Справа №2-17 2007рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26 червня 2007
року Новоазовський районний суд Донецької області:

у
складі: головуючого судді                                                               Кацаренко
І.О.

при
секретарі                                                                                     Пічморзі
О.В.

за
участю позивача                                                                           ОСОБА_3,

представника
позивачів адвоката                                                    ОСОБА_1

представників
відповідачів:

УМВС
України в Донецькій області                                                Матєйко
О.О.,

головного
управління держказначейства України                         Кочергіної
М. ,

МПП
«Фаза» адвоката                                                                       ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Новоазовську цивільну
справу за позовомОСОБА_3 іОСОБА_4 до головного управіління міністерства
внутрішніх справі України у Донецькій області (далі - УМВС України у Донецькій
області),  головного управління
державного казначейства України у Донецькій області (далі - головного управління
держказначейства),  малого приватного
підприємства «Фаза» (далі - МПП «Фаза») про визнання дій працівників
Новоазовського РВ УМВС України у Донецькій області неправомірними,  відшкодування матеріальних збитків і
моральної шкоди,

встановив:

Позивачі
звернулися до суду з зазначеним позовом до відповідачів,  зазначаючи,
що 20.03.2004 року працівники Новоазовського РВ УМВС України у Донецькій
області неправомірно вилучили належні їм металеві вироби: 12 штук рельсів по 4
метри кожна 5760 грн.,  труби діаметром
30мм загальною довжиною 30 метрів 4000 грн.,
швелер 2120 грн.,  уголок 2120,  і двигун на легковий автомобіль №24 D грн.,  вартість яких вони оцінюють у
18 тис.  гривень.

Працівники
відділення ДСБЕЗ Новоазовського РВ ОСОБА_6. і ОСОБА_5 на підтвердження
вилучення переліченого майна ніякого документу їм не видали,  направили грузовий автомобіль,  на який було погружене перелічене майно,  на МПП «Фаза»,  розташоване у АДРЕСА_1,  де належне їм майно було вигружене,  а їм,
позивачам,  не було надано ніякого
документу,  який би стверджував факт
вилучення у них майна. Металеві вироби були здані МПП «Фаза» на підставі
приймально-здавального акту №3 від 20.03.2004 року як металобрухт класу 5А
вагою 7700кг вартістю 0,21 грн. за 1кг на загальну суму 1610 грн.. Ніяких
сохранних розписок працівники Новоазовського РВ від працівників МПП «Фаза» не
відібрали.

29.03.2004
року Новоазовським РВ була порушена кримінальна справа стосовно ОСОБА_3 за
ознаками злочину,  передбаченого ч.1  ст.213 КК України. Вилучені у них 20.03.2004
року

2

металеві вироби
і двигун були визначені слідчим як металобрухт і долучені до матеріалів справи
як речові докази.

19.01.2005
року в порушення вимог  ст.80 КПК України
вилучені у них металеві вироби і двигун були як металобрухт з МГШ «Фаза»
направлені на переробку до ВАТ МК «Азовсталь»,
а 28.02.2005 року слідчий Новоазовського РВ вручив ОСОБА_3 копію
постанови від 25.02.2005 року про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_3
за ч.1  ст.213 КК України. Пунктом 2 цієї
постанови було передбачене повернення речових доказів по справі -7700 кг
металобрухту - ОСОБА_3.

Оскільки
ще у січні 2004 року вилучені у них металеві вироби і двигун були відвезені до
ВАТ МК «Азовсталь» на переробку,  то
позивачі не можуть з лютого 2005 року не тільки забрати вилучене у них
майно,  а й навіть так званий металобрухт
у кількості 7700 кг,  бо ні першого,  ні другого у природі вже не існує,  а на запропоновані в результаті переробки
1610 грн. МПП «Фаза» вони не мають змоги придбати рівноцінні вироби і двигун.

Оскільки
працівниками Новоазовського РВ порушені вимоги діючого законодавства,  бо до вирішення питання по кримінальній
справі були знищені речові докази,
долучені до справи,  просили на
підставі вимог Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,  заподіяної громадянину неправомірними діями
органів дізнання,  досудового
слідства,  прокуратури і суду»
зобов'язати УМВС України у Донецькій області повернути їм вилучені металеві
вироби і двигун з легкового автомобілю,
а в разі неможливості це зробити - відшкодувати з УМВС України у
Донецькій області через відділення держказначейства матеріальні збитки 18000
(4000 грн. - на користь ОСОБА_3.,  14000 грн. - на користь ОСОБА_3).

У
судовому засіданні позивачі уточнили свої позовні вимоги,  просили визнати неправомірними дії
працівників Новоазовського РВ; визнати незаконним запис у приймально-здаточному
акті №3 від 20.03.2004 року і в інших юридичних документах замість
«металобрухт» на «будматеріали,  двигун або
метал»; стягнути з УМВС України у Донецькій області через головне управління
держакзначейства матеріальні збитки на користь ОСОБА_3. 6672 грн.,  на користь ОСОБА_4. - 27638, 67 грн.,  а також моральну шкоду на користь ОСОБА_3.
30000 грн.,  на користь ОСОБА_3 - 20000
грн.,  а також судові витрати щодо явки
до суду 360 грн.,  по правовій допомозі -
1500 грн..

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_4.,
який діє в своїх інтересах і в інтересах позивача ОСОБА_3. на підставі
доручень (том 1, а.с. 101; т.2,  а.с. 6),  уточнені позовні вимоги до відповідачів
підтримав,  просив задовольнити їх у
повному обсязі. При цьому суду пояснив,
що розмір матеріальних збитків,
завданих неправомірними діями працівників Новоазовського РВ,  він і позивач ОСОБА_3. оцінюють на підставі
прейскуранту у 34 310, 67 грн. (27638, 67 грн. - ОСОБА_3,  6672 грн. - ОСОБА_3.). Він звертався до
експертних установ,  але без чіткого
переліку найменувань,  що саме вилучили у
березні 2004 року працівники міліції у нього з батьком,  ці експертні установи не беруться оцінити
розмір завданих їм,  позивачам,  матеріальних збитків. Тому вони при
визначенні розміру матеріальних збитків керуються прейскурантами цін на
металеві вироби. Моральна шкода полягає у тому,
що він і ОСОБА_3.,  який є
чоловіком похилого віку,  який пройшов
Велику Вітчизняну війну,  не можуть
добитися правди з березня 2004 року,
тобто відтоді,  коли працівники
Новоазовського РВ незаконно вилучили у них належне їм майно. Вони багато разів
зверталися до керівництва УМВС України у Донецькій області на незаконні дії
підлеглих,  але ніяких дієвих заходів не
було вжито,  проводяться лише
перевірки,  які ні до чого не приводять.
Вони морально турбуються вже кілька років,
що нікому нема діла до того,  що
незаконно вилучене не тільки не повернули,
а навіть пустили на переробку,  а
замість майна,  такого необхідного у
господарстві,  пропонують 1610 грн.,  ніби на них можна придбати щось рівноцінне.
Просив задовольнити його і ОСОБА_3. позовні вимоги у повному обсязі.

3

У
судовому засіданні представники УМВС України у Донецькій області Богатирьов М.
О.,  Ширінкін І.В.,  Бурданова Т.В.,  Матєйко О.О. пред'явлені до УВС України у
Донецькій області позовні вимоги громадян ОСОБА_3 не визнали у повному обсязі.
При цьому суду пояснили,  що дійсно у
ОСОБА_3 у березні 2004 року працівниками відділення ДСБЕЗ Новоазовського РВ
ОСОБА_6 іОСОБА_5 був вилучений металобрухт у кількості 7700кг,  але права й інтереси позивачів зазначеними
працівниками Новоазовського РВ не були порушені,  оскільки діяли вони у відповідності з
вимогами Законів України «Про міліцію» і «Про оперативно-розшукову
діяльність».. Оскільки у відношенні ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу за
ознаками злочину,  передбаченого  ст.213 ч.1 КК України,  вилучений у нього металобрухт був долучений
до зазначеної кримінальної справи як речовий доказ і переданий на відповідальне
зберігання МПП «Фаза»,  що у
АДРЕСА_2  так як у Новоазовського РВ і
зазначеним малим підприємством була усна домовленість про зберігання
металобрухту до вирішення справи по суті. До лютого 2005 року,  коли була прийнята постанова про закриття
кримінальної справи стосовно ОСОБА_3,  Новоазовський РВ не мав
можливості повернути громадянам ОСОБА_3 вилучений металобрухт,  оскільки на той момент він був вивезений МПП
«Фаза» на переробку. Проте,  ОСОБА_3 мали
і мають можливість отримати у МПП «Фаза» гроші готівкою,  які отримані від переробки вилученого у них
металобрухту,  але не бажають їх
отримувати. Повернути рівноцінний металобрухт громадянам ОСОБА_3 Новоазовський
РВ не має можливості,  вважають,  що уОСОБА_3 був вилучений саме
металобрухт,  а не «майже нові» металеві
вироби,  тому ціна позову не має бути
більше 34 тис.  грн.,  бо це не вартість металобрухту у кількості
7700 кг,  а вартість високоякісного
металу. Вважають,  що у відповідності з
вимогами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  досудового
слідства,  прокуратури і суду» саме МПП
«Фаза» повинне було повернути позивачам або вилучений металобрухт,  або гроші,
бо саме це приватне підприємство взяло на себе зобов'язання на підставі
приймально-здавального акту зберігти вилучений металобрухт до вирішення справи
слідчим відділенням Новоазовського РВ.

Представники
головного управління держказначейства Сігарьова С.М.,  Бондаренко Г.Л.,  Русанова С.В.,  Кочергіна Л.М.  позовні вимоги ОСОБА_3. і ОСОБА_3 не
визнали,  просили у їх задоволенні
відмовити,  бо вважають жодні з позовних
вимог такими,  що позивачами не доведені.
При цьому суду пояснили,  що навіть якщо
суд дійде висновку,  що позов громадян
ОСОБА_3 має бути задоволеним в частині стягнення на їх користь з УМВС України у
Донецькій області сум матеріальної або моральної шкоди,  державне казначейство України не буде мати
можливості їх сплатити позивачам,  бо
такі витрати у державному бюджеті України не передбачені згідно  ст.33 Закону України «Про державний бюджет на
2006 рік».

Представники
малого приватного підприємства «Фаза» ОСОБА_4. і адвокат ОСОБА_2не визнали
позовні вимоги громадян ОСОБА_3,  просили
у їх задоволенні відмовити. При цьому ОСОБА_4. суду пояснював,  що між Новоазовським РВ УВС України у
Донецькій області і керівництвом МПП «Фаза» була досягнута усна домовленість
про надання «Фазою» послуг Новоазовському РВ щодо зберігання на майданчику
«Фази»,  що у с. Гусельщикове Новоазовського
району Донецької області,  вилученого або
конфіскованого металобрухту до прийняття рішень по справам.  Так відбулося і з металобрухтом,  який вилучений був у березні 2004 року у
громадянина ОСОБА_3. 20.03.2004 року,
приблизно о 19.50,  йому,  ОСОБА_4.,
зателефонував працівник МПП «Фаза» у с. Гусельщикове ОСОБА_18  який повідомив,  що прибув транспорт з конфіскованим
металобрухтом.  Він,  ОСОБА_4.,
після цього дзвінка приїхав на майданчик у с. Гусельщикове. Металобрухт
вже був зважений і вигружений з транспорту. На майданчику були ОСОБА_6,  ОСОБА_5
працівники «Фази». ОСОБА_3 він не бачив. Вилучений металобрухт був
розсортірований і складений на майданчику.

4

Металобрухт був
5 і 12 категорії,  були труби і куски
труб різного діаметру,  було 3 чи 4 рельси
довжиною 1 метр кожна,  куски швелера.
Весь металобрухт був іржавий,  грязний.
Він,  ОСОБА_4.,  як старший на майданчику,  виписав приймально-здавальний акт,  форма якого затверджена Укрчерметом,  один примірник залишив собі,  а другий - віддав ОСОБА_5.. Сохранної
розписки від нього ніхто не витребував,
він її не складав. Він складав опис вилученого у ОСОБА_3
металобрухту,  цей опис він віддав
працівникам міліції. Куди цей опис дівся,
йому невідомо. 21.03.2004 року на майданчик приїхав ОСОБА_5,  сфотографував вилучений у ОСОБА_3
металобрухт,  відібрав пояснення у
працівників «Фази»ОСОБА_9. і ОСОБА_10 і поїхав. Наприкінці травня 2004 року на
майданчик МПП «Фази» у с. Гусельщикове приїхав інспектор районної екологічної
служби і вимагав,  щоб звалений у купу
металобрухт,  який був вилучений у
ОСОБА_3,  він,  ОСОБА_4.,
якнайскоріше вивіз або перевіз на інший майданчик,  оскільки йдуть дощі,  вода стікає у річку й загрязняє її. Обіцяв на
керівництво «Фази» накласти штрафні санкції. Тому він,  ОСОБА_4.,
зателефонував ОСОБА_5.,  який
сказав,  що справа стосовно ОСОБА_3 майже
завершена,  і тому дозволив вивозити
вилучений у останнього металобрухт,  що
він,  ОСОБА_4.,  і зробив у червні 2004 року. Металобрухт був
порізаний,  почищений,  і вивезений на спецмайданчик комбінату
«Азовсталь» у М. Маріуполь,  звідки був
вивезений на переплавку. Тона
металобрухту оцінювалася у 420-430 грн.,
але за мінусом затрат щодо очищення,
повантажити-розвантажити,
порізати вартість тони металобрухту,
вилученого у ОСОБА_3,  приблизно
становила 280 грн.. Після переплавки на рахунок МПП «Фаза» комбінат «Азовсталь»
перерахував 1610 грн.,  які ОСОБА_3 МПП
«Фаза» пропонувало отримати,  але
громадяни ОСОБА_3 категорично від цього відмовилися,  і тоді керівництво «Фази» зверталося письмово
до керівництва Новоазовського РВ з проханням сповістити рахунок,  на який слід ОСОБА_3 перерахувати кошти від
переробки вилученого у нього металобрухту.

Представник
МПП «Фаза» адвокат ОСОБА_2просив відмовити позивачам ОСОБА_3 у задоволенні їх
вимог щодо визнання неправомірними дій працівників Новоазовського РВ і внесення
змін і уточнень до приймально-здавального акту,
оскільки ці питання вирішуються не у порядку цивільного судочинства. Що
ж стосується завданої матеріальної і моральної шкоди позивачам,  то у їх спричиненні МПП «Фаза» не винне,  бо ніяких договорів МПП «Фаза» з
Новоазовським РВ або УВС України у Донецькій області щодо отримання на
відповідальне зберігання вилученого металобрухту у громадянОСОБА_3 не
заключало,  а тому ніяких зобов'язань не
несе.

Суд,  вислухавши сторони,  свідків,
дослідивши матеріали цивільної справи і кримінальної справи №59-12165 у
відношенні ОСОБА_3 за ч.1  ст.213 КК
України,  яка була оглянута у судовому
засіданні,  вважає,  що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню
частково,  а у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3. слід відмовити у повному обсязі,
виходячи з наступного.

Суд
вважає доведеними позовні вимоги позивача ОСОБА_3 у частині визнання
неправомірними дій працівників Новоазовського РВ при вилученні у нього
металевих виробів і проведенні досудового слідства по кримінальній справі,  порушеній у відношенні нього по факту скоєння
злочину,  передбаченого ч.1  ст.213 КК України,  оскільки ці позовні вимоги підтвердилися у
судовому засіданні письмовими матеріалами кримінальної і цивільної справ,  поясненнями свідків.

Так,  у судовому засіданні встановлено,  що 20.03.2004 року оперуповноваженим ВДСБЕЗ
Новоазовського РВ УМВС України у Донецькій область ОСОБА_6  була затримана вантажівка «Татра 815 с»
держномер НОМЕР_1 з брухтом чорного металу. Зазначені автомобіль і вантаж
затримані до прийняття законного рішення (а.с. 8 кримінальної справи №59-

5

12165),  оскільки водій вантажівки документи на
металобрухт не надав,  господар вантажа
невідомий.

Згідно
нриймально-здавального акту №3 від 20.03.2004 року (а.крим. с. 68),  МПП «Фаза» у особі ОСОБА_4 прийняла на
майданчик у с. Гусельщикове 7700 кг брухту класу 5А по ціні 0, 21 грн. за 1 кг
на загальну суму 1610 грн..

Згідно
відповіді директора МПП «Фаза» від 29.03.2004 року на ім'я начальника
Новоазовського РВ (а.крим. с. 69),
керівництво МПП «Фаза» підтвердило,
що брухт чорного металу,  який
перебуває на відповідальному зберіганні на території МПП «Фаза» у АДРЕСА_2  відноситься до категорії виробничого брухту
(рельси,  меліоративні труби,  швелера великого сортаменту).

2004
року начальником СВ Новоазовського РВ Підгорним А.А.
порушено було кримінальну справу у відношенні ОСОБА_3 по факту порушення
порядку здійснення операцій за ознаками злочину,  передбаченого ч.1  ст.213 КК України (а.крим. с. 1).

2005
року слідчий СВ Новоазовського РВ Павлов АП.Ф. своєю постановою
виробничий металобрухт масою 7700 кг долучає як речовий доказ і залишає на
відповідальному зберіганні на території МПП «Фаза» у с. Гусельщикове Новоазовського
району Донецької області (а.крим. с. 67).

Згідно
відповіді директора МПП «Фаза» на ім'я начальника Новоазовського РВ від
19.01.2005 року (а.крим. с. 84),
металобрухт,  отриманий 20.03.2004
року від працівників Новоазовського РВ,
у липні 2004 року був відправлений на переробку до ВАТ МК «Азовсталь».

Згідно
матеріалів кримінальної справи №59-12165,
провадження у справі стосовно ОСОБА_3 кілька разів закривалося,  а потім кілька разів відновлювалося.

25.02.2005
року слідчий Новоазовського РВ Павлов А.Ф. на підставі п.2  ст.6 КПК України закриває провадження по
зазначеній кримінальній справі. При цьому,
слідчий,  в провадженні якого
перебуває кримінальна справа,  і який
обізнаний про відповідь директора МПП «Фаза» від 19.01.2004 року про те,  що металобрухт,  вилучений у ОСОБА_3 20.03.2004 року,  ще у липні 2004 року перероблений,  зазначає у пункті 2 своєї постанови «речові
докази -металобрухт масою 7 тон 700 кг - повернути ОСОБА_3» (а.крим. сі 16).

Висновок
суду щодо доведеності позовних вимог позивача ОСОБА_3 щодо визнання дій
працівників Новоазовського РВ неправомірними знайшов своє підтвердження у
судовому засіданні і у поясненнях свідків.

Так,  свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні
пояснював,  що металобрухт,  вилучений у березні 2004 року у ОСОБА_3,  він здав на зберігання МПП «Фаза» на майданчик
у с. Гусельщикове на підставі приймально-здавального акту. Опис металобрухту
працівники міліції не складали,  бо
вилучені були не металеві вироби,  а
металобрухт. Через 2-3 місяці після здачі металобрухту на майданчик МПП «Фаза»
йому,  ОСОБА_5.,  зателефонував ОСОБА_4. і запитав,  що робити з металобрухтом,  вилученим у ОСОБА_3,  бо його ніде зберігати. Він йому
відповів,  що порушено кримінальну
справу,  ведеться слідство,  але якщо металобрухт ніде зберігати,  і якщо ОСОБА_4. вважає,  що його треба вивезти,  то хай вивозить. Вказівок щодо переробки
металобрухту він не давав,  ОСОБА_4. не
роз'яснював,  хто має право давати
вказівки щодо металобрухту.

Свідок
ОСОБА_6. у судовому засіданні пояснював,
що він разом з ОСОБА_5 вилучав 20.03.2004 року металобрухт у ОСОБА_3.
Спочатку ОСОБА_4. казав,  що металобрухт
не його,  а потім заявив,  що металобрухт належить йому. Вказівок
працівникам МПП «Фаза» щодо вивезення вилученого у ОСОБА_3 металобрухту на
переплавку він особисто не давав.

6

Суд
вважає не доведеними позовні вимоги позивачів у частині заподіяння їм
відповідачем -УМВС України у Донецькій області - матеріальних збитків у розмірі
34 тис.  310 грн. 67 коп.,  виходячи з наступного.

Так,  у судовому засіданні встановлено,  що лише самі позивачі у своїх поясненнях
надавали у позовній заяві і у поясненнях у судовому засіданні перелік металевих
виробів,  які вилучили у них 20.03.2004
року працівники міліції. Між тим,  судом
було встановлено у судовому засіданні,
що цей перелік ніким з допитаних у судовому засіданні свідків не
підтвердився. Не підтвердився перелік вилучених металевих виробів і письмовими
доказами по справі.

Так,  свідки ОСОБА_5,  ОСОБА_6.,
ОСОБА_7,
ОСОБА_8. ,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10, ОСОБА_11.,  ОСОБА_12,  ОСОБА_13. ,
ОСОБА_14.,  ОСОБА_15.,  ОСОБА_16 пояснювали у судовому
засіданні,  що у кузові вантажівки,  яка перевозила вантаж від земельної ділянки
ОСОБА_3 у АДРЕСА_1,  а потім був
вигружений на майданчик МПП «Фаза» у АДРЕСА_2
дійсно були металеві труби різного діаметру,  куски швелерів різної довжини. Проте,  ніхто із перелічених свідків (ані ті,  що вилучали металобрухт,  ані ті,
що допомагали грузити у машину металеві вироби,  ані поняті або працівники МПП «Фаза») не
зазначили чітко,  які саме металеві
вироби були вилучені у ОСОБА_3 (вид,
діаметр,  довжина,  категорія тощо). Наявність або відсутність
двох двигунів серед вилученого 20.03.2004 року у ОСОБА_3 не доведена письмовими
доказами по справі,  а підтверджується
або спростовується поясненнями свідків у судовому засіданні.

Так,  свідки ОСОБА_17.,
ОСОБА_8. ,  ОСОБА_10
пояснювали суду,  що бачили у кузові
вантажівки два двигуни (мотори),  але з
яких саме автомобілів,  вони не можуть
пояснити. СвідокОСОБА_11. пояснював суду,
що зі слів ОСОБА_3 він довідався,
що залишалося погрузити у кузов вантажівки декілька труб і двигун з
«Жука»,  проте самого двигуна він не
бачив.

Свідки ж
ОСОБА_18  ОСОБА_12,  ОСОБА_13. ,
ОСОБА_14.,  ОСОБА_15. і ОСОБА_16
суду пояснювали,  що вони не бачили у
кузові вантажівки,  а потім на вигруженій
купі металобрухту ніяких двигунів (моторів).

Отже,  суд не може вважати доказаним перелік
вилучених працівниками міліції 20.03.2004 року металевих виробів,  виходячи з зазначеного вище.

П.2  ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування
шкоди,  завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства,  прокуратури
і суду» (з відповідними змінами й доповненнями до нього),  передбачає,
що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку,  передбачених зазначеним Законом,  виникає у випадках ...закриття кримінальної
справи за відсутністю події злочину,
відсутністю у діянні складу злочину або недоведеності участі
обвинуваченого у вчиненні злочину.

Пункт 15
Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування
шкоди,  завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
попереднього слідства,
прокуратури і суду»,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України,  Міністерства фінансів України,  Генеральної прокуратури України №6/5/3/41 від
04.03.1996 року,  передбачає,  що «законом України «Про оперативно-розшукову
діяльність» (2135-12) ( ст.9) встановлено,
що у випадках порушення прав і свободи людини,  а також у разі,  якщо причетність до правопорушення
особи,  щодо якої здійснювалися
оперативно-розшукові заходи,  не
підтвердилась,  ... Міністерство
внутрішніх справ України,  ...зобов'язані
поновити порушені права і відшкодувати заподіяні матеріальні та моральні
збитки».

Суд
вважає,  що на підставі зазначених норм
Закону... і Положення... позивач ОСОБА_3. не має законних підставі вимагати від
відповідачів задоволення своїх позовних вимог,
оскільки стосовно нього органом досудового слідства не порушувалася
кримінальна справа,

7

згідно
документів,  які містяться у матеріалах
цивільної і кримінальної справ,  нема
даних про те,  що у ОСОБА_3. вилучалися
металеві вироби. Не доведений позивачем ОСОБА_3. і той факт,  що йому належали будь-які металеві
вироби,  які були вилучені 20.03.2004
року працівниками Новоазовського РВ. З огляду на наведене,  на думку суду,  лише позивач ОСОБА_4. має право на
відшкодування з УМВС України у Донецькій області заподіяних матеріальних та
моральних збитків,  бо кримінальна справа
стосовно ОСОБА_3 25.02.2005 року закрита саме на підставі п.2  ст.6 КПК України (за відсутності в діянні
події злочину),  проте суд вважає,  що позивачами не доведена сума завданих ним
матеріальних збитків,  оскільки суд не
може взяти до уваги будь-який доказ цієї суми (у тому числі надані позивачами
прайс-листи на а.с. 310, 344-345 тому 1),
крім висновку експертної установи. Між тим,  на запропонування суду провести експертизу
позивачі пояснювали у судовому засіданні,
що жодна експертна установа (експерт) не беруться оцінити завдані їм
матеріальні збитки,  оскільки нема опису
вилученого,  чіткого переліку вилученого
з зазначенням необхідних відомостей (категорія,
клас,  діаметр тощо),  а однієї фотографії з матеріалів кримінальної
справи для експертів замало,  про що
свідчить у тому числі і довідка ВАТ «МК «Азовсталь» (а.с. 361 томуі). Суд
відмовляє позивачам у задоволенні їх позовних вимог у частині визнання
незаконним запису у приймально-здаточному акті №3 від 20.03.2004 року і в інших
юридичних документах замість «металобрухт» на «будматеріали,  двигун або метал» саме з таких же
підстав,  оскільки задоволення таких
вимог було б можливе за наявності відповідного висновку експертної установи.

Разом з
тим,  на підставі вимог п.14 Положення
про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  попереднього
слідства,  прокуратури і суду»,  затвердженого наказом Міністерства юстиції
України,  Міністерства фінансів
України,  Генеральної прокуратури України
№6/5/3/41 від 04.03.1996 року,  суд
вважає необхідним стягнути з МПП «Фаза» на користь ОСОБА_3 1610 грн.,  які були отримані МПП на розрахунковий
рахунок після переробки вилучених у нього металевих виробів,  оскільки зазначена норма Положення...
передбачає,  що «у разі,  коли повернення майна в натурі
неможливе,  за рахунок підприємств,  установ,
організацій,  яким воно було
передано безоплатно,  відшкодовується його
вартість».

Згідно
пункту 17 Положення... «відшкодування моральної шкоди провадиться у разі,  коли незаконні дії органів дізнання,  попереднього слідства,  прокуратури і суду завдали моральної втрати
громадянинові,  призвели до порушення
його нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання,  заподіяні громадянинові внаслідок фізичного
чи психічного впливу,  що призвело до
погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і
бажань,  погіршення відносин з оточуючими
людьми,  інших негативних наслідків
морального характеру».

Тому,  задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_3
частково,  суд вважає,  що ним доведено,  що неправомірними діями працівників
Новоазовського РВ УМВС України у Донецькій області йому завдано моральної
шкоди,  яка полягає у спричиненні «інших
негативних наслідків морального характеру»,
оскільки ОСОБА_4. вимушений був у результаті неправомірних дій
працівників Новоазовського РВ звертатися за захистом порушених прав і інтересів
до прокуратури Донецької області,
керівництва УМВС України у Донецькій області,  про що свідчить тривала і численна переписка
позивачів з зазначеними установами (а.с. 327-343 тому 1). Задовольняючи позовні
вимоги у цій частині,  суд бере до уваги
тривалість завданої моральної шкоди,
глибину моральних страждань і переживань ОСОБА_2 і зважаючи на принцип
розумності і справедливості суд задовольняє позовні вимоги позивача ОСОБА_3 у
цій частині також частково,  стягуючи з
УМВС України у Донецькій

8

області на його
користь завдану моральну шкоду 8 тис.
грн.,  при цьому відмовляючи
позивачу ОСОБА_3. у задоволенні його позовних вимог і у цій частині з
зазначених вище підстав.

Суд на
підставі довідки на а.с. 360 т. 1 стягує на користь ОСОБА_3 понесені ним судові
витрати щодо отримання правової допомоги у розмірі 1500 грн.. При цьому суд
виходить з того,  що суд не має змоги
виходити за рамки позовних вимог позивача,
а оскільки позивачі не зверталися до суду із письмовими заявами щодо
збільшення розміру судових витрат,  то
суд задовольняє їх у межах заявленого позову на підставі останніх,  від 20.12.2006 року,  уточнень своїх позовних вимог (а.с. 323-326
тому 1).

Що
стосується стягнення на користь ОСОБА_3 судових витрат,  пов'язаних з явкою до суду,  то суд відмовляє у їх задоволенні виходячи з
того,  що їх обгрунтованість позивачем не
доведена належним чином,  і фіскальні
чеки на а.с. 114 тому 1 не підтверджують суму у розмірі 360 грн..

На
користь держави підлягає стягненню з УМВС України у Донецькій області судовий
збір 8, 50 грн.,  а з МПП «Фаза» -
судовий збір 51 грн..

Згідно
уточнень позивачами своїх позовних вимог від 20.12.2006 року,  останні серед інших вимог просили визнати
неправомірними дії працівників Новоазовського РВ УВС України у Донецькій
області.

З огляду
на наведене,  суд вважає за потрібне у
відповідності з вимогами  ст. 2, 17-18
КАС України,   ст.5 Прикінцевих та
перехідних положень КАС України вирішити справу у відповідності з положеннями
Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись  ст. ст.2, 17-18, 69, 70, 71, 94, 159, 160,
162, 163, 168 Кодексу адміністративного судочинства України,   ст.5 розділу УП «Прикінцеві та перехідні
положення» Кодексу адміністративного судочинства України,  Конституцією України,  Законами України «Про оперативно-розшукову
діяльність»,  Законом України «Про
порядок відшкодування шкоди,  завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання,  досудового слідства,  прокуратури і суду» (з відповідними змінами й
доповненнями до нього),  Положенням про
застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  попереднього
слідства,  прокуратури і суду»,  затвердженого Наказом Міністерства юстиції
України,  Генеральною прокуратурою
України і Міністерством фінансів України від 04.03.1996 року №6/5/3/41 «Про
затвердження Положення про застосування Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди,  завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання,  попереднього слідства,  прокуратури і суду»,   ст.1167,
1176 ЦК України,  суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні
вимогиОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати
незаконними дії працівників Новоазовського районного відділу управління
міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області при вилученні
металевих виробів 20 березня 2004 року уОСОБА_4.

Стягнути
з УМВС України у Донецькій області завдану неправомірними діями працівників
Новоазовського РВ УМВС України у Донецькій області моральну шкоду на
користьОСОБА_4 - 8 (вісім) тисяч гривень,
понесені судові витрати 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень.

Стягнути
з УМВС України у Донецькій області судовий збір на користь держави 8 (вісім)
грн. 50 коп..

Зобов'язати
головне управління державного казначейства України у Донецькій області
здійснити виплату моральної шкоди
ОСОБА_3 - 8 (вісім) тисяч гривень,

9

судові витрати
1500 (одну тисячу п'ятсот) гривень з доходу державного бюджету,  а на користь держави - судовий збір 8 (вісім)
грн. 50 коп. з доходу державного бюджету.

Стягнути
з малого приватного підприємства «Фаза» на користьОСОБА_4 виручені від
переробки металевих виробів,  вилучених у
ОСОБА_3,  у розмірі 1610 (одна тисяча
шістсот десять) гривень згідно приймально-здавального акту №3 від 20.03.2004
року.

Стягнути
з малого приватного підприємства «Фаза» судовий збір на користь держави 51
(п'ятдесят одна) грн..

В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Відмовити
ОСОБА_3 у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

На
постанову може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного
адміністративного суду через Новоазовський районний суд Донецької області
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  яку може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення постанови.