Справа № 22-2166 2007 р.                             Головуючий
у 1 інстанції: Кушнерик МП.
Доповідач: Мікуш Ю.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
вересня місяця 03 дня Колегія суддів Судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Мікуш Ю.Р.

Суддів:
Монастирецького Д, Штефаніца Ю.Г.

При секретарі:
Жукровській Х.І.

З участю:
відповідачки, адвоката ОСОБА_1

на стороні
відповідачки

розглянувши  в судовому засіданні  в місті Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення
Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2004 року, колегія суддів, -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1.

Зустрічний позов
задоволено.

Зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні АДРЕСА_1 та вселити її в дану
квартиру.

Рішення суду
оскаржила ОСОБА_4.

В апеляційній
скарзі покликається на необґрунтованість рішення й невідповідність викладених в
ньому висновків фактичним обставинам справи.

Зокрема,
зазначає, що увагою і належною оцінкою суду залишились складені ЖЕК акти та
показання свідків, якими підтверджено факт тривалого непроживання відповідачки
у спірній квартирі.

Просить
скасувати оскаржуване рішення суду та постановити рішення про задоволення
первісного позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення відповідачки на заперечення апеляційної скарги та
виступ адвоката ОСОБА_1,
вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що підстав для
задоволення апеляційної скарги

2

немає, оскільки рішення суду відповідає повно
встановленим і належно перевіреним обставинам справи та доказам й вимогам ст.71
ЖК України, роз'ясненням п.Ю Постанови Пленуму Верховного Суду України від
12.04.85 р, № 92 з наступними змінами і доповненнями „Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України".

Зібраними по
справі доказами встановлено факт поважності причин не проживання відповідачки у
спірній квартирі через неправомірну поведінку інших членів сім'ї, зокрема, із
сторони її батька, який влаштовував сварки і скандали, однак, вжиті до нього
Галицьким РВ ЛМУ УМВСУ у Л/о протягом 2000-2003 p.p. заходи впливу та
попереджень не дали позитивних наслідків (матеріали про відмову в порушенні
кримінальних справ № 1521 від 26.03.01 р. та № 5673 від 19.01.02 р.) внаслідок
чого він помер 24.07.03 р. від алкогольної кардіоміопатії (а.с.5).

Згідно показань
свідків ОСОБА_5, колишнього
дільничого інспектора (а.с.106) після смерті батька відповідачка намагалась
вселитись в квартиру, однак, позивачка не допускає її в квартиру та поселила
туди в липні 2003 р. двох квартирантів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.86-91), чим
створює перешкоди для проживання у ній відповідачки.

За таких
обставин, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки вони
повністю спростовуються матеріалами справи й показаннями зазначених свідків.

Оскільки
оскаржуване рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись
ст.ст.307 ч.1 п.1, 312 ч.1 п.,
314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15
липня 2004 року залишити без змін.

Ухвала вступає в
законну силу з моменту її проголошення, може бути оскаржувана до Верховного
Суду України на протязі 2-х місяців.