Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02
серпня 2007 року                               Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого- судді Савицької Н.В.

при секретарі -
Кухарській Т.В.

з участю:
позивачки - ОСОБА_1

представника
позивачки - ОСОБА_2

представників
відповідача - Пилипчука В.Ф.,  ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Луцького навчально-виховного комплексу за № 20 Луцької міської ради Волинської
області про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_13вернулась
в суд з позовом до Луцького навчально-виховного комплексу за № 20 Луцької
міської ради Волинської області про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу. Свої вимоги обґрунтовує тим,  шо наказом Луцького навчально-виховного
комплексу за № 20 Луцької міської ради Волинської області за № 21-к від
20.03.2007 р. вона незаконно звільнена з посади сторожа за п.3 ч. 1  ст.  40
КЗпП України.

Підставою
звільнення є наказ за № 351а-вр від 14.09.2006р. "Про порушення Правил
внутрішкільного трудового розпорядку та посадової інструкції"" а
також та обставина,  що під час
чергування позивачки 24.02.2007 р. невідомі особи викрали матеріальні цінності
із підсобного приміщення кабінету трудового навчання.

Вважає,  що ніякої крадіжки під час її чергування не
було,  вона не порушувала Правила
внутрішнього трудового розпорядку та посадову інструкцію.

Просить
суд,  поновити її на роботі на посаді
сторожа Луцького навчально-виховного комплексу за № 20 Луцької міської ради
Волинської області та стягнути з відповідача в її користь середній заробіток за
час вимушеного прогулу.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовну заяву
підтримали з підстав в ній зазначених. Просили суд позов задовольнити.

Представники
відповідача Пилипчук В.Ф.,  Бердоус О.Ф.
в судовому засіданні позов не визнали,
суду пояснили,  що позивачка
звільнена з роботи законно. Просили суд,
в задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог.

Заслухавши
пояснення осіб які беруть участь у справі,
свідків,  дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх сукупності,
суд прийшов до висновку,  що позов
підставний та підлягає до задоволення.

2

При
розгляді даної цивільної справи судом встановлено,  що між сторонами існує трудовий спір.

Відповідно
до наказу директора школи ОСОБА_3 за № 170 від 11.10.1992 р. позивачка
призначена на посаду сторожа Луцького навчально-виховного комплексу за № 20
Луцької міської ради Волинської області з 12.10.1992 р. (а.с.     )

Наказом
директора Луцького навчально-виховного комплексу за № 20 Луцької міської ради
Волинської області ОСОБА_4 від 20.03.2007 р. за № 21-к ОСОБА_1. звільнена з
посади сторожа за п.3 ч.1  ст.  40 КЗпП України ( за систематичне невиконання
без поважних причин посадових обов'язків) (а.с.   )

Трудову
книжку позивачка відмовилась отримати,
що підтвердили сторони в судовому засіданні. Розрахункові кошти при
звільненні остання отримала відразу після звільнення. (а.с.   )

Згідно
п.3 ч.1  ст.  40 КЗпП України трудовий договір,  укладений на невизначений строк,  а також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання
працівником без поважних причин обов"язків,  покладених на нього трудовим договором або
правилами внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи
громадського стягнення.

Керуючись
п. 15 п.п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду
судами трудових спорів" від 06.11.1992 р. за № 9 під час розгляду справи
суд повторно запитував згоду профспілкового комітету Луцького
навчально-виховного комплексу за № 20 Луцької міської ради Волинської області
на звільнення позивачки з займаної посади. (а.с.   )

20.06.2007
р. суд отримав письмову згоду профспілкового комітету Луцького
навчально-виховного комплексу за № 20 Луцької міської ради Волинської області
на звільнення ОСОБА_13 посади сторожа. (а.с.
)

Судом
встановлено,  що до позивачки протягом
2006р.-2007р. застосовані два дисциплінарні стягнення - догана за грубе
порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку,  посадової інструкції,  ігнорування зауважень зі сторони дирекції
школи,  що підтверджується наказом від
14.09.2006 р. за № 351а-вр та звільнення за систематичне невиконання без
поважних причин обов"язків,  покладених
Правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією,  що підтверджується Наказом директора Луцького
навчально-виховного комплексу Луцької міської ради Волинської області ОСОБА_4
від 20.03.2007 р. за № 21-к (а.с.    )

В
судовому засіданні встановлено,  що
вищезазначене дисциплінарне стягнення у вигляді догани до ОСОБА_13астосоване
відповідачем законно. Оскільки,
позивачка грубо порушуючи Правила внутрішнього трудового розпорядку та
посадову інструкцію 20.08.2006 р. була відсутня на робочому місці понад три
години без поважних причин,  що не
заперечила остання в судовому засіданні,
(а.с.   )

Крім
того,  вищезазначене дисциплінарне
стягнення застосовувалось з дотриманням вимог
ст.  148  ст.
149 КЗпП України,  що
підтверджується,  доповідною запискою від
01.09.2006 р. ОСОБА_5,  актом за № 1 про
відсутність на робочому місці,  письмовим
поясненням позивачки від 20.08.2006 р. (а.с.
).

Разом з
тим,  судом встановлено,  що наказ директора Луцького
навчально-виховного комплексу Луцької міської ради Волинської області ОСОБА_4
від 20.03.2007 р. за № 21-к "Про звільнення ОСОБА_1" є
незаконним.  Оскільки,  суд не вбачає в діях позивачки на час
звільнення системи невиконання без поважних причин обов'язків покладених
правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією

з

згідно п.3 ч.1  ст.  40 КЗпП
України. Також,  в порушення вимог  ст.
149 КЗпП України відповідач не відібрав у позивачки письмових пояснень.

З
наказом про звільнення від 20.03.2007 р. за № 21-к ОСОБА_1 ознайомилась в той
же день,  що підтвердили сторони в
судовому засіданні.

Як
вбачається із змісту вищезазначеного наказу дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення застосоване до позивачки у зв"язку із крадіжкою невідомими
особами матеріальних цінностей із підсобного приміщення кабінету трудового
навчання,  під час її чергування
24.02.2007 р. та систематичним невиконанням без поважних причин
обов'язків,  покладених Правилами
внутрішнього трудового розпорядку та посадовою Інструкцією. (а.с.   )

У
відповідності до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 р. за № 9 суд не
вправі визнати звільнення правильним виходячи з обставин,  з якими власник або уповноважений ним орган
не пов"язували звільнення.

Згідно
ч.3  ст.
149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну
ним шкоду,  обставини,  за яких вчинено проступок і попередню роботу
працівника.

Однак,  всупереч п. 18 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від
06.11.1992 р. за № 9 та ч.3  ст.  149 КЗпП України в наказі "Про
звільнення ОСОБА_1" від 20.03.2007 р. за № 21-к відповідач не зазначив
який саме розділ,  пункт Правил
внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції порушила позивачка.
Тому,  із змісту даного наказу
незрозуміло з якими саме обставинами відповідач пов"язував звільнення
останньої.

Крім
того,  відповідач "у зв"язку з
крадіжкою невідомими особами матеріальних цінностей під час чергування ОСОБА_1
24.02.2007 р." незаконно застосував до останньої дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення.

Відповідно
до ч. 4  ст.  61 ЦПК України вирок у кримінальній
справі,  що набрав законної сили,  або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення обов"язкові для суду,  що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено вирок або постанова суду,  з
питань,  чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Проте,  вирок суду чи постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення відсутні. Тому,
відповідач незаконно та безпідставно посилається на те,  що крадіжка матеріальних цінностей мала місце
саме під час чергування сторожа ОСОБА_1 в ніч з 23 на 24 лютого 2007 р.

Разом з
тим,  всупереч  ст.  60
ЦПК України,  відповідач не довів та не
підтвердив жодними належними та допустими доказами про те,  що 23-24 лютого 2007 року позивачка не
виконувала обов"язки передбачені Правилами внутрішнього трудового
розпорядку та посадовою інструкцією. Суд вважає,  що дані обставини які зазначені в наказі про
звільнення  ОСОБА_13 займаної посади є
припущеннями.

Допитані
в судовому зісіданні свідки ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  ОСОБА_9
не спростовують вищезазначені висновки суду

На
підставі наведеного та керуючись
ст.  235 КЗпП України суд приходить
до висновку,  що позов слід задовольнити
та зобов"язати Луцький навчально-виховний комплекс за № 20 Луцької міської
ради Волинської області поновити ОСОБА_1 на посаді сторожа з 20.03.2007 р.

Крім
того,  підлягає до задоволення вимога
позивачки про стягнення в її користь з відповідача середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в розмірі - 2896, 48 грн.

4

Визначаючи
розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу,  суд враховує,
що ОСОБА_13находилась у вимушеному прогулі з 20.03.2007 р. по 02.08.2007
року,  тобто,  4 місяці та 13 днів.

Згідно
довідки про доходи від 30.07.2007 р,
середній щомісячний заробіток позивачки,
виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи становить
-659, 62 грн. ( 676, 96 лютий + 642, 28 січень : 2 ); середньоденний заробіток
- 43 грн. ( 659,  62 грн. : 15 днів. ).
Враховуючи ту обставину,  що
ОСОБА_13находилась у вимушеному прогулі 4 місяці та 6 робочих днів ( згідно
табелю чергувань сторожів ),  загальний
розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить - 2896, 48 грн.

Рішення
суду в частині поновлення позивачки на роботі та стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі - 659, 62 грн. підлягає до
негайного виконання.

Керуючись,  ст.
ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 84, 88, 208, 209, 210, 212, 213, 214, 215,
367ЦПКУкраїни; п.3 ч.1  ст.  40,
ст.   ст. 147-149,  231- 235 КЗпП України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Зобов"язати
Луцький навчально-виховний комплекс за № 20 Луцької міської ради Волинської
області поновити ОСОБА_1 на посаді сторожа Луцького навчально-виховного
комплексу за № 20 Луцької міської ради Волинської області з 20 березня 2007 р.

Стягнути
з Луцького навчально-виховного комплексу за № 20 Луцької міської ради
Волинської області в користь ОСОБА_1 суму в розмірі - 2896 ( дві тисячі
вісімсот дев"яносто шість ) грн. 48 коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Стягнути
з Луцького навчально-виховного комплексу за № 20 Луцької міської ради
Волинської області в користь держави - 51 (п"ятдесят одну) грн. судового
збору.

Стягнути
з Луцького навчально-виховного комплексу за № 20 Луцької міської ради
Волинської області в користь держави суму в розмірі - 30 (тридцять) грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на р/р
0002,  отримувач міський бюджет
м.  Луцьк,  банк отримувач ГУДК у Волинській
області,  МФО 803014

Рішення
суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді сторожа Луцького
навчально-виховного комплексу за № 20 Луцької міської ради Волинської області
та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в
розмірі - 659 (шістсот п'ятдесят дев"ять) грн. 62 коп. підлягає до
негайного виконання.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання

заяви
про апеляційне оскарження.