УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
грудня    2007р.                                                                          м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Павлишиної
А.Т.,  Вакарук В.М. ,  Бідочко Н.П.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19.04.2005р. та ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від 15.06.2005р.,  -

встановила:

В січні
2002р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про  визнання заповіту недійсним.

Рішенням
Ужгородського міського суду від 30.04.2002р. позов задоволено.

28.03.2005р.
ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами .

Ухвалою
Ужгородського міськрайонного суду від 19.04.2005р. в задоволенні заяви
відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Закарпатської області від 15.06.2005р. ухвалу

Справа №
33-ц-480-кс/07р.
Головуючий в 1-й інстанції: Ференц
А.М.

Категорія     34                                                               Доповідач:
Павлишина А.Т.

суду першої інстанції залишено без зміни.

Не
погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції та ухвалою Апеляційного суду,  ОСОБА_2 подала касаційну скаргу,  в якій,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильну
оцінку обставин справи,  просила судові
рішення скасувати ,  а справу направити
на новий розгляд в суд першої інстанції.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду ухвали Ужгородського міськрайонного суду та ухвали Апеляційного суду
відсутні,  виходячи з наступного.

Судом
було встановлено,  що ОСОБА_2,  підставою для перегляду рішення вказувала
факти відсутності в її діях складу злочину - вчинення насильства по відношенню
до спадкодавця,  та відсутності порушень
в діях нотаріуса при вчиненні нотаріальної дії - посвідченні заповіту .

Відмовляючи
в задоволенні заяви ОСОБА_2,  суд першої
інстанції мотивував тим,  що
обставини,  на які заявниця посилається
як на нововиявлені не являються такими,
а є фактами,  що досліджувалися
судом першої інстанції при постановленні
рішення.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції та  залишив ухвалу без зміни.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду ,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

З
матеріалів справи вбачається,  що судові
рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права,  а також відсутні передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст. 332,
336 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області,  -

УXВАЛИЛА :

Касаційну
скаргу ОСОБА_2
відхилити. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від    19.04.2005р.   та
ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від
15.06.2005р.   залишити без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.