Справа № 2-472/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 лютого 2007
року Фастівський міськрайонний суд в складі головуючого судді Березовенко Р.В.,
при секретарі Омельчук С.А., розглянувши у відкритому попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на
те, що подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя,
через що сім'ю зберігти не можливо, тривалий час сторони проживають окремо, подружні
стосунки не підтримують, примиритися не
бажають, тому просить шлюб розірвати. Дочка ОСОБА_3 за взаємною згодою буде проживати
з нею.

Відповідач позов визнав, примиритися не бажає, згоден на розірвання шлюбу,
просить розглядати справу без його участі згідно телеграми, яка
знаходиться в справі.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.1, 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову
суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення
позову.

Вислухавши
пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 25 січня
1992 року Михайлівською Другою селищною радою Сорочинського району
Оренбургської області Росії, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, актовий
запис № 5.

Від подружнього життя у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після
розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою.

В останній час
стосунки між позивачкою та відповідачем погіршились. Відповідач зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного
сп"яніння вчиняє сварки та бійки, ображаючи позивачку та дочку.
Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, погляди на
життя, часте виникнення непорозумінь, що призвело до втрати почуттів. Тривалий
час, а саме з вересня 1999 року, сторони проживають окремо, подружніх стосунків
не підтримують, не спілкуються, спільного господарства не ведуть, примиритися
не бажають. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних
стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення сім"ї; виховання та
здоров"я доньки - це все і призвело до фактичного припинення шлюбних
стосунків. А тому, згідно ст. 112 СК України, оскільки судом встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам
сторін, шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК
України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зареєстрований 25 січня 1992 року Михайлівською Другою селищною
радою Сорочинського району Оренбургської області Росії, згідно свідоцтва про
укладення шлюбу, актовий запис № 5 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 17 (сімнадцять)
грн. при оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦС .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний
строк, з дня його проголошення, заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом 20; днів апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної
інстанції.