Справа № 2- 807
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2007
року.

Орджонікідзевський
районний суд м.  Харкова в складі:
головуючого - судді Клименка A.M.,
при секретарі - Трофімової О.О.,  з участю:

позивачів -
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  представника позивача - ОСОБА_3 ,  відповідача - ОСОБА_4,  представника відповідача - ОСОБА_5 ,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та
ОСОБА_6,  третя особа - ВАТ Національна
страхова компанія „Оранта" в особі Охтирського міського відділення
Сумської обласної дирекції,  про
відшкодування матеріальних збитків й моральної шкоди,  завданих внаслідок дорожньо - транспортної
пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про солідарне відшкодування
ними їм матеріальних збитків в сумі 3280 грн. на користь ОСОБА_1 та моральної
шкоди в сумі 10000 грн,  а на користь
ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 7000 грн.,
заподіяних їм смертю їх матері - ОСОБА_7,  яка настала внаслідок дорожньо -транспортної
пригоди,  що мала місце 20 травня 2006
року о 8 годині ранку на автодорозі по АДРЕСА_1,  коли відповідач ОСОБА_6,  керуючи маршрутним таксі - мікроавтобусом ГАЗ
- НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2,
допустив наїзд на ОСОБА_7,  яка
їхала на велосипеді.

В судовому
засіданні позивачі та їх представник позов підтримали.

Відповідач
ОСОБА_4 та його представник позов визнали частково,  не оспорюючи обставин заподіяння шкоди
джерелом підвищеної безпеки,  який
належить ОСОБА_4,  в частині відшкодування
матеріальної шкоди проти задоволення позову не заперечували в разі
підтвердження понесених позивачкою матеріальних витрат письмовими
доказами,  в частині відшкодування
моральної шкоди просили прийняти до уваги ту обставину,  що в діях водія ОСОБА_6 був відсутній склад
злочину,  і в зв'язку з дорожньо
-транспортною пригодою відповідач ОСОБА_4 також поніс чималі матеріальні та
моральні витрати,  пов'язані з
проведенням дізнання та досудового слідства по кримінальній справі,  які за наслідками розслідування було закрито.

Відповідач
ОСОБА_6 позов не визнав і пояснив,  що не
порушував ніяких положень Правил дорожнього руху України,  і дорожньо - транспортна пригода сталася під
час виконання ним своїх трудових обов'язків,
бо на той час він працював за трудовим договором у СПД ФО ОСОБА_4,  якому і належить транспортний засіб,  яким він керував під час цього ДТП. В судове засідання
21 червня 2007 року ОСОБА_6 не з'явився,
про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений
(а.с.  40),  звернувся до суду з заявою про розгляд справи
в його відсутність (а.с.  39).

Під час
розгляду справи за клопотанням відповідача ОСОБА_4 в якості третьої особи до
участі в справі було залучено ВАТ Національна страхова компанія „Оранта" в
особі Охтирського міського відділення Сумської обласної дирекції з якою
відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підставі
полісу НОМЕР_3.

Представник
третьої особи - ВАТ Національна страхова компанія „Оранта" в особі
Охтирського міського відділення Сумської обласної дирекції в судове засідання
вдруге не з'явився,  про час та місце
розгляду справи був належним чином повідомлений,  про що свідчить зворотне повідомлення про
отримання третьою особою рекомендованого листа суду з судовою повісткою,  причин неявки суду не повідомив,  заяви про відкладення розгляду справи від
нього не надходило,  в зв'язку з чим суд
вважав за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи.

Вислухавши
сторони,  їх представників,  свідків,
вивчивши матеріали справи,  оцінив
надані сторонами докази,  суд
вважає,  що позов підлягає задоволенню.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

20
травня 2006 року о 8 годині ранку на' автодорозі по АДРЕСА_1,  відповідач ОСОБА_6,  керуючи маршрутним таксі -мікроавтобусом ГАЗ
- НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2,  який
належав на праві власності СПД ФО - відповідачу ОСОБА_4  і у якого ОСОБА_6 працював водієм за трудовим
договором від 26 листопада 2004 року,
допустив наїзд на ОСОБА_7,  яка
їхала на велосипеді. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень 24 травня 2006 року
ОСОБА_2 Т.К. померла. Під час лікування ОСОБА_7 в Охтирській ЦРЛ позивачкою
ОСОБА_1 було придбано для її лікування медичні препарати та ліки на загальну
суму 3280 грн.,  що підтверджується
оригіналами чеків з аптек (а.с.  41 -
43). Ці обставини визнані відповідачами і відповідно до ч. 1  ст.  61
ЦК України
доказування не вимагають.

Відповідно
до ч. 1  ст.  1167 ЦК
України моральна шкода,  завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,  діями чи бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини. На підставі п. 1 ч.
2  ст.
1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини
фізичної особи,  яка її завдала,  якщо шкоди завдано смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної безпеки.

Згідно
ч. 2  ст.
1187 ЦК України шкода,  завдана
джерелом підвищеної безпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право,  договір
підряду,  оренди тощо) володіє
транспортним засобом,  механізмом,  іншим об'єктом,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом
встановлено,  що володільцем мікроавтобуса
ГАЗ - НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 є відповідач ОСОБА_4,  який і повинен відшкодовувати шкоду,  заподіяну цим джерелом підвищеної безпеки.

Судом
також встановлено,  що внаслідок загибелі
своєї матері позивачам були заподіяні значні моральні страждання,  бо вони дуже сумували с приводи її трагічної
і несподіваної загибелі,  їх склад життя
був суттєво змінений,  бо раніше вони зі
сторони матері мали матеріальну і моральну підтримку,  якої позбавились внаслідок її загибелі.
Налагодження нового життя потребувало від позивачів раніше неочікуваних
матеріальних та фізичних витрат,  які
поставили їх у скрутне матеріальне становище,
внаслідок якого позивачка ОСОБА_1 вимушена була раніше встановленого
строку вийти на роботу під час після пологової відпустки,  а відповідач ОСОБА_2 опинився без
матеріальних коштів для оплати навчання у вищому учбовому закладі.

За таких
обставин суд вважає,  що позивачам дійсно
було заподіяно моральну шкоду,  розмір
відшкодування якої слід визначити в розмірі 5000 грн. на користь позивачки
ОСОБА_1 та 7000 грн. на користь позивача - ОСОБА_2

Суд не
вбачає підстав для зменшення розміру моральної шкоди,  яка підлягає відшкодуванню відповідачем
ОСОБА_4,  бо доказів,  які б підтвердили тяжкий матеріальний стан
відповідача,  або наявність зі сторони
загиблої грубої необережності під час дорожньо - транспортної пригоди,  ні відповідач,  ні його представник суду не надано.

Суд не
вбачає підстав для покладання обов'язку відшкодування шкоди на відповідача
ОСОБА_6,  бо на час дорожньо - транспортної
пригоди він виконував свої трудові обов'язки на підставі трудового договору між
працівником та фізичною особою - СПД ФО ОСОБА_4 від 26 листопада 2004 року
(а.с.  30) і не був володільцем джерела
підвищеної безпеки,  яким було заподіяно
шкоду,  а крім того,  будь якої його вини в заподіянні цієї шкоди -
не встановлено.

Відповідно
до  ст.
ст.  10,  15,
88,  209,  212,
215 ЦПК України,   ст.   ст.
1166,  1167,  1187 ЦК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
третя особа - ВАТ Національна страхова компанія „Оранта" в особі
Охтирського міського відділення Сумської обласної дирекції,  про відшкодування матеріальних збитків й моральної
шкоди,  завданих внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 3280 грн.,  у відшкодування моральної шкоди 5000
грн.,  судові витрати по справі в розмірі
98 грн.,  а всього 8378 грн.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 7000 грн.

В
частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди до ОСОБА_6 - в задоволенні відмовити.

Рішення
може бути "оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.