УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16
серпня 2007 року
м.    Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької
області в складі: головуючої Краснощокової Н.С.   ,

суддів
Новосядлої В.М.   ,    Жданової B.C.,    Висоцької B.C.,    Новодворської О.І.,

розглянувши у
судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Оболонського районного суду м.    Києва
від 15 листопада 2004 року і на ухвалу Апеляційного суду м.    Києва від 19 квітня 2005 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної в м.
Києві державної адміністрації,
ДП «Санаторій імені Першого Травня»,
Закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» про визнання права
на житлове приміщення,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні
2003 року позивачка звернулась до суду з позовом до Оболонської районної в
м.    Києві державної адміністрації,    ДП «Санаторій імені Першого Травня»,    Закритого акціонерного товариства
«Укрпрофоздоровниця» про визнання права користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

В
обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те,    що у 1973 році рішенням колегії Київської
територіальної Ради по управлінню курортами профспілок вказаному будинку був
наданий статус гуртожитку.

На
підставі рішення спільного засідання адміністрації та профкому будинку
відпочинку «Труд» від 12 серпня 1973 року,
позивачці була надана кімната у цьому гуртожитку,    спочатку за №2,    а в подальшому вона була переселена у
кімнату за АДРЕСА_1.

4 січня
1999 року на підставі наказу №5 будинок відпочинку «Труд» був реорганізований
шляхом об'єднання з іншими Санаторіями Пущі-Водиці і було створено філію ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця» - ДП «Санаторій імені Першого Травня».

Згідно
із розпорядженням Подільської райдержадміністрації №207 від 29 лютого 2000 року
вказаний будинок був визнаний житловим будинком.    Рішенням спільного засідання адміністрації
та профспілкового комітету ДП «Санаторій імені Першого Травня» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»
від 27 березня 2003 року позивачці була надана згода на право прописки за
місцем постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1,    але у реєстрації Оболонською районною в
м.    Києві державною адміністрацією їй
було відмовлено з тих підстав,    що будинок
не є' гуртожитком і переданий на баланс УЖК Оболонського району м.    Києва. Рекомендовано отримати ордер або
звернутись до суду.

З 1973
року позивачка постійно проживає в кімнаті АДРЕСА_1 вказаного будинку,    підтримує належний стан квартири,    сплачує квартирну плату і комунальні
послуги.

ОСОБА_1
просила визнати за нею право користування житловим приміщенням квартири
АДРЕСА_1 та зобов'язати Оболонську районну у м.    Києві державну адміністрацію укласти з нею
договір найму квартири.

Справа розглядалась
судовими інстанціями неодноразово.

Рішенням
Оболонського районного суду м.    Києва
від 15 листопада 2004 року,    залишеним
без зміни ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 19 квітня 2005 року,
у задоволенні позову було відмовлено.

Справа №
33ц 1475-кс 07                          Категорія
10 ЦП:

АПП:

Головуючий
першої інстанції Луценко

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення і направити справу
на новий судовий розгляд,  оскільки
судовими інстанціями був неправильно застосований матеріальний закон і висновки
суду не відповідають фактичним обставинам по справі.

Касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до статті 202 ЦПК України в редакції 1963 року,
рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно
із пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 29 грудня 1979
року «Про судове рішення» рішення є законним тоді,  коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно
перевіривши обставини,  вирішив справу у
відповідності із нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних правовідносин,  а при їх відсутності - на підставі
закону,  що регулює подібні
відносини,  або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим
визнається рішення,  в якому повно
відображені обставини,  що мають значення
для даної справи,  висновки суду про
встановлення і правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,  дослідженими у судовому засіданні.

Судовими
інстанціями встановлено,  що на підставі
спільного рішення адміністрації будинку відпочинку «Труд» і профспілкового
комітету №6 від 12 серпня 1973 року позивачці ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  була виділена кімната у гуртожитку по
АДРЕСА_1.

З 1973 року
будинок мав статус гуртожитку на підставі рішення колегії Київської
територіальної Ради по управлінню курортами профспілок (а.с.  180).

В
теперішній час будинок значиться за АДРЕСА_2 і переданий на баланс Оболонської
районної в м.  Києві державної адміністрації
як житловий будинок.

Позивачка
вважає,  що оскільки вказаний будинок має
статус житлового будинку,  то просила
визнати за нею право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2 та
зобов'язати Оболонську районну в м.
Києві державну адміністрацію укласти з нею договір найму квартири.

Відмовляючи
у задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив із того,  що будинок
АДРЕСА_2 є гуртожитком,  а не житловим
будинком,  в зв'язку з чим правових
підстав для задоволення позову немає.

При
цьому,  суд першої інстанції,  посилаючись на лист заступника голови
Оболонської райадміністрації від 3 лютого 2004 року (а.с.  79) і на лист Комунального підприємства
«Оболоньжитлоексплуатація» від 15 березня 2004 року (а.с.  85) виходив із того,  що рішенням Подільської районної в м.  Києві державної адміністрації №207 від 29
лютого 2000 року будинок АДРЕСА_2 житловим будинком не визнавався.

Проте повністю
погодитись з таким рішенням суду першої інстанції не можна.

Із
матеріалів цивільної справи вбачається,
що 9 вересня 1999 року на спільному засіданні адміністрації та
профспілкового комітету ДП «Санаторій імені Першого Травня» розглядалось
питання щодо звернення до Подільської районної у м.  Києві державної адміністрації з приводу зміни
статусу будинків з гуртожитків на житлові будинки з ізольованими
квартирами,  в тому числі будинку
АДРЕСА_2. Таке рішення було прийнято на підставі обстеження,  зробленого бюро технічної інвентаризації м.  Києва із виготовленням інвентаризаційних
справ',  згідно із якими ці забудови є
житловими будинками з ізольованими квартирами посімейного заселення (а.с.
175-176).

Судом
першої інстанції не прийнято до уваги те,
що на підставі рішення Київської міської ради від 24 жовтня 2002 року
№99/259 і додатків до нього,  будинок за
АДРЕСА_2 був переданий як житловий будинок до об'єктів комунальної власності
територіальної громади Оболонського району міста Києва (а.с.  183-184).

З акту
прийому-передачі від 29 листопада 2002 року вбачається,  що Комунальному підприємству «Управління
житлового господарства» Оболонського району м.
Києва були

передані на
баланс житлові будинки,  у тому числі і
будинок АДРЕСА_2.

Наказом
начальника Комунального підприємства «Управління житлового господарства»
Оболонського району у м.  Києві №353 від
4 грудня 2002 року будинок АДРЕСА_2 був переданий в експлуатаційне
обслуговування ЖЕКу-516,  як житловий
будинок.

Згідно
із листом керівника управлінням майном Оболонської районної в м.  Києві державної адміністрації,  до комунальної власності територіальної
громади Оболонського району м.
Києва,  на підставі рішення
Київської міської ради від 24 жовтня 2002 року за №99/259. передані житлові
будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3.

Таким
чином,  за наявності в матеріалах справи
документів,  прийнятих різними
організаціями щодо спірного будинку,  в
яких він зазначається як житловий будинок,
суд першої інстанції в порушення вимог статей 15,  30,
40,  62 ЦПК України належним чином
вказані обставини не перевірив,  хоча
вони мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Порушення
норм процесуального права залишила поза увагою і апеляційна інстанція.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що
судові рішення не можуть вважатися законними та обґрунтованими,  у зв'язку із чим рішення судових інстанцій
підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись
статтею 336 ЦПК України,  Законом України
"Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій України"
щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007
року №697-У та главою 2 розділу У ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Оболонського районного суду м.  Києва від
15 листопада 2004 року і ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 19 квітня 2005 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної в м.
Києві державної адміністрації,  ДП
«Санаторій імені Першого Травня»,
Закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» про визнання
права на житлове приміщення скасувати і справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.