Справа
№ 22-6136/2007 рік
Головуючий у 1 інстанції Кудіна А.С.
Доповідач Маширо О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючої
Шабанової В.О.

суддів Маширо О.П., Стратило В.І.

при секретарі
Кошмак Т. С

розглянувши  у відкритому
судовому  засіданні  в
м.Донецьку цивільну справу по апеляції ОСОБА_1 на рішення Харцизького
міського суду від 15 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі Зугреської міської ради про визнання права
власності,

установив:

До апеляційного
суду звернувся ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на рішення суду, яким йому було
відмовлено у задоволенні його позовних вимог.

Суд першої
інстанції виходив з того, що позивачеві у встановленому законом порядку
земельна ділянка під будівництво гаражів не виділялась, тому придбані позивачем
гаражі є самочинним будівництвом.

В апеляційній
скарзі позивач просить скасувати рішення суду та передати справу на новий
судовий розгляд, оскільки суд порушив норми матеріального і процесуального
права.

Зокрема, на
думку позивача представник відповідача визнавав його право власності на ті
шість гаражів, про які йдеться у його позові, однак суд не врахував цієї
обставини.

Суд також не
врахував, що він протягом довгого часу - з 1982 року - ремонтував ці гаражні
бокси, утримував їх.

Заслухавши
пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду
залишити без змін, з таких підстав.

Згідно з
вимогами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На думку
апеляційного суду оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, тому
підстав для його скасування немає.

Судом першої
інстанції було встановлено, що позивач ОСОБА_1 користується шістьма гаражними
боксами, які розташовані у м.Зугресі на вул.Калініна, однак будь-яких правовстановлюючих
документів ані на ці гаражі, ані на земельні ділянки, на яких вони розташовані,
він не має.

У відповідності
до вимог ч.3 ст.376 ЦК України
право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане
за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була
їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Проте позивач не
надав до суду відповідне рішення міської ради про відведення йому земельної
ділянки під самочинно збудовані гаражні бокси. Більш того, з листа Харцизького
міського управління земельних ресурсів від 29 березня 2007 року вбачається, що
земельна ділянка ОСОБА_1 для таких цілей не виділялась (а.с.11), тому висновок суду
першої інстанції про безпідставність позовних вимог позивача є обгрунтованим.

Таким чином,
апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити як безпідставну,
рішення суду як таке, що відповідає вимогам матеріального і процесуального
права, залишити без змін.

Керуючись ст.ст.
308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Харцизького міського суду від 15 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.