Справа № 2-8273/2006р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04 липня
2007 року                                                               м.
Харків

Московський
районний суд м. Харкова у складі: головуючого -судді: Русановой В.Б.

при
секретарі:   Гаркавій Н.О., Шаповалової
О.С.,  Янукян Л.Х., Тимощук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, діючої також в интересах неповнолітньоїОСОБА_3,
третя особа орган опіки та піклування Московського району м. Харкова про зміну
часток в праві спільної часткової власності, стягнення грошової компенсації,
встановлення порядку користування квартирою, суд -

встановив :

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить розділити квартиру №
181 по пр. 50 років ВЛКСМ , 6.74 в м. Харкові, що належить сторонам по справі
на праві спільної часткової власності та встановити порядок користування
квартирою, визнати за ним право власності на 41/100 частин спірної квартири, за
відповідачкою 77/300 частин спірної квартири, стягнути з нього на користь
відповідачки грошову компенсацію  в сумі
13754 грн.

В судовому засіданні позивач неодноразово змінював свої
позовні вимоги, та 08.Об.2007р. (а.с.113) надав уточнені позовні вимоги в яких
просить змінити частки в праві спільної часткової власності в квартирі № 181 по
пр. 50 років ВЛКСМ , 6.74 в м. Харкові. Визнати за ним право власності на
112/300 частин спірної квартири, виділити йому в користування кімнату 11,7
кв.м. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 88/300 частин спірної квартири, за
ОСОБА_3 право власності на 100/300 частин спірної квартири. Виділити
відповідачці та неповнолітній ОСОБА_3 в користування кімнату 17,0 кв.м.,
залишити в спільному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату, туалет  та
вбудовану  шафу.  Стягнути
з  нього  на
користь

відповідачки
ринкову вартість  12/300 частин квартири
в сумі 10443,72 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що спірна квартира є приватизованою, та
належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності по 1/ 3
частині за кожним. Оскільки між ним та відповідачкою склалися неприязні
стосунки він не має можливості проживати в квартирі та користуватися кімнатою,
оскільки не визначена його частка. Між ним та відповідачкою склався порядок
користування кімнатами, відповідно до якого вона з дитиною займає кімнату 17
кв.м. з балконом, а він кімнату 11,7 кв.м. Оскільки кімната 11,7 кв.м.
перевищує його долю в спірній квартирі, просить змінити частки в праві спільної
сумісної власності та стягнути з нього на користь відповідачки різницю, а саме
10 443,72 грн. від ринкової вартості квартири.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив їх
задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_4
в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Вважає вимоги позивача законними та обґрунтованими.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що
спірна квартира є приватизованою, частки в спільній частковій власності вже
виділені і складають 1/ З частину на кожного, а тому підстав для зміни часток в
спільній частковій власності не має. Крім того, виділ частки в цій квартирі не
можливий , оскільки це значно погіршує житлові права інших співвласників.
Пояснила, що позивач в квартирі не мешкає, оскільки має іншу сім'ю, вона не
заперечує проти користування позивачем кімнатою 11,7 кв.м. На цей час вона
займає кімнату 17,0 кв.м. з балконом, а її дитина кімнату 11,7 кв.м. Позивачу
ніхто не перешкоджає користуватися спірною квартирою, він має ключі і може
безперешкодно мешкати в квартирі.

Представник відповідачаОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, вважає, що вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки розділ
квартири в багатоповерховому будинку не можливий, а також не можливий виділ
частки в натурі. Підстав для зміни часток в спільній частковій власності не
існує, частки виділені і кожній стороні по справі належить на 1/3 частині
спірної квартири. Позивачу ніхто не перешкоджає користуватися кімнатою 11,7
кв.м., а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Представник органу опіки та піклування Московського РВК
м. Харкова в судовому засіданні пояснила, що зміна часток в спільній власності,
а також встановлення порядку користування квартирою, згідно якого відповідачці
з дитиною надається в користування кімната 17,0 кв.м. значно погіршує права
неповнолітньої дитини, а тому проти позову заперечувала.

Суд, вислухав пояснення сторін, їх представників, дослідив надані суду
докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що спірною є двокімнатна квартира №
181 по пр. 50 років ВЛКСМ , 6.74 в м. Харкові, що належить ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на праві спільної  часткової  власності
по  1/3  частині
за  кожним  на

підставі
свідоцтва про право власності на житло від 13.02.2006р., виданого Управлінням
комунального майна та приватизації Відділом приватизації житлового фонду
Харківської міської ради ( в порядку приватизації) (а.с.69). Власники
зареєстровані в спірній квартирі. На час розгляду справи в квартирі мешкає
відповідачка разом з неповнолітньої донькою, позивач в квартирі не мешкає, що
не спростовується сторонами по справі.

Житлова площа квартири складає 28, 7 кв.м., в тому числі кімнати площею
11,7 кв.м. та 17,0 кв.м. В квартирі є кухня 7,4 кв.м., балкон 3,0 к.в.м.,
роздільні ванна кімната та туалет.

Згідно з ч.2 с.358 ЦК України співвласники права спільної часткової
власності можуть домовитися про порядок користування тієї частини спільного
майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно висновку будівельно-технічного дослідження від 05.03.2007р. житлова
кімната 11,7 кв.м. становить 22/100 частини в спірній квартирі, а кімната 17,0
кв.м. - 32/100 частини. На 1/3 частину квартири припадає частина квартири,
загальною площею 17,5кв.м. (52,5/1/3)(а.с.87-104)

Між сторонами склалися неприязнені взаємні стосунки, що підтверджується як
показаннями сторін, а також рішенням суду про розірвання шлюбу між сторонами.

Враховуючи те, що сторони добровільно між собою не можуть визначити порядок
користування квартирою, відповідачка проти цього заперечує, але в той же час не
заперечує проти користування позивачем кімнатою 11,7 кв.м. суд вважає, що
вимоги про встановлення порядку користування квартирою підлягають задоволенню.
При цьому суд виходить з того, що житлова площа квартири становить 28,7 кв.м.,
а з урахуванням трьох співвласників кожному з них приходить на його частку 9,5
кв.м. (28,7 кв.м. : 3). Таким чином відповідачці з донькою може бути виділена
кімната 19 кв.м. Оскільки такої кімнати в квартирі не  має,
відступлення  від  части
є  незначним,  суд
виділяє

ОСОБА_2 з дитиною в користування кімнату 17,0 кв.м. з балконом 3 кв.м.,
якою відповідачка тривалий час користується, в ній знаходяться її речі, що
свідчить про те, що між сторонами фактично встановлений порядок користування
квартирою, а позивачу суд виділяє кімнату 11,7 кв.м., проти виділення якої
фактично не заперечує відповідачка.

В задоволенні
інших вимог суд відмовляє.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із
спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим,
співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників
грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Позивачем вимоги про виділ частки в натурі не заявлені,
зміна часток в спільній частковій власності при встановленні порядку   користування   квартирою
не   передбачена   діючим законодавством. Крім того, відповідно
до ч. 2 ст.183 ЦК України

неподільною
є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Типова
квартира в жилому будинку не може бути поділена, якщо неможливо розділити її на
ізольовані квартири, з самостійними виходами, що також підтверджується
висновками будівельної експертизи.

Оцінюючи надані суду докази, суд задовольняє позовні
вимоги частково, в частині встановлення порядку користування майном, що є у
спільній частковій власності сторін, в іншій частині позову відмовляє.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,88,212-215 ЦПК України, ч.3 ст.358 , ч.2
ст.183, ст.357,364,365 ЦК
України, суд-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги
задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1

Виділити в користування ОСОБА_1 жилу кімнату площею 11,7
кв.м., залишити в користуванні ОСОБА_2 таОСОБА_3жилу кімнату площею 17,0 кв.м.
з балконом. Залишити у спільному користуванні сторін коридор, ванну кімнату,
туалет і кухню.

В іншій частині
позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова протягом двадцяти днів з дня подання заяви.

Заява про оскарження рішення може бути подана в апеляційний суд Харківської
області через районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано.