Справа № 2-396
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

19 липня 2007
року    Кіцманський   районний
суд   Чернівецької  області у складі :    головуючої
-    судді   Олексюк Т.І.

при
секретарі      -       Савчук   О.М.  з участю
:    представників позивачів -
ОСОБА_7,  ОСОБА_6

відповідача                                    -        ОСОБА_4

представника
відповідача        -        ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кіцмань справу за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальних та моральних
збитків,  -

ВСТАНОВИВ:

У лютому
2007 року ОСОБА_1
та ОСОБА_2  звернулись до суду з
позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних та моральних збитків,  мотивуючи свої вимоги тим,  що обоє являються особами похилого віку,  часто хворіють,  тому на заощаджені кошти вирішили зробити
опалубку під могили та хрести на Лашківському кладовищі. Хрести та опалубку у
вересні 2006 року їм зробив ОСОБА_8 за 2600 гривень на Лашківському кладовищі
на місці,  де не було захоронень,  тобто на вільному місці відповідно до  ст.  6
Закону України «Про поховання та похоронну справу». Лашківська сільська рада
відповідно до вказаного Закону не займається діяльністю по впорядкуванню місць захоронения. Через певний час
після встановлення опалубки та хрестів відповідач за допомогою п»яти чоловік та
трактора самовільно перетягнув опалубку та хрести в інше місце,  де захороненні інші особи та стоять
хрести,  мотивуючи своє бажання бути там
похованим.  При цьому хрести та опалубка
були пошкоджені,  а їм завдана
матеріальна шкода в сумі 2600 гривень,
яка є для них значною,  оскільки
вони збирали її з пенсій. Окрім того,
вони перенесли душевне страждання,
нервовий стрес,  втратили
спокій,  тому просили стягнути моральну
шкоду,  яку оцінюють в 1700 гривень
кожній.

В
судовому засіданні представники позивачів підтримали заявлені вимоги з
наведених підстав.

Відповідач ОСОБА_4 позову не визнав,
пояснивши,  що це було зимою перед
Різдвом,  він хворів і не міг приймати
участі в перенесенні хрестів. Позивачі встановили хрести на місці,  яке було відгороджено,  де поховані його онук,  там він залишив місце для себе і дружини.
Дочка ОСОБА_9 попереджала позивачів,  що
забрали хрести,  які вони встановили в
2006 році. Йому не відомо,  хто
перетягнув хрести,  чи його діти,  чи ще хтось,
але навряд чи   це міг зробити хтось сторонній.

Представник
відповідача просив у позові відмовити,
вказуючи,  що позивачами не надана
доказів вини відповідача,  не доведено,  що саме відповідачем спричинена шкода,  позов являється безпідставним.  Позивачі мали звернутись до сільської ради
про виділення їм місця під поховання.

Заслухавши
пояснення представника позивачів,
відповідача та його представника,
показання свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  дослідивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що заявлені вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі щодо відшкодування матеріальних збитків та частковому
задоволенню стосовно відшкодування моральної шкоди з наступних підстав.

Так,  в судовому засіданні встановлено,  що позивачами під майбутнє поховання було
зайнято місце на Лашківському кладовищі і на цьому місці встановлені опалубка
та хрести вартістю 2600 гривень приватним підприємцем ОСОБА_13.,  що вбачається із змісту довідки приватного
підприємця ОСОБА_13 та схемою поховань навколо спірної ділянки,  складеної землевпорядником Лашківської
сільської ради.

Згідно
довідки № 26 від 25.01.2007 року виконкому Лашківської сільської ради на
кладовищі місця під поховання сільська рада не виділяє.

З
приводу перенесення ОСОБА_3 встановлених опалубки та хрестів на інше місце
позивачі року звертались до Кіцманського РВ УМВС.  За результатами розгляду їх заяв в порушені
кримінальної справи відмовлено,  що
вбачається з відповідей Кіцманського РВ УМВС від 28.12.2006 року та від
03.01.2007 року.

З показань
свідка ОСОБА_10 вбачається,  що
15.12.2006 року вона була у ОСОБА_1,
коли прийшов ОСОБА_9  і
попередив,  що якщо не заберуть
пам»ятники,  то він із ОСОБА_4 заберуть
самі. 18.12.2006 року пам»ятники перетягнули,
оскільки наступного дня вона була на кладовищі і бачила на іншому місці
хрести,  які при цьому були пошкоджені і
була пошкоджена опалубка.

Як
показала свідок ОСОБА_11 повз місце поховання її чоловіка були перетягнуті
хрести,  бетон при цьому був
полупаний,  хрести були встановлені на
вільному місці,  а тепер біля могили її
чоловіка.

Свідок
ОСОБА_12 показав,  що чув від людей,  що ОСОБА_4 перетягнув хрести вночі,  бо не мав місця біля дружини.

Згідно
Акту обстеження від 25.01.2007 року при перенесенні пам»ятника під майбутнє
поховання,  який встановили ОСОБА_2  та ОСОБА_1,    пошкоджені з»єднання   елементів хрестів.

Таким чином,  суд приходить до висновку,  що в судовому
засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачів про заподіяння їм
матеріальних збитків на суму 2600 гривень.

Моральну
шкоду,  завдану позивачу,  суд оцінює у 300 гривень кожному,  враховуючи наявність реальної шкоди,  заподіяної майну позивача,  протиправність діяння відповідача,  наявність причинного зв"язку між
діяннями відповідача та вини останнього в її заподіянні; а також з урахуванням
моральних страждань позивачів у зв"язку з втратами майнового характеру.

На підставі викладеного,   ст.  ст.
22,  23,  386,
1166,  1167,  1192 ЦК
України,   ст.  6 Закону України «Про поховання та похоронну
справу»,  п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову практику у справах за позовами про захист
права приватної власності",  п. 9
Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди",  п. п. 2,
5,  14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди",
керуючись  ст.  ст.
10,  11,  15,
31,  60,  88,
209,  212,  213,
214,  215,  218 ЦПК України,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 2600 гривень у відшкодування завданих
збитків,  98 гривень у відшкодування
понесених по справі витрат та по 300 гривень кожній у відшкодування моральної
шкоди.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо таку заяву не було
подано. При поданні заяви на апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у строк,  рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Заява
про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення,  а апеляційна скарга
-протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного   суду
Чернівецької   області   через
Кіцманський   районний

СУД