УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Панасенкова
В.О.,  Парапана В.Ф.,  Михайлова
В.О.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про захист честі,  гідності,
ділової репутації та стягнення матеріальної і моральної шкоди,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 травня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 6 вересня 2006 року,

встановила:

В травні
1999 року позивач звернувся до суду з названим позовом і просив визнати
недостовірною інформацію про те,  що він
спиляв у дворі ОСОБА_2 шість великих дерев,
а також зобов'язати відповідачів ліквідувати розповсюджену інформацію.

Заочним
рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 травня 2006
року,  залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від
6 вересня 2006 року,  в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та постановити нове
рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі,  посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та невідповідність висновків фактичним обставинам справи.

Заперечуючи
проти касаційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вказують на її безпідставність.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст. 7 ЦК України (1963р.) громадянин або організація вправі
вимагати по суду спростування відомостей,
що не відповідають дійсності,  які
порочать їх честь,  гідність чи ділову
репутацію,  якщо той,  хто поширив такі відомості,  не доведе,
що вони відповідають дійсності.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що вина
відповідачів по справі не доведена.

При
вирішенні цього питання суд виходив з того,
що звернення особи до правоохоронних органів за захистом своїх
прав,  порушених іншої особою,  не можуть розглядатись як поширення
неправдивих відомостей ,  якщо не
встановлено,  що фактично метою цих дій
було приниження честі,  гідності та
ділової репутації певної особи.

Тобто,  заяви відповідачів до органів внутрішніх
справ,  які стали підставою для

Справа №
33ц-1691/07                                                        Категорія
- 14

Головуючий у
першій інстанції - Міняйло Н.С.
Доповідач - Михайлов
В.О.

звернення з
позовом,  самі по собі не можуть довести
обгрунтованість позовних вимог.

Апеляційний
суд обгрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції та залишив його
рішення без змін.

Відповідно
до 4.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або(та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішуючи питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній
скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332, 336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 травня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 6 вересня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає