УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,  судді: Синельщікової О.В.

Суддів:                                                Курської
А.Г.

Горбань В.В.

При
секретарі:                                    Гончарові
В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бахчисарайського районного
суду АР Крим від 06.06.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

02.11.2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що вона
перебувала з відповідачем у шлюбі,  який
розірвано 14.03.2006 року. Від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. В свідоцтві про народження відповідач записаний
батьком дитини. Однак ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини
відповідач не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на
утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до досягнення
повноліття.

Рішенням
Бахчисарайського районного суду від 06.06.2007 року позов ОСОБА_1
задоволено,  стягнуто з відповідача на
користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх
доходів відповідача до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття.

Рішення
суду від 06.06.2007 року оскаржено в апеляційному порядку відповідачем ОСОБА_2

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову,  посилаючись на
те,  що він не є батьком дитини. З
відповідачкою шлюбних стосунків вони не підтримують с липня 2004
року,  за рішенням суду шлюб між ними
розірвано 18.11.2004 року. В свідоцтві про народження дитини запис про батька
зроблено зі слів позивачки.

Судова
колегія,  заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  що з'явились,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги,  вважає їх такими,  що не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з
ч.1  ст. 303 ЦПК України під час розгляду
справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції.

Колегія
суддів вважає,  що суд в межах заявлених
вимог повно та всебічно дослідив обставини справи,  дав належну оцінку доказам,  які надали сторони на засадах
змагальності,  і дійшов вірного висновку
про те,  що існують правові підстави для
задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки
на

Справа
№22-ц-5021/2007                  Головуючий
у суді першої інстанції: Бельський В.І.

Доповідач.        Курська А.Г.

утримання
малолітньої дитини,  поки її батьком
записано при реєстрації дитини саме його,
ОСОБА_2

З такими
висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного
суду,  оскільки вони грунтуються на
вимогах норм Сімейного Кодексу України,
ст.  ст. 114,  115,
122,  183.

Згідно
зі  ст. 114 Сімейного кодексу України у
разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням
суду про розірвання шлюбу.

Відповідно
до вимог  ст.  115 Сімейного кодексу України розірвання
шлюбу,  здійснене за рішенням суду,  має бути зареєстроване в державному органі
реєстрації актів цивільного стану,  за
заявою колишньої дружини або чоловіка.

Суд
встановив,  що свідоцтво про розірвання
шлюбу одержала дружина ОСОБА_1 14.03.2006 року ( а.с. 4) і цією ж датою внесено
відомості про реєстрацію розірвання шлюбу сторін до її паспорту (а.с. З).

Після
цього ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 народилась дитина Ігор,  яку було зареєстровано як ОСОБА_3,  а в графі „батько" записано
ОСОБА_2,  відповідача ( а.с. 5),  про що в Книзі реєстрації народжень (а.с. 5)
31.08.2006 року зроблено відповідний актовий запис НОМЕР_1,  який під час розгляду справи в суді першої
інстанції сторонами не був оскаржений і за рішенням суду до цього часу не
скасований і не визнаний недійсним.

Відповідно до вимог  ст. 122
Сімейного кодексу України в редакції,
яка діяла на день реєстрації народження дитини,  дитина,
яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або
визнання його недійсним,  походить від
подружжя. Дружина і чоловік мають право подати до державного органу реєстрації
актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка батьком дитини.

Як
убачається з матеріалів справи,  сторони
по справі разом не подавали до державного органу реєстрації актів цивільного
стану спільної заяви про невизнання відповідача батьком дитини,  а звернулася за реєстрацією дитини лише мати
-позивачка,  про що свідчить лист
начальника відділу реєстрації актів цивільного стану Бахчисарайського районного
управління юстиції ОСОБА_4. від 20.04.2007 року ( а.с. 32).

За таких
підстав,  суд першої інстанції правильно
визначив правовідносини сторін і обгрунтовано виходив з того,  що батьком дитини є відповідач,  який і зобов'язаний утримувати сина ОСОБА_3
відповідно до норм Сімейного кодексу України,
поки в установленому законом порядку не буде виключено відомості про
його батьківство відносно даної дитини,
яку народила позивачка і зареєструвала.

В
засіданні суду апеляційної інстанції з пояснень сторін убачається,  що відповідач ОСОБА_2 після стягнення з нього аліментів за даним рішенням суду
звернувся до суду з позовом про оспорювання свого батьківства відносно сина
ОСОБА_3,  але його позов залишено без
розгляду через неявку в судове засідання на виклик суду.

Доводи
апеляційної скарги не приймаються судовою колегією до уваги і не містять
підстав для зміни або скасування судового рішення,  оскільки ґрунтуються на неправильному
розумінні норм матеріального закону. Зважаючи на те,  що апеляційна скарга не містить доводів про
оскарження рішення суду в частині визначення розміру аліментів,  то судова колегія не має підстав для
перевірки висновків суду за межами доводів апеляції.

Згідно
зі  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись  ст.
ст. 303,  304,  307,
308,  313-315,  317,
319,  325 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Справа №22-ц-5021/2007                   Головуючий
у суді першої інстанції: Бельський В.І.

Доповідач:        Курська А.Г.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити,  рішення
Бахчисарайського районного суду АР Крим від 06.06.2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.