справа № 22-5791                                                Головуючий
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста
Києва в складі:

головуючого: Гончара В.П.

суддів: Слюсар Т.А.,  Корчевного Г.В.

при секретарі:
Ліліцькому Р.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
Товариства з обмеженою відповідальністю «Ш.С. Г.» на заочне рішення Дарницького
районного суду міста Києва від 15 лютого 2007 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ш.С. Г.» та до
Акціонерного страхового товариства «Вексель» про відшкодування шкоди,  завданої внаслідок ДТП,
-

встановила:

Рішенням
Дарницького районного суду м.  Києва від
15.02.2007 р. задоволено позов ОСОБА_2

Стягнено
на користь ОСОБА_2  із ACT
«Вексель»,  ідентифікаційний код
20031391,  адреса: м.  Київ,
вул.  Ярославів Вал,  7,
5522 грн. 74 коп. матеріальної шкоди.

Стягнено
на користь ОСОБА_2  з ТОВ «Ш.С. Г.»,  адреса: м.
Київ,  вул.  Саксаганського,  100,
ідентифікаційний код 19263995,
510 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Судові
витрати у виді витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
сумі 30 грн. стягнено із відповідачів на користь держави таким чином: 15 грн.
01 коп. стягнено із ACT «Вексель»,  а 14
грн. 99 коп. стягнено із ТОВ «Ш.С. Г.»; судові витрати у виді судового збору
стягнено із відповідачів на користь позивача таким чином: 55 грн. 23 коп.
стягнено із ACT «Вексель»,  а 13
грн. 60 коп. стягнено із ТОВ «Ш.С. Г.»

В
апеляційній скарзі представник ТОВ «Ш.С. Г.» ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Вважає,  що рішення суду є незаконним,  оскільки ТОВ «Ш.С. Г.» мало намір призначити
автотехнічну (трасологічну) експертизу,
так як ОСОБА_2  міг уникнути зіткнення;
розгляд справи переносився; суд не взяв до уваги,  що представник відповідача не міг з'явитися в
судове засідання,  так як його
відрядження було термінове; а тому,  на
думку представника апелянта,  є підстави
для скасування рішення суду і направлення справи на новий розгляд.

В суді
апеляційної інстанції представник апелянта підтримала апеляційну скаргу з
наведених у ній підстав.

Представник ACT
«Вексель» доводи апеляційної скарги підтримав.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши пояснення учасників судового розгляду,  з'ясувавши обставини справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів приходить до висновку,  що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із таких підстав.

При
постановленні рішення,  суд прийшов до
вірного висновку про те,  що діями ТОВ
«Ш.С. Г.» було заподіяно моральну шкоду ОСОБА_2 ,  однак суд не врахував того,

що розмір
відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн.,  що підлягає стягненню із ТОВ «Ш.С. Г.» на
користь ОСОБА_2  не обґрунтований ОСОБА_2

Відповідно
до ч. 1  ст.  1167 ЦК України,  моральна шкода,  завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями,  діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини,  крім випадків,  встановлених ч. 2  ст.
1167 ЦК України.

Відповідно до ч. 1  ст.  1172 ЦК України,  юридична або фізична особа відшкодовує

шкоду,  завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових (службових)

обов'язків.

В суді
апеляційної інстанції директор ТОВ «Ш.С. Г.» та представник товариства вини
водія в скоєнні дорожньо-транспортної аварії не заперечували,  вважали,  що розмір моральної шкоди,  що підлягає стягненню з них є завищеним,  а тому просили його зменшити.

Суд,  проаналізувавши характер та обсяг
страждань,  яких зазнав ОСОБА_2 ,  характеру немайнових втрат та того,  що існує можливість відновлення об'єкта з приводу
якого зазнав страждань ОСОБА_2 ,
приходить до висновку,  що розмір
моральної шкоди,  що підлягає стягненню
із ТОВ «Ш.С. Г.» на користь ОСОБА_2  слід
зменшити із 5 000 грн. до 1 000 грн.

Інші
доводи апеляційної скарги суд не бере до уваги,
оскільки вони не впливають на законність на обґрунтованість рішення
суду.

Судом було вірно
встановлено наступні обставини.

11.05.2006
р. о 10 год. на Південному мосту
в м.  Києві сталася ДТП,  під час якої автомобіль марки "MAN" з
номерним знаком НОМЕР_1,  який належав
ТОВ «Ш.С. Г.»,  яким керував водій цього
підприємства - ОСОБА_3,  з вини
останнього,  зіткнувся з автомобілем
марки "NISSAN" з номерним знаком НОМЕР_2,  яким на підставі доручення керував ОСОБА_2
,  внаслідок чого,  вказаний автомобіль "NISSAN"
був пошкоджений,  внаслідок чого,  ОСОБА_2 ,
було заподіяно матеріальну шкоду,
яка складає суму 6032 грн. 74 коп.,
що складається з 5667 грн. 32 коп. - матеріального збитку,  завданого безпосередньо пошкодженням
вказаного автомобіля "NISSAN" та з 365 грн. 42 коп. - вартості
автотоварознавчого дослідження (а. с.
11-14).

Між ТОВ
"Ш.С. Г." та ACT "Вексель",
був укладений договір обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власників транспортних засобів № ВА 0676138,  за умовами якого,  транспортний засіб - автомобіль марки "MAN" з
номерним знаком НОМЕР_1,  був
застрахований на період з 02.07.2005 р. до 01.07.2006 p.,  страхова сума за шкоду заподіяну майну третіх
осіб складає 25 000 грн.,  франшиза
складала 510 грн.,  а страховий платіж
складав суму 805 грн. 12 коп.,  який був
сплачений ТОВ "Ш.С. Г." 01.07.2005 р.

Відповідно
до ч. 1  ст.  1166 ЦК України,  майнова шкода,  завдана неправомірними рішеннями,  діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи,  а
також шкода,  завдана майну фізичної або
юридичної особи,  відшкодовується в
повному обсязі особою,  яка її завдала.

Відповідно
до  ст.
979 ЦК України,  за договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальнику),  або
іншій особі,  визначеній у договорі,  грошову суму (страхову виплату),  а страхувальник зобов'язується сплачувати
страхові платежі та виконувати умови договору.

З
положень п.3 Положення «Про порядок і умови проведення обов'язкового
страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» від
28.09.1996 p.,  вбачається,  що
об'єктом страхування цивільної відповідальності є цивільна відповідальність
власників транспортних засобів за шкоду,
заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,  майну фізичних та юридичних осіб.
Відшкодуванню страховиком підлягає пряма шкода,
заподіяна третій особі під час руху

транспортного засобу,  якщо має місце причинний зв'язок між рухом
транспортного засобу і заподіяною ним шкодою.

Із
мотивувальної частини рішення суду необхідно виключити посилання на  ст.
ст.  512,  514 ЦК
України,  оскільки зазначені норми
закону не регулюють встановлені між сторонами правовідносини.

Суд
приходить до висновку,  що доводи
апеляційної скарги частково спростовують висновки суду.

За таких
обставин судове рішення підлягає зміні в частині відшкодування моральної шкоди
шляхом її зменшення.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
317, 218 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в
інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ш.С. Г.» задовольнити
частково.

Рішення
Дарницького районного суду міста Києва від 15 лютого 2007 року змінити,  зменшивши розмір моральної шкоди,  що підлягає стягненню із Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ш.С. Г.» на користь ОСОБА_2 із 5 000 гривень до 1
000 гривень.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржене в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.