Справа №2-511/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
серпня 2007 року                                                                            м.  Галич

Галицький
районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Юсип І.М.

секретаря                                                                   Якимів
Г.С.

з
участю   позивача                                                   ОСОБА_1

відповідача                                                                 ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1   до ОСОБА_2    про розірвання шлюбу, -

встановив:

17.07.2007 р. ОСОБА_13вернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судовому
засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю і пояснила ,  що
13 .03. 1994  року  в Більшівцівській селищній раді   Галицького району зареєструвала   шлюб з
відповідачем.  У шлюбі   народилося
двоє дітей: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 які проживає з нею.

Причиною
звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є те , що з відповідачем
сімейне життя не склалося по тій причині,
що у них як в подружжя відсутнє взаєморозуміння,  відповідач влаштовує безпідставні
сварки,  Разом як подружжя не проживають
протягом півтора року,  такий же час
відповідач проживає з іншою жінкою. Миритися бажає але з однією умовою якщо
відповідач повертається в сім»ю. При незгоді відповідача виконати її умову
просить шлюб розірвати,  дітей залишити
проживати з нею а судові витрати покласти на чоловіка.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав і не заперечив щодо розірвання шлюбу. Вважає що
примирення між ним і дружиною не буде,
проживають вони окремо. Протягом року він дійсно проживає з іншою
жінкою. Не заперечує щоб діти проживали з дружиною.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи суд вважає , що позов

підлягає до задоволення.

Відповідно до
ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено , що сторони зареєстрували шлюб
13.03.1994 року в Бівльшівцівській селищній раді. (а.с. 4) . У шлюбі
народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4. Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині,  що у них відсутнє взаєморозуміння,  як подружжя спільно не проживають,  тобто шлюб існує формально. Відповідач
проживає з іншою жінкою.

За таких
обставин суд прийшов до висновку,  що
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати,
дітей залишити проживати з матір»ю ,
судові витрати покласти на відповідача.

На підставі
вищенаведеного,   ст.   ст.
110-112 Сімейного кодексу України,
керуючись  ст.  ст.
88, 214-215 ЦПК України,  суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб
зареєстрований    13.03.1994 року в
Більшівцівській селищній раді Галицького району Івано-Франківської
області,  (актовий запис № 4) між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1  -розірвати.

Дітей:
ОСОБА_3,  1995 р.н. та ОСОБА_4,  1998 р.н. залишити проживати з матір»ю - ОСОБА_1

Стягнути при
одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах реєстрації актів
громадянського стану з  ОСОБА_2 державне
мито в розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян,  звільнивши від сплати ОСОБА_1.

Рішення може
бути оскаржене в аппеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.