Справа №2-18/2007
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2007
року

Сніжнянський
міський суд Донецької області в складі :

головуючого
-                                        судді
Радченка В.Є.,

при
секретарі -                           Смоліній
М. С.

з участю:

позивача-ОСОБА_1.  (не з'яв.)

представника
позивача -ОСОБА_3

відповідачки -
ОСОБА_4 (не з'яв.)

представниці
відповідачки - ОСОБА_5.  (не з'яв.)

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сніжне цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 6388 грн.,  заподіяної прихованням автомобілю та про
стягнення заподіяної у зв'язку з цим моральної шкоди в розмірі 5000
грн.",  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до Сніжнянського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди в сумі 15000 грн.,
заподіяної прихованням автомобілю та про стягнення заподіяної у зв'язку
з цим моральної шкоди в розмірі 5000 грн." Позовні вимоги мотивує
тим,  що відповідачка приховала належний
йому автомобіль ВАЗ 21013 д.н.НОМЕР_1,
чим заподіяла позивачу матеріальну та моральну шкоду.

В
судовому засіданні позивач та його представник зменшили позовні вимоги.
Зважаючи на висновки автотоварознавчої експертизи про те,  що середня ринкову вартість автомобілю ВАЗ
21013 д.н.НОМЕР_1 на момент проведення експертизи складає 6388 грн.,  - просять стягнути з відповідачки саме цю
суму матеріальної шкоди та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Відповідачка
в судове засідання 13.06.2007 р. не з'явилася без поважних причин. Про час ті
місце розгляду справи була повідомлена належним чином,  під особистий розпис.  В судові засідання 27.06.2007 р. та
06.07.2007 р. не з'явилася без поважних причин,
оскільки не надала суду документів в підтвердження хворобливого стану,  на який посилається в своїй заяві від
27.06.2007 р. та про який зазначив її чоловік в заяві від 06.07.2007 р. В судове засідання
30.07.2007 р; відповідачка не з'явилася. Лист з повідомленням про час та місце
розгляду справи повернувся через сплив строку зберігання. Представниця
відповідачки,  ОСОБА_1  про час та місце розгляду справи на 13 годин
30 хвилин 30.07.2007 р. повідомлена під особистий підпис.  Відповідно до ч. 5  ст.  76
ЦПК України вручення судової повістки представникові особі,  яка бере участь у справі,  вважається врученням повістки і цій особі.
Через це суд вважає,  що відповідачка
належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в 13 годин 30
хвилин 30.07.2007 р.

Представниця
відповідачки,  ОСОБА_1  позов не визнала. Пояснила,  що вищезазначений автомобіль був придбаний за
суму,  еквівалентну 250-300 доларів США. Відповідачка
згодна відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 1500 грн.,  в задоволенні моральної шкоди - відмовити.

Заслухавши
сторони,  дослідивши матеріали
справи,  суд прийшов до висновку,  що позовна заява підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні,

позивачу
належить автомобіль ВАЗ 21013 жовтого кольору,
1981 р.в.,  д.н.НОМЕР_1 (свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2(а.с.  38,
112). Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 18.08.2003 р.
ОСОБА_2відмовлено в задоволенні позовних вимог за її позовом до ОСОБА_1 про
визнання права власності на цей автомобіль (а.с.  7). В задоволенні касаційної скарги ОСОБА_4
на це рішення апеляційної інстанції - відмовлено (а.с.  110,
111). 05.02.2003 р. Сніжнянським міським судом Донецької області в
порядку цивільного провадження,  з метою
прийняття заходів з забезпечення позову,
заявленого ОСОБА_4 доОСОБА_1.
винесена ухвала про накладення арешту на спірний автомобіль та визначено
місце знаходження автомобілю в гаражі ОСОБА_4 за адресою:АДРЕСА_1 (а.с.  113). В той же день державною виконавчою
службою Сніжнянського управління юстиції автомобіль був описаний,  про що складений відповідний акт (а.с.  45). Але,
ОСОБА_4,  навмисно,  ігноруючи рішення органів судової влади,  приблизно в липні 2003 p.,
розпорядилась автомобілем невстановленим способом,  приховавши його таким чином від органів
судової влади. Під час виконання дій з передачі автомобілю ОСОБА_1  08.10.2003 р. державною виконавчою службою
встановлена відсутність в гаражі автомобілю,
переданого на зберігання ОСОБА_4 (а.с.
109). Зазначені обставини підтверджуються постановою Сніжнянського
міського суду від 12.03.2007 р. по кримінальній справі № 26/2007 р. за
обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєні злочину,
передбаченого  ст.  388 КК України. Цією постановою кримінальна
справа закрита,  ОСОБА_4 звільнена від
кримінальної відповідальності в зв'язку з закінченням строків давності,  тобто з нереабілітуючих підстав.

постанова
набрала законної сили 19.03.2007 р. (а.с.
106,  107).

Відповідно
до ч.3,  4  ст.  61
ЦПК України обставини,  встановлені
судовим рішенням у цивільній справі,  що
набрало законної сили,  не доказуються
при розгляді інших справ,  у яких беруть
участь ті самі особи або особа,  щодо
якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі,  що набрав законної сили обов'язковий для
суду,  що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок,  з
питань,  чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким
чином,  вищезазначені рішення апеляційної
інстанції щодо належності автомобілю ОСОБА_1
та

постанова
по кримінальній справі № 26/2007 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєні
злочину,  передбаченого  ст.
388 КК України щодо приховання спірного автомобілю - вже встановлені і
не підлягають доказуванню.

Крім
того,  обставини приховання громадянкою
ОСОБА_4 автомобілю,  належного ОСОБА_1
,  підтверджуються свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2(а.с.
38,  112),  поясненнями відповідачки в судовому засіданні
від 06.07.2006 р. про те,  що „автомобілю
немає" і більше на будь-які питання вона відмовляється відповідати.

Відповідно
до ч. 1  ст.  1166 ЦК
України майнова шкода,  завдана майну
фізичної особи,  відшкодовується в
повному обсязі особою,  яка її завдала.

Згідно з
висновком судової автотоварознавчої експертизи,
проведеної по цій цивільній справі Донецьким науково-дослідним
інститутом судових експертиз,  середня
ринкова вартість автомобілю ВАЗ 21013 д.н.НОМЕР_1 на момент проведення
експертизи складає 6388 грн. (а.с.
96-99). В висновках експертизи зазначено (а.с.  97),
що „оскільки інформація про технічний стан,  комплектацію,
обновлення,  покази одометрів
пробігу,  умови експлуатації даного
транспортного засобу в матеріалах цивільної справи відсутня,  то далі визначається середня ринкова вартість
даного автомобілю". Позивач в судовому засіданні пояснив,  що в 2000 році автомобілю зроблений
капітальний ремонт. Свідок,  державний
виконавець ОСОБА_6  пояснив,  що при
накладенні арешту він роботу двигуна не перевіряв,  але при візуальному огляді все було в
наявності. Свідок ОСОБА_6. в судовому засіданні дав свідчення про те,  що автомобіль,  його кузов та двигун,  до моменту арешту автомобіля знаходились у
відмінному стані,  він особисто перед кожним
виїздом цього автомобілю перевіряв його технічний стан (наявність гальм,  води тощо). Він підтвердив,  щоОСОБА_1.
зробив капітальний ремонт автомобілю (кузова та двигуна) і автомобіль
був „на ходу". Відповідачка не надала суду будь-яких переконливих доказів
того,  що автомобіль знаходився в
несправному технічному стані та не спростувала вищезазначені доводи позивача в
цій частині. На час розгляду справи в суді та на час проведення експертизи
спірний автомобіль відсутній,  місце його
знаходження не встановлено. Аналізуючи вищеперелічені докази,  суд прийшов до висновку,  що з відповідачки на користь позивача в
якості відшкодування шкоди,  заподіяної
неправомірним приховуванням майна,
підлягає стягненню середня ринкова вартість автомобілю   ВАЗ 21013 д.н.НОМЕР_1 в сумі 6388 грн.

Розглядаючи
позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. суд виходив з
наступного. Відповідно до ч. 1  ст.  1167 ЦК України моральна шкода,  завдана фізичній особі неправомірними
діями,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини,  крім випадків встановлених
законодавством.  Доводи позивача в тій
частині,  що йому було завдано моральної
шкоди у зв'язку з неправомірним позбавленням належного йому майна є
обгрунтованими. Суд вважає,  що позивач
зазнав моральної шкоди,  яка виявилося в
душевних стражданнях з приводу неправомірних дій відповідачки,  був порушений його нормальний образ життя та
йому довелося додавати додаткові зусилля для організації свого життя.
Проте,  він не довів в судовому засіданні
викладені в позові обставини щодо вимушеності працювати водієм автобусу через
відсутність у нього автомобілю,  не довів
причинного зв'язку між позбавленням його автомобілю та роботою водієм автобусу,  не довів причинного зв'язку між відсутністю у
нього автомобілю та,  нібито,  відчутними незручностями при поїздках з
сім'єю до матері з м.  Маріуполя в м.  Сніжне,
не довів самих фактів таких поїздок та незручностей,  не довів того факту,  що автомобіль був його
„годувальником",  тощо. Через це суд
вважає,  що позовні вимоги в цій частині
є завищеними. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи,  розмір та характер заподіяної матеріальної
шкоди,  виходячи з глибини душевних
страждань позивача,  враховуючи вимоги
розумності та справедливості суд прийшов до висновку,  що позивачу дійсно заподіяна моральна шкода в
розмірі 500 грн. і саме цю суму необхідно стягнути на його користь в якості
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України стороні,  на
користь якої ухвалено рішення,  суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати. Позивачем сплачено держмито в розмірі 158 грн. 50 коп.,  що підтверджується відповідними квитанціями
(а.с.  1,
2). Також позивач сплатив витрати з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду цивільної справ в сумі 30 грн. (а.с 3) та оплатив 104 грн. 62 коп.3а
проведення автотоварознавчої експертизи (а.с.
93). Загальна сума судових витрат позивача складає: 158 грн. 50 коп. +
30 грн. + 104 грн. 62 коп. = 293 грн. 12 коп. і тому саме ця сума судових
витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
1166,  1167 ЦК України,   ст.
10,  60,  88,
209,  212,  213,
214,  215 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 6388 грн.,  заподіяної прихованням автомобілю та про
стягнення заподіяної у зв'язку з цим моральної шкоди в розмірі 5000 грн.-
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 6388 (шість тисяч
триста вісімдесят вісім) гривень.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 (п'ятсот) гривень моральної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 293 (двісті дев'яносто три) гривні 12 коп. судових
витрат.

В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення
може бути повністю або частково оскаржено сторонами,  іншими особами,  які беруть участь у справі,  а також особами,  які не брали участь у справі,  якщо суд вирішив питання про їх права та
обов'язки до Апеляційного суду Донецької області через Сніжнянський міський суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.