УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
грудня 2007 року                                                                                      м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

Вадовської Л.М.
,  Ващенко Л.Г.,  Фадєєнко А.Ф.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства
«Електрометалургійного заводу «Дніпроспецсталь» про зобов'язання видати
свідоцтво про раціоналізаторську пропозицію,
стягнення винагороди за використання раціоналізаторської
пропозиції,  відшкодування моральної
шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 21 березня
2005 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
у червні 2002 року,  ОСОБА_2 у квітні
2004 року звернулися до суду з позовом до ВАТ «Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» про зобов' язання" видати свідоцтво про
раціоналізаторську пропозицію,  стягнення
винагороди за використання раціоналізаторської пропозиції,  відшкодування моральної шкоди. Позивачі
зазначили,  що 17 червня 1999 року вони
подали раціоналізаторську пропозицію НОМЕР_1 «Технологія виплавки паспортних
болванок в дуговій печі копрового цеху з використанням відходів силової
шліфовки швидкоріжучих і нержавіючих сталей»,
яка використовувалась на виробництві та приносила економічний
ефект,  однак свідоцтво про
раціоналізаторську пропозицію видано не було. 22 червня 1999 року ОСОБА_1 подав
раціоналізаторську пропозицію № 201-99 «Удосконалення методу десульфурації
сталі в дуговій печі копрового цеху за допомогою комплексного розкислителя
АК-45». Вказана пропозиція була прийнята,
йому видано свідоцтво про раціоналізаторську пропозицію,  виплачено винагороду,  однак у меншому розмірі.

Позивачі
просили зобов'язати відповідача видати їм свідоцтво про раціоналізаторську
пропозицію НОМЕР_1. Крім того,  ОСОБА_1
просив стягнути з відповідача на його користь недоплачену суму винагороди за
раціоналізаторську пропозицію № 201-99 в сумі 2 825 грн. 00 коп.,  та зобов'язати відшкодувати моральну шкоду в
розмірі 400 000 грн. 00 коп.,  спричинену
ущемленням його творчих здібностей фактом невизнання раціоналізаторської
пропозиції.

Справа №
33 ц - 606 - 2007                                                                   Категорія
21

Головуючий у
першій інстанції Матяш О.В.

Доповідач
Вадовська Л.М.

Відповідач ВАТ
«Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» позов не визнав,

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 7 грудня 2004 року позов задоволено частково. Стягнуто з ВАТ
«Електрометалургійний завод «Дніпроспецталь» на користь ОСОБА_1 2 825 грн,  00 коп. невиплаченої винагороди за
раціоналізаторську пропозицію № 201-99,
20 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Зобов'язано ВАТ
«Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» видати ОСОБА_1 та ОСОБА_2
свідоцтво про раціоналізаторську пропозицію НОМЕР_1. Стягнуто з відповідача на
користь держави судовий збір (мито) в сумі 1 051 грн. 00 коп.

Рішенням
апеляційного суду Запорізької області від 21 березня 2005 року рішення суду
першої інстанції скасовано,  ухвалено
нове рішення по суті позову. Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення винагороди задоволено
частково,  стягнуто з ВАТ
«Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» на користь ОСОБА_1 несплачену
суму авторської винагороди за використання раціоналізаторської пропозиції №
201-99 в розмірі 1994 грн. 39 коп. Відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в задоволенні
позовних вимог про видачу свідоцтва про раціоналізаторську пропозицію НОМЕР_1
та в задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з
відповідача на користь держави судовий збір (мито) в сумі 51 грн. 00 коп.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення
норм процесуального права,  просить
рішення суду апеляційної інстанції скасувати і залишити в силі скасоване,  на їх думку,
помилково рішення суду першої інстанції.

В
запереченнях на касаційну скаргу ВАТ «Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь»,  посилаючись на
законність і обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції,  просить касаційну скаргу відхилити.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави
перегляду рішення апеляційного суду відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог щодо видачі свідоцтва про раціоналізаторську
пропозицію НОМЕР_1,  суд апеляційної
інстанції виходив з тих фактів,  що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як співавтори 17 червня 1999 року подали до підприємства
заяву про раціоналізаторську пропозицію і ця заява була у встановленому порядку
зареєстрована за НОМЕР_1. Однак за результатами розгляду та перевірки
пропозиція не була визнана такою,  що є
раціоналізаторською,  тому підстави для
видачі свідоцтва про раціоналізаторську пропозицію НОМЕР_1 були відсутні.

Висновок
суду апеляційної інстанції в цій частині вимог підтверджений належними та
допустимими доказами,  доводи касаційної
скарги такий висновок не спростовують.

Відмовляючи
в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди,  суд апеляційної інстанції обгрунтовано
зазначив,  що стягнення моральної шкоди,  виходячи з правовідносин,  які склалися,
законом не передбачено.

Суд апеляційної
інстанції правильно погодився з висновком суду першої інстанції в тій
частині,  що відповідач використовував
раціоналізаторську пропозицію № 201-99 ОСОБА_1 протягом двох років та не
сплатив належну ОСОБА_1 винагороду в повному обсязі. Висновки суду першої та
апеляційної інстанції в цій частині вимог відповідають обставинам справи та
підтверджені належними та допустимими доказами. Змінюючи розмір
винагороди,  що підлягала стягненню на
користь ОСОБА_1 за використання раціоналізаторської пропозиції № 201-99,  апеляційний суд виходив з розрахунків,  наданих відповідачем,  правильність яких ОСОБА_1 не спростована.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦГОС України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права. Підстави,  передбачені
ст. 339 ЦПК України для скасування рішення суду апеляційної інстанції та
залишення в силі рішення суду першої інстанції,
відсутні.

Керуючись  ст. 332,
п.1 ч.1  ст. 336,   ст. 337 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Запорізької області від 21 березня 2005 року - залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.