УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2007
року колегія суддів Судової палати у
цивільних    справах апеляційного
суду Одеської області в складі:

Суворова В.О., Градовського Ю.М., Артеменко І.А.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, універсальної
біржі "Хортиця" про визнання договору купівлі-продажу житлового
будинку недійсним, визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку І
виділення його в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою та
за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи універсальна
біржа "Хортиця", ОСОБА_1, орендне підприємство "Запорізьке
міжміське бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку
дійсним, визнання права загальної спільної власності, усунення перешкод у
здійсненні права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2006 року та рішення
апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2006 року, -

встановила:

З жовтня
1994 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, універсальної
біржі "Хортиця" про визнання договору купівлі-продажу житлового
будинку недійсним, визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку і
виділення його в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою.

7 жовтня
2004 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2, треті особи
універсальна біржа "Хортиця", ОСОБА_1, орендне підприємство
"Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_5 про визнання
договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, визнання права загальної
спільної власності, усунення перешкод у здійсненні права власності.

Рішенням
Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2006 року зустрічний позов
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи універсальна біржа
"Хортиця", ОСОБА_6,
орендне підприємство "Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації", ОСОБА_5
про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, визнання
права загальної спільної власності, усунення перешкод у здісненні права
власності - задоволено.

Справа
№33ц - 1583/2007р.                                                 Категорія
ЦП: 26

Головуючий у
першій інстанції - Бобрович В.І. Доповідач - Суворов В.О.

Визнано
договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, зареєстрований за № 497
універсальною біржею "Хортиця" 11 березня 1994 року - дійсним.

Визнано
за ОСОБА_3, ОСОБА_4 право загальної спільної власності на житловий будинок
АДРЕСА_1.

Арешт на
житловий будинок АДРЕСА_1, накладений ухвалою Заводського районного суду м.
Запоріжжя 24 січня 2002 року -скасовано.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, універсальної біржі
"Хортиця", орендне підприємство "Запорізьке міжміське бюро
технічної інвентаризації" про визнання договору № 497 від 11 березня 1994
року купівлі -продажу житлового будинку АДРЕСА_1 недійсним, визнання реєстрації
його в АП "ЗМБТГ недійсною, визнання права власності на 1/2 частину
житлового будинку та виділення його в натурі і визначення порядку користування
земельною ділянкою - відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2006 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя
від 26 січня 2006 року по цій справі в частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1
скасувати і в цій частині у задоволенні позовних вимог відмовити. В
резолютивній частині рішення у другому абзаці після слів ..." житлового
будинку № 10 ..." додати "Б". В іншій частині рішення залишити
без змін.

ОСОБА_1
звернулася з касаційною скаргою, в обґрунтування якої посилається на
невідповідність висновків судів фактичним обставинам справи, в зв'язку з чим
ставить питання про скасування судових рішень та прийняття нового рішення, яким
задовольнити позов в повному обсязі, оскільки судами порушено норми
матеріального права та процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позову ОСОБА_1,
місцевий суд виходив з того, що між подружжям Прозорими фактично відбулася
домовленість щодо розподілу спільного майна, за якою будинок залишався ОСОБА_2, а позивачці він
повинен був придбати в рахунок компенсації її частки двокімнатну квартиру. Крім
того, свідоцтво про право власності було видане на ім'я ОСОБА_2 через рік після
розірвання шлюбу, тобто перешкод для укладання договору купівлі - продажу між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 не було і укладеним договором права позивачки не
порушені.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновком місцевого суду в цій частині рішення та
скасував його в частині визнання права власності за ОСОБА_3, ОСОБА_4 на будинок
АДРЕСА_1, так як рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 9 грудня
2005 року, яке набрало законної сили, визнаний дійсним договір купівлі-продажу
будинкуАДРЕСА_1, укладений 1 квітня 2005 року між ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, і за
нею визнано право власності на цей будинок.

Відповідно до
ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч.1 ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки суду не спростовують. Керуючись ст.ст. 332,
336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню
не підлягає.