УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

17
серпня 2007р.                                                                                        м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Краснощокової
Н.С. ,  Шевченко В.Ю.,  Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  третя особа-Голосіївська
районна у м. Києві державна адміністрація,
про виселення,  за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29
вересня 2004р. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 грудня 2004 року,

встановила:

У грудні
2003р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення без
надання іншого жилого приміщення.

Зазначала,  що розпорядженням Московської районної у м.
Києві адміністрації від 21.08.1999р. їй було видано ордер на кв.АДРЕСА_1.
Однак,  вселитися у вказану квартиру не
має можливості,  оскільки в ній проживає
відповідач,  якому житло надавалось у
тимчасове користування.

В
процесі розгляду справи ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визнання права на жиле приміщення. В судовому засіданні змінив позовні вимоги
та заявив позов до Голосіївської районної у м. Києві адміністрації про визнання
ордеру незаконним,  посилаючись на те,  що Голосіївською РДА у м. Києві ОСОБА_1 незаконно
було видано ордер на кв.АДРЕСА_1.

Ухвалою
суду від 18.06.2004р. провадження по зустрічному позову було закрито згідно
вимог п.3 ст. 227 ЦПК України,  оскільки
є таке,  що набрало законної сили рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від 26.11.2001р. за позовом ОСОБА_2 до
Київського державного науково-виробничого комбінату будівництва,  Московської районної державної адміністрації
у м. Києві,  третя особа

Справа№33ц-1754кс-07                                     Категорія
11

Головуючий
Нєсветова Н.М.

ОСОБА_1,  про визнання
ордеру на жиле приміщення
недійсним.

Рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2004р.,  залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду
м. Києва від 20 грудня 2004р.,  позов
задоволено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення,  постановити нове рішення про відмову в
задоволенні позову,  посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням судом норм матеріального
та процесуального права,  підстави для
обов'язкового скасування судового рішення,
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України,  відсутні

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи  наведене,
колегія  суддів  вважає
за необхідне  відмовити  в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336, 337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення    Голосіївського районного суду м. Києва від
29 вересня 2004р. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 грудня 2004
року,  залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.