Справа № 2-455/07
Рішення

Іменем України

31 серпня 2007
року

Первомайський
районний суд Автономної Республіки Крим у складі: головуючого - судді Забара
Г.Я. при секретарі Осіпової Н.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.
Первомайське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2,    ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5про визнання
договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на автомобіль,

встановив:

ОСОБА_1.
звернувся з позовною заявою,  в якій
просить визнати право власності на автомобіль,
визнавши договір купівлі-продажу,
укладений між ним і ОСОБА_6. 18 вересня 2005 року,  дійсним.
Свої вимоги мотивує тим,  що він
домовився з ОСОБА_6. та його дружиною ОСОБА_2.,
відповідачем по справі,  про
продаж належного йому автомобілю Москвич ІЖ 412 IE,  держномер НОМЕР_1,  1984 року випуску,  сплатив оговорену суму 1800 грн.,  надав в присутності свідків про це
розписку,  після чого ОСОБА_6. передав
йому автомобіль,  технічний паспорт на
автомобіль. 22 вересня 2005 року ОСОБА_6. видав йому довіреність на десять
років на право повного розпорядження автомобілем.  Строк довіреності ще не закінчився,  тому він мав можливість оформлення договору
купівля-продажу,  але ОСОБА_6. у 2006
році помер.

Відповідачі
ОСОБА_2,  ОСОБА_3.,  ОСОБА_4. позов визнали. Відповідач ОСОБА_5.
позов не визнає,  проти задоволення
позову заперечує,  мотивуючи свої
заперечення тим,  що вона як дочка
померлого ОСОБА_6. нічого про продаж автомобілю не знала,  батько не збирався його продавати,  розписка про продаж автомобілю є
недійсною,  тому що вона не завірена
нотаріусом.  Довіреність видана батьком
позивачу на право тимчасового користування автомобілем.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши наданні
ними докази,  суд встановив наступні
факти та відповідні ним обставини.

18
вересня 2005 року між позивачем ОСОБА_1. та ОСОБА_6.,  зі згоди його дружини ОСОБА_2.,  відповідача по справі,  укладено договір про продаж належного йому
автомобілю Москвич ІЖ 412 IE,  держномер
НОМЕР_1,  1984 року випуску. Позивач сплатив
власнику автомобілю оговорену суму 1800 грн.,
надав в присутності свідків про це розписку,  після чого ОСОБА_6. передав йому
автомобіль,  технічний паспорт на
автомобіль. Дані обставини підтверджені наданою розпискою від   18
вересня 2005  року,   яку
підтвердили відповідачі

ОСОБА_2.,  ОСОБА_4.,  та допитані судом свідки ОСОБА_7.,
ОСОБА_8.
22 вересня 2005 року
ОСОБА_6. видав ОСОБА_1. нотаріально посвідчену довіреність на десять років на право повного
розпорядження автомобілем.  ОСОБА_1. на підставі
цієї довіреності користувався автомобілем,
доглядав його,  ремонтував,  проходив технічний огляд,  отримав тимчасовий талон на право
користування до 2015 року. Строк довіреності ще не закінчився,  але ОСОБА_6. у 2006 році помер.

Виконання
договору відбулося у повному обсязі сторонами. ОСОБА_1. здійснив оплату за
придбаний автомобіль,  грошові кошти були
прийняті ОСОБА_6.,  автомобіль та
технічний паспорт на нього передано позивачу у володіння,  договір за життям ОСОБА_6. не
оспорювався,  тому позов підлягає
задоволенню.

Відповідно
до  ст.
1 Протоколу до конвенції про захист прав людини та основних свобод від
20.03.1952 року - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти
своїм майном.  Ніхто не може бути
позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах
передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  11,
60,  209,  212-215 Цивільного процесуального кодексу
України,   ст.  655,
656,  664,  692 Цивільного Кодексу України,   ст.  1
Протоколу до конвенції про захист прав людини та основних свобод,  суд

вирішив:

Позовну заяву
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу від 18 вересня 2005 року автомобілю ИЖ 412 IE,
держномер НОМЕР_1,
1984 року випуску,  номер двигуна НОМЕР_2,
номер шасі (рами) НОМЕР_3,  номер кузову НОМЕР_4,  зареєстрований в Красноперекському МРРВ при ГУ МВС України в
АРК на ім'я ОСОБА_6 9.04.1985 року,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1,
визнав за ОСОБА_1 право власності на вказаний автомобіль.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.