Справа
№ 2-216/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 вересня 2007 року                                                                                    селище
Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді
Данилюк М. П.

з участю : секретаря                Пантелюка
Р.М

позивача -                                 ОСОБА_1.

відповідача                               ОСОБА_2.

представників                           Рашковської
Л.О.,  Юр'єва І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
Верховинському районі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення
самовільно зайнятої земельної ділянки суд,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до
відповідача ОСОБА_2. про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала суду
пояснила,  що рішенням сесії Голівської
сільської ради від 27 грудня 1993 року їй передали у приватну власність 0, 25
га присадибної ділянки та 0, 60 га для ведення підсобного господарства. 12
грудня 2001 року вона отримала Державний акт на право власності на вищевказані
земельні ділянки.

Крім того,  в її
користуванні знаходиться 1, 18 га сінокосу та 0, 79 га пасовища,  що підтверджується довідкою Голівської
сільської ради. Вся земля,  яка є в її
власності та якою вона користується зареєстрована в по господарській книзі №
10. Щорічно вона оплачує земельний податок.

ОСОБА_2,  який
також проживає в с. Голови самовільно захопив в неї пасовище в розмірі 0, 37 га
та випасає на ній свою худобу. На неодноразові вимоги повернути пасовище,  відмовляє мотивуючи тим що то його
земля,  грозячи їй та її дітям,  обгородив пасовище. Відповідач має в
наявності свою земельну ділянку,  яка
надана йому сільською радою і за неї оплачує податок. Просить зобов'язати
відповідача повернути їй земельну ділянку та стягнути з нього на її користь
судові витрати та витрати за надання юридичної допомоги.

Відповідач ОСОБА_2. заявлений позов не визнав,  суду пояснив ,  що попередньо йому дав дозвіл на користування
пасовищем чоловік позивачки і між ними була усна домовленість,  а тому він самовільно не займав земельну
ділянку. Вважає,  що при наданні
земельної ділянки позивачці сільською радою були порушені вимоги земельного
законодавства і вона користується земельною ділянкою неналежно так само як і
він. Просить в позові відмовити.

Суд вивчивши матеріали справи,  заслухавши сторони,  прийшов до висновку,  що позов підлягає до задоволення із наступних
підстав.

Довідкою Голівської сільської ради за вих. № 1220 від
13.06.2007 року стверджено,  що
ОСОБА_1дійсно користується земельною ділянкою,
яка зареєстрована в по господарській книзі № 10,  особовий рахунок № 716,  а саме : присадибна ділянка 0, 85 га в
приватній власності,  сінокос -1, 18
га,  пасовище 0, 79 га,  а всього в користуванні 2, 82 га. ОСОБА_1.
вчасно щорічно оплачує земельний податок.

Із акту-абрису від 11.07.2007 року складеного комісією
Голівської сільської ради /а.с. 13/ вбачається,
що ОСОБА_2 самовільно захопив в гр..ОСОБА_1. пасовище в кількості 0, 37
га.

Правомірне користування земельними ділянками позивачкою
ОСОБА_1. підтверджується рішенням дев'ятої сесії Голівської сільської Ради та
договором на право тимчасового користування землею ( в т.ч. на умовах оренди)
(а.с. 45-46).

Із заяви відповідача ОСОБА_2. до Голівської сільської
ради зареєстрованої під вх.№ 248 від 31.08.2007 року вбачається,  що відповідач просить передати йому в оренду
0, 37 га земельної ділянки під пасовищем,
якою користується позивачка ОСОБА_1.,
тобто сам визнав вину по самовільному захопленню земельної ділянки
визнаючи,  що спірна земельна ділянка
йому не надавалась в установленому законом порядку.

Відповідно до  ст.
95 ЗК України,  відповідачем порушено
право позивачки на право користування пасовищем в розмірі 0, 37 га.

Так як позивачка тривалий термін користується спірним
пасовищем,  вона має право набуття права
на земельну ділянку за давністю користування відповідно до  ст. 119 ЗК України.

Відповідно до ч.2 ст. 158 ЗК України виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження земельними ділянками,  що перебувають у власності громадян.

Відповідно до ч.1, 3
ст.  212 ЗК України самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування затрат,
понесених за час незаконного користування,  повернення самовільно зайнятих земельних
ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ч.1
ст.  88 ЦПК України стороні,  на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

Позивачкою представлено докази,  що нею затрачено на судові витрати 16 грн.(
8.50 грн.держмито, 7.50 -інформпослуги),
за проїзд - 22 грн.,  за надання
юридичних послуг 220 грн. які підлягають до стягнення з відповідача.

Керуючись  ст.  ст.
10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,   ст.
ст. 95, 119, 158, 212 ЗК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Зобов'язати ОСОБА_2
повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту ним земельну ділянку в розмірі 0, 37 га
під пасовищем розташовану в присілку Шкірівський с Голови Верховинського району
Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в
сумі 16 грн.( 8.50 грн.держмито, 7, 50 інформпослуги),  за проїзд - 22 грн.,  за надання юридичних послуг - 220 грн.,  а всього 258 грн., ( Двіста п'ятдесять
грн..).

В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2. 375
грн. матеріальної шкоди завданої самовільним захопленням земельної ділянки за
випас худоби відмовити за недоведеністю позовних вимог в цій частині.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням протягом 20 днів апеляційної скарги.