Справа №2-273/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

28 серпня 2007 року      Згурівський
районний суд Київської області в складі:

головуючого                ПАЛАМАРЧУК
В.І.

при секретарі       СОКОЛОВІЙ Л.В.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду смт.
Згурівки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
факту,  що має юридичне значення та
визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду в вищезазначеним позовом,  вказуючи в заяві,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3.

Після її смерті позивачу та відповідачці як спадкоємцям першої черги за
законом відкрилася спадщина на її майно,
а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва площею 4, 0666 га на території Бойківської сільської ради
Згурівського району Київської області.

На час відкриття даної спадщини позивач постійно проживав
спільно із спадкодавицею,  тому
відповідно до норм чинного цивільного законодавства вважається таким,  що прийняв спадщину. Відповідачка проживала
окремо від спадкодавиці,  протягом
шестимісячного строку з дня відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини
до нотаріальної контори не зверталася,
спадкові права позивача не оспорює.

При зверненні позивача 13 вересня 2006 року до Згурівської державної
нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на
вищевказану земельну ділянку,  йому було
відмовлено у його видачі,  так як
спадковий документ,  а саме Державний акт
на право власності на земельну ділянку був виданий на ім"я спадкодавці 25
листопада 2004 року,  вже після її
смерті,  тому остання,  на час своєї смерті,  являлася лише користувачем даної земельної
ділянки.

Спадковий Державний акт був виданий матері взамін її сертифікату на право
на земельну частку (пай).

На час смерті матері спадковим стало її право на земельну частку
(пай),  яке було реалізоване вже після її
смерті видачею Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯА
№ 256665 на ім"я померлої.

Згідно даного Державного акта,
матері позивача,  розпорядженням
Згурівської райдержадміністрації № 648 від 29 вересня 2004 року передано у
власність та виділено в натурі земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на території Бойківської сільської ради
площею 4, 0666 га.

Позивач вважає,  що йому як
спадкоємцю першої черги за законом відкрилася спадщина на земельну
ділянку,  передану у власність
спадкодавці,  право власності якої і
підтверджується видачею 25 листопада 2004 року на ї ім'я Державного акту на
право власності на земельну ділянку Серії ЯА № 256665. Тому до позивача,  як спадкоємця першої черги за законом повинно
перейти право власності на дану спадкову земельну ділянку.

Згідно довідки Інституту мовознавства імені О.О. Потебні Національної
академії Наук України,  прізвища
„ОСОБА_1" та ОСОБА_3,
„ОСОБА_4" та „ОСОБА_5",
які належать одним і тим особам,
чи одній родині,  вважаються
ідентичними.

Тому позивач просить встановити,  що
Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯА № 256665 виданий
на ім'я ОСОБА_6 дійсно належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3,  а також визнати за позивачем право власності
на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва
згідно вищевказаного Державного акту. В разі задоволення його позову не
застосовувати до відповідачки положення
ст.  88 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач позов підтримав,  відповідачка в судове засідання не
з'явилася,  направила до суду заяву з
проханням слухати справу у її відсутність,
позовні вимоги визнає повністю,
просить справу розглянути в попередньому судовому засіданні.

Суд визнав можливим розглядати справу у відсутності відповідачки оскільки у
справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. Також
враховуючи позицію сторін,  суд вважає за
можливе,  відповідно до ч.4  ст. 130 ЦПК України,  закінчити розгляд справи та винести судове
рішення в попередньому судовому засіданні.

Заслухавши пояснення позивача,
розглянувши матеріали справи,  суд
приходить до висновку,  що позов підлягає
до задоволення.

Судом встановлено,  що позивач
повністю підтвердив позовні вимоги,
викладені в заяві. Копією паспорта встановлено особу позивача та місце
його реєстрації в АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

З копій свідоцтв про народження та копії свідоцтва про укладення шлюбу
позивач та відповідачка дійсно являються дітьми ОСОБА_6  (а.с. 8, 13, 14).

Згідно
копії Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 є
власником земельної ділянки площею 4, 0666 га,
яка розташована на території Бойківської сільської ради (а.с. 9).

Згідно
довідки Інституту мовознавства ім.  О.О.
Потебні прізвища „ОСОБА_1" та „ОСОБА_3",  „ОСОБА_4" та „ОСОБА_5",  які належать одним і тим особам,  чи одній родині,  вважаються цілком ідентичними (а.с. 21).

Згідно
довідки Згурівської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті
матері,  так як ОСОБА_3 не була власником
земельної ділянки,  а лише користувачем
(а.с.  12).

Оцінюючи добуті
в судовому засіданні докази,  суд
приходить до висновку,  що позов підлягає
до задоволення.

В
судовому засіданні встановлено,  що
Державний акт на право власності на земельну ділянку,  виданий на ім'я Гаевої Г.А. дійсно належить
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3,  а ОСОБА_1
являється спадкоємцем після смерті своєї матері.

Згідно  ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та
обов'язки,  що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно
до CT.pT.1269, 1270 ЦК України
спадкоємець,  який на час відкриття
спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,
але подав до нотаріальної контори протягом шести місяців з часу
відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини,  та не заявив протягом зазначеного строку
відмову від неї,  вважається таким,  що прийняв спадщину.

В
силу  ст.
1274 ЦК України,  спадкоємець за заповітом має право
відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Відповідно
до  ст. 80 та ч.1  ст. 131 Земельного кодексу України громадяни
мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни,  дарування,
успадкування та інших цивільно-правових угод,  тому суд вважає за необхідне встановити,  що Державний акт на право власності на
землю,  виданий на ім'я ОСОБА_6 дійсно
належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3,
а також визнати право власності на землю за ОСОБА_1.

Також,  в силу
ст. 14 Закону України "Про власність" громадяни України набувають
право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину.

Поскільки
позивач просив суд при задоволенні його позову не застосовувати до відповідачки
положення  ст. 88 ЦПК України,  в зв'язку з цим сплачені судові витрати з
відповідачки на його користь стягненню не підлягають.

На
підставі вищевикладеного та керуючись
ст. 80,  ч.1  ст. 131 ЗК України,   ст. 14 Закону "Про власність",   ст.
ст. 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК
України,  Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику
в справах про встановлення фактів,  що
мають юридичне значення»,   ст.  ст.
118, 119, 234, 254 ЦПК України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту,  що має юридичне значення та визнання права
власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задоволити.

1.
Встановити,  що
Державний акт на право власності на земельну ділянку Серп ЯА №256665,  зареєстрований Київською регіональною філією
№ 12 ЦДЗК під № 638 від 25 листопада 2004 року та виданий на ім'я ОСОБА_6
дійсно належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

2.
Визнати за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2,  як спадкоємцем
першої черги за законом після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку для ведення
товарного сільськогосподарського виробництва площею 4, 0666 га на території
Бойківської сільської ради Згурівського району Київської області згідно
Державного акту на парво власності на земельну ділянку Серії ЯА № 256665,  який зареєстрований Київською регіональною
філією № 12 ЦДЗК під № 637 від 25 листопада 2004 року та виданий на ім'я
ОСОБА_3.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до Апеляційного суду
Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом
10(десяти) днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається на протязі 20 (двадцяти) днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження.