Головуючий 1 інстанції Сіренко М.О.
Справа № 5704-2007р.
Доповідач Курило В.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Курило В.П.

суддів Санікової
О.С., Жданової B.C.

при секретарі   Степаненко В.Б.
.....

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю „Донбас-Мотор" на рішення Центрально-Міського
районного суду міста Макіївки від 7 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до товариства з
обмеженою відповідальністю „Донбас-Мотор" про захист прав споживача,
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006
року ОСОБА_1
Звернувся в суд з таким позовом. Він посилався на те, що 9 червня 2006 року у
відповідача придбав автомобіль „Хонда
Аккорд" 2006 року виробництва, кузов НОМЕР_1 двигун НОМЕР_2.

10 червня 2006
року о 18.00 він забрав свій автомобіль з автосалону, і при русі автомобіля
звернув увагу на те, що при застосуванні педалі акселератору автомобіль
прискорювався по різному. 11 червня 2006 року коли він на автомобілі рухався з
міста Макіївка у м. Донецьк виникла різка вібрація, стала пропадати потуга і
з"явився сторонній шум в двигуні. Він одразу зупинив автомобіль, вимкнув
двигун і викликав допомогу. За допомогою евакуатора він привіз автомобіль до
відповідача.

13 червня 2006
року евакуатором автомобіль був доставлений у сервісний центр відповідача, де
автомобіль був оглянутий, про що був складений акт огляду №9/6 від 13 червня
2006 року. 15 червня 2006 року комісія відповідача склала акт № 11/6 про те, що
двигун автомобіля технічно зіпсований. Комісія повідомила його про те, що
керівництвом підприємства прийнято рішення про ремонт двигуна і безоплатне
приведення його автомобіля у технічно виправний стан. Враховуючи, що двигун -
основний агрегат автомобіля, він вважає, що йому проданий автомобіль неякісний
і у подальшій його експлуатації можуть виникнути інші проблеми, що небезпечні
для його здоров"я і здоров"я його близьких. Тому 20 червня 2006 року
він направив відповідачу заяву про заміну його автомобіля на автомобіль
належної якості. 4 липня він отримав відповідь про те, що його вимоги про
заміну автомобіля не грунтуються на законі, що автомобіль його безоплатно
відремонтовано. І у зазначений день автомобіль був повернутий йому.

Він вважає, що
відповідачем порушені його законні права і інтереси споживача, заподіяно
моральну шкоду.

1 липня 2006
року був складений наряд-замовлення по технічному обслуговуванню автомобіля і
його ремонту, хоч фактично автомобіль був доставлений відповідачу 13 червня
2006 року і знаходився там до 4 липня 2006 року. Відповідно до ст. 8 Закону
України „Про захист прав споживачів" недоліки товару мають бути усунуті протягом
14 календарних днів, що у даному випадку співпадало з 26 червня 2006 року.
Відповідач порушив строки усунення недоліків, тому має йому виплатити неустойку
у розмірі 12054 грн., тобто у розмірі одного проценту вартості товару за кожен
день просрочки.

Просив стягнути
з відповідача витрати на евакуатора 230 грн., неустойку 12054 грн., моральну
шкоду 172200 грн., проценти за користування кредитом з 13 червня по 4 липня
2006 року.

У жовтні 2006
року позивач доповнив свої позовні вимоги. Він посилався на те, що його
автомобіль знаходився на тривалому ремонті з 13 червня по 4 липня 2006 року,
тобто 21 календарний день. За цей час він не мав можливості його експлуатувати.
Але автомобіль був куплений у кредит, тому він сплачував навіть за вказані дні
страховку і проценти за користування кредитом. За цей час він сплатив проценти
за користування кредитом в сумі 172.99 доларів США і суму страховки 684.65 грн. Просив стягнути і вказані
суми.

Крім того, після
проведеного ремонту автомобіля він його використовує. Але з невідомих йому
причин рівень охолоджувальної рідини 18 червня 2006 року був нижче мінімуму на
15 см. Внаслідок чого сервісним центром рекомендована подальша діагностика
автомобіля. 25 вересня 2006 року проведена заміна правого переднього
амортизатора і чашка опори .

14 жовтня 2006
року він почув сторонній звук в автомобілі і на станції технічного
обслуговування „АЛК Інвест" проведений огляд ходової, виявлено, що чашка
штока правого переднього амортизатора відкручена і рівень масла в двигуні вище
на 5 мм.

Він вважає, що
його права споживача порушені відповідачем, який продав йому товар неналежної
якості, для усунення недоліків якого необхідно було тривалий час - 21 день.
Після усунення недолік з"явився знову по причинам, що не залежать від
споживача. Просив замінити автомобіль на аналогічний автомобіль належної
якості.

Рішенням
Центрально-Міського районного суду міста Макіївки від 7 червня 2007 року
позовні вимоги задоволені частково.

Товариство з
обмеженою відповідальністю „ Донбас-Мотор" зобів"язане замінити ОСОБА_1автомобіль Хонда Аккорд реєстраційний
НОМЕР_3 на
аналогічний автомобіль відповідний технічним умовам заводу-виробника протягом
одного місяця з часу набранням рішенням суду законної сили, уклавши з ОСОБА_1
договір на гарантійне обслуговування автомобіля.

Стягнуто з
відповідача на користь позивача матеріальну шкоду: неустойку 12054 грн.,
страховку 684.65 грн., відсотки за користування кредитом 873.59 грн., витрати
на послуги евакуатора 230 грн., а всього 13842.24 грн. і моральну шкоду 10000
грн., судові витрати.

В апеляційній
скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням
нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог. Суд порушив норми
матеріального права. Суд не врахував, що позивач образ інший спосіб захисту своїх
прав - шляхом ремонту автомобіля. В судовому засіданні не доведений факт
наявності істотних недоліків товару. Тому право на заміну автомобіля не має.
Суд необгрунтовано зробив висновок про тривалість ремонту автомобіля.
Автомобіль знаходився на ремонті лише з 1 по 4 липня 2006 року. До 1 липня 2006
року згода позивача на ремонт автомобіля не надходила. Тому у суду не було
підстав для стягнення неустойки, і інших сум.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників відповідача, позивача
і його представника, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню
з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Задовольняючи
позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що виявлений
недолік автомобіля є істотним, оскільки для його усунення було потрібно більше
ніж 14 календарних днів, а також те, що після його усунення він виявляється
знову з незалежних від споживача причин. Тому автомобіль підлягає заміні. У
зв"язку невикористанням автомобіля позивачеві заподіяна матеріальна шкода,
пов"язана з оплатою кредиту, страхової винагороди, моральна шкода, які
підлягають стягненню з відповідача.

Але з такими
висновками суду першої інстанції погодитися не можливо через те, що вони не
відповідають обставинам справи.

Судом при
розгляді справи встановлено, що 22 лютого 2006 року між позивачем і
відповідачем укладений договір №88 відповідно до якого відповідач продає, а ОСОБА_1 купує
автомобіль Хонда Аккорд 2006
року випуску типу НОМЕР_4 у відповідній даному типу комплекції чорного кольору,
якість якого повинна відповідати умовам заводу-виробника(а.с.6-7).

9 червня 2006
року між продавцем і покупцем укладено додаткову угоду до договору №88, згідно
якому ціна договору складає 172200 грн. (а.с.8), а також укладений договір на
гарантійне обслуговування автомобіля (а.с.9-11). 9 червня 2006 року позивач
отримав автомобіль від продавця і почав його експлуатувати (а.с.43). Але 11
червня 2006 року виявив несправність автомобіля.

13 червня 2006
року автомобіль позивача був доставлений у сервісний центр товариства з
обмеженою відповідальністю „Донбас-Мотор" і згідно наряду замовленню №
НЗ-0002513 від 13 червня 2006 року, підписаному позивачем, була проведена
діагностика вказаного автомобіля (а.с.44), про що складений акт №9/6 від 13
червня 2006 року (а.с.12).

У той же день 13
червня 2006 року позивач звернувся до відповідача з проханням скласти акт про
виявлені несправності автомобіля (а.с.23).

Відповідно до п.
29 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни
дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства промислової
політики України від 29 грудня 2004 року №721 і зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 січня 2005 року за № 72/10352 (надалі Порядок) виконавець
(Продавець або Виробник) зобов'язаний протягом трьох діб розглянути Претензію
за участю Споживача та скласти в двох примірниках рекламаційний акт, де
зазначаються певні відомості, а також перелік заявлених власником транспортного
засобу недоліків. Рекламаційний акт підписується власником транспортного засобу
та представником Виконавця (Продавця або Виробника).

Відповідач -
Продавець розглянув претензію Покупця до 15 червня 2006 року, провів роботи по
виявленню недоліків автомобіля, склав з цього приводу акт №11/6 від 15 червня
2006 року за участю відповідної комісії Продавця. Комісія прийшла до висновків,
що двигун автомобіля позивача технічно несправний. Позивач був повідомлений, що
керівництвом підприємства прийнято рішення про безоплатне приведення автомобіля
у технічно справний стан. З висновками комісії позивач ознайомлений і акт
підписав (а.с.13).

Згідно п. 20
того ж Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни
дорожніх транспортних засобів підставою для розгляду вимоги Споживача щодо
виконання гарантійного ремонту транспортного засобу є письмова заява Споживача,
що складається у довільній формі та має містити опис недоліку, з приводу якого
звертається Споживач, а також вимоги Споживача.

Судом
встановлено, що позивач до 1 липня 2006 року не звертався до відповідача з
письмовою заявою про виконання гарантійного ремонту його автомобіля.

20 червня 2006
року до товариства з обмеженою відповідальністю „Донбас-Мотор" надійшла
письмова заява від імені ОСОБА_1про
заміну автомобіля на аналогічний товар належної якості (а.с.18). Але як видно з
цієї заяви вона оформлена не належним чином через те, що підпис заявника на
заяві був відсутнім. Тому 21 червня 2006 року підприємство звернулось до
позивача з листом, в якому просило підтвердити дійсність заяви від 20 червня
2006 року (а.с.48).

Враховуючи, що
від позивача іншої інформації щодо можливості ремонту автомобіля не надходило
до відповідача, останній своїм листом від 30 червня 2006 року повідомив
позивача про свою готовність виконати гарантійний ремонт автомобіля для його
приведення у технічно справний стан (а.с.52). Позивачу запропоновано прибути у
сервісний центр підприємства.

Відповідно до
п.25 Порядку гарантійного ремонту ( обслуговування) або гарантійної заміни
дорожніх транспортних засобів документом, який підтверджує передавання
транспортного засобу на гарантійний ремонт, є наряд-замовлення. Споживач
підписом у наряді-замовленні погоджує обсяги та терміни виконання гарантійного
ремонту.

1 липня 2006
року відповідачем складений наряд-замовлення №НЗ-0002894 на надання послуг по
технічному обслуговуванню і ремонту автомобіля позивача, де сторонами
обумовлено який об"єм робіт буде виконувати відповідач для виправлення
недоліку автомобіля позивача. Позивач ОСОБА_1
погодився з зазначеним в наряді-замовленням, про що свідчить його підпис
(а.с.53).

Приведені факти
свідчать про те, що автомобіль позивача знаходився на ремонті у відповідача не
з 13 червня 2006 року, як зазначав суд першої інстанції, а з 1 липня 2006 року,
як це відображено у наряді-замовленні №НЗ-0002894 від 1 липня 2006 року. Робити
ремонт автомобіля раніше у відповідача не було повноважень через те, що такі
повноваження від позивача не поступали відповідачу.

4 липня 2006
року відповідач передав, а позивач отримав автомобіль після його ремонту, про
що свідчить акт №17 від 4 липня 2006 року прийому-передачі транспортного
засобу, що на а.с.55. Позивач в судовому засідання не заперечував вказаного
факту.

Приведені докази
дають підстави зробити висновок про те, що автомобіль позивача був
відремонтований у період з 1 по 4 липня 2006 року, тобто протягом чотирьох
днів.

Відповідно до п.
9 ст. 8 Закону України „Про захист прав споживачів" і п. 23 Порядку гарантійного
ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів
при пред"явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків
товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його
пред"явлення або за згодою сторін в інший строк.

За кожний день
затримки усунення недоліків понад установлений строк( 14 днів) споживачеві
виплачується неустойка в розмірі 1 відсотка вартості товару.

З приведеної
норми закону видно, що підставою для нарахування і стягнення на користь споживача
неустойки за затримку ремонту автомобіля є проведення ремонту понад 14 днів.
Судом встановлено, що відповідач не порушив строків ремонту автомобіля, усунув
недоліки протягом 4 днів, тому у суду першої інстанції не було підстав для
нарахування і стягнення на користь позивача суми неустойки. Позовні
вимогиОСОБА_1. в зазначеній частині не грунтуються на законі.

Звертаючись в
суд з позовом про заміну автомобіля, позивач посилався на те, що недолік, що
виявлений у проданому йому автомобілі, є суттєвим через те, що він потягнув за
собою його ремонт протягом більше ніж 21 день і після ремонту він знову
виявився.

Відповідно до п.
1 ст. 8 Закону України „Про захист прав споживачів" у разі виявлення
протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у
строки, що встановлені законодавством, має право пропорційного зменшення ціни,
безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат
на усунення недоліків товару.

Відповідно до ч.
2 ст. 8 цього ж Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного
строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару, продавця,
виконавця, або фальсифікації товару, підтверджених необхідним висновком
експертизи, споживач, в порядку та строки, що встановлені законодавством і на
підставі обов"язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм
вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення
сплаченої за товар суми, вимагати заміни товару на такий же товар або на
аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника) , товар.

Судом
встановлено, що позивач одразу після виявлення недоліку проданого товару обрав
спосіб захисту своїх порушених прав - безоплатне усунення недоліків товару в
розумний строк, про що свідчить наряд-замовлення № НЗ-0002894 від 1 липня 2006
року (а.с.14).

Крім того,
відповідно до п. 1 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або
гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів істотний недолік - такий
недолік, що робить неможливим або недопустимим використання транспортного
засобу відповідно до його призначення, або такий, що може представляти загрозу
для життя Споживача чи інших людей, або такий, для усунення якого необхідні
великі витрати праці й часу та який проявляється неодноразово після усунення.

Задовольняючи
позовні вимоги в зазначеній частині, суд першої інстанції також виходив з того,
що ремонт автомобіля по усуненню його недоліків тривав 21 день і той же недолік
виявився знову.

Вказаний
висновок суду не грунтується на законі і матеріалах справи.

Судом встановлено,
що недолік автомобіля позивача був усунутий продавцем за чотири дні і не
потягнув великі витрати праці й часу.

А доводи
позивача про те, що той же недолік проявився знову, нічим не підтверджені.

Стверджуючи про
те, що недолік автомобіля, що був безоплатно усунутий відповідачем, знову
проявився, позивач виходив з того, що 18 липня 2006 року рівень охолоджувальної
рідини був меншим мінімум на 1.5 мм., 25 вересня 2006 року він замінив правий
передній амортизатор і чашку опори на СТО „Донбасс-Мотор",
а 14 жовтня 2006 року на СТО товариства з обмеженою відповідальністю „АЛК
Інвест" виявлено відкручування чашки штоку правового переднього
амортизатора, рівень масла в двигуні перевищував максимальний рівень на 5 мм.

Але вказані
недоліки не пов"язані з тими роботами, що проведені відповідачем
безоплатно для усунення недоліків автомобіля позивача.

Судом
встановлено, що 1 - 4 липня 2006 року був проведений ремонт двигуна автомобіля.
А 25 вересня і 14 жовтня 2006 року провадились роботи по заміні амортизатора і
закручуванню чашки штоку амортизатора, що не є складовою двигуна автомобіля.

Згідно висновку
№6682/18 судової автотехнічної експертизи Донецького науково-дослідного
інституту судових експертиз основною причиною зниження рівня охолоджуючої
рідини в системі охолоджування двигуна є: пошкодження радіатора системи
охолоджування, пошкодження шлангів (патрубків) системи охолоджування або їх
кріплень, пошкодження прокладки головки блоку, тріщини у водяній сорочці (а.с.
137-139). Між тим судом не встановлено, що б автомобіль позивача за станом на
18 липня 2006 року мав такі пошкодження, що перелічені у висновку експертизи,
які б призвели до зниження рівня охолоджувальної рідини.

Відповідно до
Інструкції по експлуатації автомобіля „Хонда
Аккорд" процес випаровування охолоджувальної рідини під час
експлуатації автомобіля є природнім. У розділі „Періодичні контрольні операції,
які виконує володілець" вказується про необхідність перевірки рівня
охолоджувальної рідини і виконання необхідних дій при зменшенні рівня охолоджувальної
рідини, зокрема йдеться про необхідність доповнення такої рідини при кожній
заправці автомобіля паливом. Як показав в судовому засіданні позивач він
вказані рекомендації не виконував. Саме тому 21 листопада 2006 року під час
звернення позивача в сервісний центр для проведення діагностичних робіт
комісією працівників відповідача складений акт №5/11, яким встановлено
порушення позивачем умов гарантії, що виразилось у невиконанні контрольних
операцій, передбачених Інструкцією по експлуатації автомобіля Хонда Аккорд в
частині періодичного контролю рівня охолоджувальної рідини і її своєчасної
доливки. Він попереджений про можливі негативні наслідки такого невиконання
умов гарантії.

Аналогічні
вимоги є в цій Інструкції і щодо перевірки рівня масла.

Таким чином, в
судовому засіданні не надано доказів, які б свідчили про те, що після
гарантійного безоплатного ремонту автомобіля позивача мали місце ті ж самі
недоліки, що вже бути усунуті відповідачем.

Тому у суду
першої інстанції не було підстав для висновку про обгрунтованість на законі
вимог позивача про заміну автомобіля .

Встановивши, що
діями відповідача законні права і інтереси позивача порушені не були, у суду
першої інстанції не було передбачених законом підстав для задоволення його
позовних вимог про заміну автомобіля, стягнення матеріальної шкоди,
пов"язаної з оплатою страхової винагороди за договором страхування
транспортного засобу і процентів за користування кредитом за період з 15 червня
по 4 липня 2006 року, коли позивач фактично автомобіль  не експлуатував.

Між тим, судом
встановлено, що внаслідок продажу позивачеві автомобіля з певними недоліками,
він поніс витрати на евакуацію автомобіля до місця розташування відповідача в
сумі 230 грн. Вказана сума підтверджена в суді наданими позивачем квитанціями.
Тому відповідно до п.3 ч.1 ст. 8 Закону України „Про захист прав
споживачів" вказані витрати можна оцінити як витрати на усунення недоліків
товару, які підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок продавця такого
товару - відповідача по справі. Тому апеляційний суд вказану суму стягує з
відповідача на користь позивача.

Вимоги про
відшкодування моральної шкоди не грунтуються на законі. В судовому засіданні
встановлено, що права і інтереси позивача відповідачем не порушені. А
відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів" суд
вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди при задоволенні вимог
споживача. Вимоги споживача про заміну автомобіля, стягнення суми за договором
страхування і кредиту, стягнення неустойки визнаються такими, що не грунтуються
на законі. Тому підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди, що передбачені ч. 2 ст. 22 Закону України „Про захист прав
споживачів" не має.

Стягнення з
відповідача на користь позивача 230 грн. - витрат, понесених позивачем на
евакуацію автомобіля, не є підставою для задоволення позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди, заподіяною порушенням прав споживача.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції зробив висновки, що не відповідають матеріалам справи.
Вказаний недолік відповідно до п.3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду з ухваленням нового рішення. Тому апеляційний суд
рішення суду першої інстанції скасовує і ухвалює нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог, в сумі 230 грн. В іншій частині позовні вимоги не
грунтуються на законі.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно
до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Судом
апеляційної інстанції задоволені позовні вимоги частково, тому з відповідача на
користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн. З відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. В стягненні інших витрат
позивача, зокрема вартості експертизи, апеляційний суд відмовляє позивачеві
через те, що позовні вимоги про заміну автомобіля і відшкодування матеріальної
і моральної шкоди не задоволені.

Керуючись ст.ст.
304, 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу задовольнити. Рішення Центрально-Міського районного суду міста Макіївки
від 7 червня 2007 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволені
вимог ОСОБА_1до
товариства з обмеженою відповідальністю „Донбас-Мотор" про заміну
автомобіля, стягнення сум за договором кредиту і страхування, стягнення
неустойки , відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з
товариства з обмеженою відповідальністю „Донбас-Мотор" на користь ОСОБА_1витрати на
евакуацію автомобіля 230 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в суді в сумі 30 грн.

Стягнути з
товариства з обмеженою відповідальністю „Донбас-Мотор" на користь держави
судовий збір в сумі 51 грн. В задоволені вимог про стягнення решти витрат,
понесених позивачем у зв"язку з розглядом справи, відмовити.

Рішення суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з часу його проголошення і може
бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення рішення суду апеляційної інстанції.