цього
часу в ній проживає. При цьому,   ОСОБА_2
згоди на реєстрацію матері за адресою проживання не дає.

ОСОБА_1 в
спірній квартирі користується житловою кімнатою площею 16,
4 кв. м.  ,   а відповідачка з дітьми користується
житловими кімнатами площею 19,  5 кв. м.   та 14,   8 кв.м.

На підставі
наведеного судова колегія вважає,   що
суд першої інстанції прийшов до правильного висновку задовольнивши первісний
позов та відмовивши в задоволенні зустрічного.

Доводи ж
апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права,   які призвели або
могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись   ст.
ст.   304,
307,   308,   313,
314,   315,   317,
319 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу     ОСОБА_2 відхилити . Рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 12 березня 2007 р. залишити без
змін.

Ухвала набирає
чинності одразу після проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду
України в касаційному порядку протягом двох місяців.