РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21
грудня 2007 року                                                                                                          м.  Одеса

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого:
Бабія А. П.,

суддів:
Гайворонського С.  П.,
Станкевича В. А.,  Ступакова
О. А.,  Суворова В. О.

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу за договором позики,  за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 червня
2006 року,

встановила:

У липні
2002 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором
позики.

Справа
неодноразово розглядалася судами.

Рішенням
Михайлівського районного суду Запорізької області від 06. 04. 2006 р.
відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні
позову.

Рішенням
апеляційного суду Запорізької області від 22. 06. 2006 р. вказане рішення
місцевого суду скасовано і частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 боргу,  витрати у зв'язку з
інфляцією,  річні,  витрати на правову допомогу,  судовий збір,
а всього 16840, 08 грн.

В
касаційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального
права,  вказуючи на те,  що не доведено факт наявності договору позики
і мав місце договір оренди автомашини між ним і ТОВ «Деком»,  за яким він від ОСОБА_1,  директора ТОВ «Деком»,  отримав гроші,  а товариство від нього отримало машину,  і ставиться питання про скасування вказаного
рішення апеляційного суду та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа №
33ц-1651/2007                                                                                  Категорія
ЦП: 32

Головуючий у
першій інстанції Міняйло Н. С
Доповідач Бабій А. П.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове
задоволення позову,  апеляційний суд
виходив з того,  що відповідно до  ст.
374 ЦПК України 1963 р.,  який
діяв на час виникнення спірних відносин,
за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні
(позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші,  а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошей. Договір вважається укладеним в момент
передачі грошей.

З
матеріалів справи вбачається,  що сторони
не оспорювали факт отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 2000 доларів США за письмовою
розпискою від 01. 11. 2001 р. з зобов'язанням повернути їх 01. 01. 2002 р. і
вказана розписка наявна в матеріалах справи (а. с 4).

Апеляційний
суд обгрунтовано не прийняв до уваги доводи позивача,  які безпідставно були покладені в основу
рішення суду першої інстанції,  про
недоведеність договору позики між сторонами. При цьому апеляційний суд
правильно вказав,  що відповідач сам
визнає факт отримання грошей від відповідача,
а посилання за наведених обставин на наявність договору оренди
автомашини між ним і ТОВ «Деком»,  а не з
ОСОБА_1,  як з фізичною особою,  не має відношення до справи.

Зазначене
спростовує доводи касаційної скарги.

Разом з
тим,  колегія вважає необгрунтованим
стягнення з відповідача витрат у зв'язку з інфляцією в сумі 3097, 67 грн. з
урахуванням обставин справи щодо подання позову і стягнення з відповідача
грошової суми в національній грошовій одиниці-гривні еквівалентній 2000 доларів
США за банківським курсом на час стягнення.

Тому в
цій частині рішення апеляційного суду належить скасувати та відмовити у
задоволенні позовних вимог,  а в іншій
частині рішення апеляційного суду належить залишити без змін.

Керуючись  ст.
ст.  336 ч. 1 п. 2,  335,
337 ЦПК України,  колегія суддів з
касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

вирішила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 частково задовольнити.

Рішення
апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2006 року змінити,  скасувавши в частині задоволення позову про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат у зв'язку з інфляцією в сумі
3097, 67 грн.

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13752, 41 грн.

В іншій частині
рішення апеляційного суду залишити без змін.

Рішення
оскарженню не підлягає.