УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007
року колегія суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Парапана В.Ф.,  Панасенкова
В.О.,  Громіка Р.Д.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  законного представника неповнолітньої
ОСОБА_3,  треті особи: ОСОБА_4,  4-а Запорізька Державна нотаріальна
контора,  про визнання договору дарування
недійсним,  за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 листопада 2005 року,

встановила:

У лютому
2004р. ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2,  законного представника неповнолітньої ОСОБА_3
,  про визнання недійсним договору
дарування.

Позивачка
зазначала,  що за пропозицією
відповідачки - її доньки,  яка обіцяла
доглядати та допомагати по веденню домашнього господарства,  29.03.2002р. вона подарувала належну їй
квартируАДРЕСА_1 онуці - ОСОБА_3. Проте відповідачка не виконувала своїх
зобов'язань.

Посилаючись
на те,  що угоду уклала внаслідок
помилки,  позивачка на підставі  ст.  56
ЦК УРСР просила
про задоволення позову.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя
від 20 квітня 2005 року позов задоволено.

Рішенням
апеляційного суду Запорізької області від 14 листопада 2005 року рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заперечуючи
проти касаційної скарги,  ОСОБА_5,
вказуючи на законність та обгрунтованість рішення
апеляційного суду,  просить касаційну
скаргу залишити без задоволення,  а
рішення апеляційного суду - без змін.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення апеляційного суду відсутні,
виходячи з наступного.

Скасовуючи
рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові,  апеляційний суд виходив з того,  що укладаючи договір дарування,  позивачка усвідомлювала характер угоди,  прав та обов'язків сторін за цим договором,  а її помилка щодо мотивів угоди не має
істотного значення і тому підстав,
передбачених  ст.  56 ЦК
УРСР,  для визнання
цієї угоди недійсною немає.

Справа
№33ц-1175/07

Головуючий
у першій інстанції Голубкова М. А.                                                 Категорія
ЦП:38

Доповідач
Парапан В.Ф.

Матеріалами
справи встановлено,  що рішення суду від
20.04.2004р. ухвалено не на користь неповнолітньої ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Законний представник
ОСОБА_2,  яка приймала участь у розгляді
справи в суді першої інстанції,  рішення
суду в апеляційному порядку не оскаржила,
тому батько неповнолітньої,  який
у відповідності до діючого законодавства має рівні права та обов'язки щодо
своєї дитини,  в інтересах неповнолітньої
дочки правильно подав апеляційну скаргу на рішення суду,  яка обґрунтовано розглянута апеляційним судом.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права,
а також відсутні передбачені ч. 1
ст.  338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

На підставі
викладеного та керуючись  ст.  ст.
332,  336 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Запорізької області від 14 листопада 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.