Справа №2-199/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2007
року                                    Фрунзівський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого -
судді Корой СМ. при
секретарі Чорнопищук О.Ю. з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Фрунзівка
Одеської області цивільну

справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання

права власності на спадкове майно,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 21 серпня 2007 року звернулась до суду з позовом, у якому просить
визнати за нею у порядку спадкування після матері ОСОБА_2 померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на належну їй земельну ділянку.

При цьому, позивачка вказує на те, що спадкодавець
залишала на користь відповідачки заповіт щодо свого майна, але відповідачка
спадщину не прийняла і тому право на спадкування за законом одержала вона як
спадкоємець за законом першої черги.

Оформити свої спадкові права на майно спадкодавця шляхом отримання
свідоцтва про право на спадщину за законом вона не може через пропуск строку на
прийняття спадщини та відсутність документального підтвердження неприйняття
спадщини відповідачкою.

У судовому
засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримує.

Відповідачка позов визнала повністю і просить суд його задовольнити
розглянувши справу за її відсутності, про що позивачкою надана заява
відповідачки від 28 серпня 2007 року, на якій її підпис нотаріально посвідчений
за реєстром № 20 виконавчого комітету Перехрестівської сільської ради
Фрунзівського району Одеської області. У заяві відповідачка також зазначає, що
спадщину своєї матері вона не приймала і своїх прав на неї не заявляє, позов
про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини
матері заявляти не буде.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
такого законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд находить
позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини, які підтверджуються
наявними у справі доказами.

Згідно свідоцтва про смерть Перехрестівської сільської ради Фрунзівського
району Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.
Перехрестове померла ОСОБА_2

За заповітом, посвідченим 6 листопада 2003 року за
реєстром № 40 Перехрестівської сільської ради Фрунзівського району Одеської
області, спадкодавець все своє майно заповідала своїм дочкам ОСОБА_3. і ОСОБА_4

За заповітом, посвідченим 7 липня 2006 року за реєстром № 19 виконкомом
Перехрестівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області,
спадкодавець все своє майно заповідала своїй дочці ОСОБА_4 Цей заповіт не був
змінений або скасований.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії
НОМЕР_1, виданого 01 березня 2006 року Фрунзівською районною державною
адміністрацією Одеської області і зареєстрованого в Книзі реєстрації державних
актів на право власності на землю за НОМЕР_2 ОСОБА_2 належить земельна ділянка
для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,53 га у межах
згідно з планом, розташована на масиві АДРЕСА_1

За довідкою Перехрестівської сільської ради, спадкодавець до дня смерті
проживала одна в с.
Перехрестове.

Згідно свідоцтва
про народження, спадкодавець є матір'ю ОСОБА_2

За довідкою Бендерського міськвідділу ЗАГС Республіки Молдова,ОСОБА_1 з 18
вересня 1976 року перебувала у шлюбі і мала прізвище ОСОБА_1. Після розірвання
цього шлюбу, згідно свідоцтва про одруження відділу РАГС Фрунзівського
районного управління юстиції, вона з 24 квітня 1999 року перебуває у новому
шлюбі і їй присвоєне прізвище ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про народження та довідки відділу РАЦС Фрунзівського
районного управління юстиції, відповідачка є дочкою спадкодавця і з 28 серпня
1971 року перебуває у шлюбі, у якому їй присвоєне прізвище ОСОБА_2

За відомостями Фрунзівської районної державної нотаріальної контори,
спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась, а в електронному
Спадковому реєстрі зареєстровані наведені вище її заповіти, свідоцтва про право
на спадщину не видавались.

Відповідно до ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно положень ст.ст. 1223 і 1254 ч. 2 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у
заповіті і заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт
повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. У разі відсутності
заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її
прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з наведених положень законодавства, останній заповіт скасовував
попередній заповіт у частині спадкування за ним позивачки, але відповідачка
спадщину не прийняла і тому право на спадкування одержала позивачка, як
спадкоємець за законом першої черги.

Позивачка у встановлений ст. 1270 ЦК
України шестимісячний строк не подавала заяву про прийняття спадщини.

Суд находить можливим визнати поважною причину пропуску позивачкою
шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки до
2004 року доказом прийняття спадщини була наявність у спадкоємця документів на
майно (п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 18 червня 1994
року № 18/5).

Позивачкою наданий суду оригінал вказаного вище державного акта про право
власності на земельну ділянку спадкодавця.

З урахуванням поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини вона
належить позивачці як спадкоємцю за законом першої черги.

З урахуванням наведених вище обставин, визнання позову не суперечить закону
і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 392, 1217, 1218, 1223, 1225 ч. 1, 1254, 1261, 1268, 1269,
1270, 1272 ЦК України,
ст.ст. 10,11,60,61,79, 84, 88,208,212,214,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у порядку спадкування після матері ОСОБА_2
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, право
приватної власності на-

земельну ділянку площею 3,53 га для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва розташовану на території АДРЕСА_1 яка належала ОСОБА_2 на підставі
державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого 1
березня 2006 року Фрунзівського районною державною адміністрацією Одеської
області і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на
землю за НОМЕР_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі у 10-денний
строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги
у 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана протягом 20 днів, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.