Справа №2-347/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 червня 2007
року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого
- судді   Хомика А.П.

про
секретарі -                         Кіндратишин
Л.Р.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.  Дрогобичі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради,  управління будівництва та архітектури
Дрогобицької міської ради про визнання права власності на самочинне
будівництво,  -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на
самочинне збудоване нерухоме майно,
посилаючись на те,  що він
проживає в АДРЕСА_1,  яка належить йому
на праві приватної власності.

Площа
прибудинкової території даного будинку становить 534, 5 кв. м.  В 1986 році вуличним комітетом йому
було виділено для користування,  а саме
для ведення підсобного господарства земельну ділянку площею 200 м.  кв.,
яка межує з прибудинковою територією.

В 1987
році на даній земельній ділянці ним було збудовано господарські споруди літню
кухню зовнішніми розмірами 4, 46м.  х 2,
61м.  - 1, 61м.  х 0, 91м.
(літ. "В"),  сарай
зовнішніми розмірами 4, 17м.  х 4,
77м.  - 1, 67м.  х 0, 6м.
(літ. "Б"),  вбиральню
зовнішніми розмірами 1, 56м.  х 1, 38
м.  - 0, 6 м.  х 0, 32 м.
(літ. "Н"),  якими він
користується по даний час.

Основною
причиною будівництва господарських споруд до затвердження проекту та отримання
на нього дозволу було те,  що
виготовлення проектної документації займало надзвичайно багато часу,  крім того біля виділеної земельної ділянки
проходив газопровід,  який в 2005 році
комісією нафтовидобувного управління "Бориславнафтогаз" та
спеціалізованою організацією ЗАТ НТЦ "Промтехдіагностика" визнаний недіючим
і використовується в даний час,  "як
каналізаційний колектор місцевими жителями і врізаний в міський каналізаційний
колектор".

Будівництво
господарських споруд ним проведено з додержанням всіх будівельних норм та
правил,  що не суперечить суспільним
інтересам,  на належно відведеній
земельній ділянці і воно не порушує права інших осіб,  що підтверджується як висновком КАШІ
„АРХПРОЕКТ",  так і письмовими
заявами користувачів сусідніх земельних ділянок.

Просить
суд постановити рішення,  яким визнати за
ним,  ОСОБА_1,  право власності на самочинне будівництво,  а саме господарські споруди -літню кухню
зовнішніми розмірами 4, 46м.  х 2,
61м.  - 1, 61м.  х 0, 91м.
(літ. "В"),  сарай
зовнішніми розмірами 4, 17м.  х4, 77
м.  - 1, 67 м.  х 0, 6 м.
(літ. "Б"),  вбиральню
зовнішніми розмірами 1, 56 м.  х 1, 38 м.  - 0, 6 м.
х 0, 32 м.  ( літ.
"Н"),  що розташовані в
АДРЕСА_1 на виділеній земельній ділянці,
площею 200 м.  кв.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і пояснив суду,  що земельна ділянка,  на якій здійснено спірне самочинне
будівництво йому була виділена ще в 1986 році вуличним комітетом,  що стверджується довідкою вуличного комітету
від 10.05.1986 року,  він намагався
оформити договір оренди на цю ділянку,
однак без визнання за ним права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно,  йому в цьому
відмовляють,  а тому просить позов
задоволити.

Представник
відповідача - Лучків А.В. позову не визнав і пояснив суду,  що особа,
яка здійснила самочинне будівництво,
не набуває права власності на нього. Та у відповідності до п.5  ст.
376 ЦК України
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може

визнати за ним
право власності на нерухоме майно,  яке
самочинно збудоване на ній,  якщо це не
порушує права інших осіб. В даному випадку позивач не є ні власником,  ні користувачем земельної ділянки,  на якій здійснено самочинне будівництво,  оскільки вуличний комітет не наділений правом
закріплення земельних ділянок,  а тому
просить в позові відмовити.

Вислухавши
пояснення сторін,  перевіривши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов є безпідставним та в його
задоволенні слід відмовити,  виходячи з
наступного.

У
відповідності до п. 5  ст.  376 ЦК
України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній,
якщо це не порушує права інших осіб. Необхідними умовами такого
узаконення є: відведення для цієї мети в установленому порядку самочинному
забудовнику земельної ділянки,
відсутність заперечень з боку власника (користувача) земельної ділянки
та відсутність порушення в результаті самочинної забудови прав Інших осіб.

Матеріалами
справи встановлено і сторонами не оспорюється,
що позивач є співвласником АДРЕСА_1і ним самочинно було збудовано
господарські споруди літню кухню зовнішніми розмірами 4, 46м.  х 2, 61м.
- 1, 61м.  х 0, 91м.  (літ. "В"),  сарай зовнішніми розмірами 4, 17м.  х 4, 77м.
- 1, 67м.  х 0, 6м.  (літ. "Б"),  вбиральню зовнішніми розмірами 1, 56м.  х 1, 38 м.
- 0, 6 м.  х 0, 32 м.  (літ. "Н").

Згідно
висновку КАПП "Архпроект" за №448 від 05.09.2006 року самочинне
будівництво зазначених вище споруд здійснено на земельній ділянці в межах
огорожі,  площею 1192 м2без порушення
будівельних норм і правил.

У
відповідності до довідки від 10.05.1986 року,
виданої головою вуличного комітету,
за ОСОБА_1  вирішено закріпити
земельну ділянку площею 200 м2,
розташовану навколо його сараю. На підставі даної довідки КП
"БУ-4" ОСОБА_1видано довідку за №375 від 05.10.2006 року про те,  що КП "БУ-4" не заперечує у
приватизації самовільно збудованих споруд,
які розміщені на земельній ділянці,
що межує з земельною ділянкою,
яка належить до житлового будинку по АДРЕСА_1

Рішенням
виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за №557 від 22.12.1983 року
ОСОБА_1дозволено користуватися самовільно збудованим гаражем в дворі
АДРЕСА_1,  прийнявши до уваги,  що в разі необхідності гараж буде знесений за
власник рахунок.

Рішенням
виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за №539 від 24.09.1965 року
встановлено норму земельної ділянку комунального будинковолодіння по
АДРЕСА_1загальною площею 534, 5 кв.м.

Таким
чином судом встановлено,  що в
установленому законом порядку позивачу не було відведено земельної ділянки для
здійснення самочинного будівництва,  з
боку власника земельної ділянки,  на якій
здійснено таке будівництво,  -
Дрогобицької міської ради,  існують
заперечення з приводу узаконення самочинного будівництва,  а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  209, 212,  214-215 ЦПК України,   ст.
376 ЦПК України суд,  -

вирішив:

В
задоволенні позову ОСОБА_1до виконавчого комітету Дрогобицької міської
ради,  управління будівництва та
архітектури Дрогобицької міської ради про визнання права власності на самочинне
будівництв - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.