УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ЖИТОМИРСЬКОЇ
УХВАЛА

Іменем України

"27"
листопада 2007 року

Колегія  суддів
судової  палати у  цивільних
справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого
судді       Худякова A.M. ,

суддів       Франовської  К.С. ,
Широковоі Л.В.

при секретарі
судового засідання Забеліній 0.0.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в М. Житомирі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від З вересня
2007 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів,  що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

В
березні 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою. Заявник
зазначала,  що з 31.10.1975 року по
01.02.2005 року вона працювала в прокуратурі Житомирської області на посаді
помічника,  старшого помічника прокурора
Лугинського району. 18.08.2005 року при проходженні комісії облМСЕК в неї
виявлено ряд захворювань та встановлена третя група інвалідності від загального
захворювання,  проте визначити ступень
втрати працездатності в результаті захворювань,
що сталися при виконанні або у зв'язку з виконанням службових обов'язків
комісія не може,  оскільки ОСОБА_1 не
надала комісії довідку про страхову подію,
яка видається за місцем роботи працівника.

Посилаючись
на те,  що прокуратура Житомирської
області відмовила їй у видачі вказаної довідки,
заявник просить встановити факт настання страхового випадку під час
виконання службових обов'язків в прокуратурі Лугинського району Житомирської
області в період з 31.10.1975 року по 01.02.2005 року.

Ухвалою
Лугинського районного суду Житомирської області від 3 вересня 2007 року заява
ОСОБА_1 залишена без розгляду на підставі ч.б
ст. 235 ЦПК України.

Справа №
22ц/2160                                                                   Головуючий
в суді 1і ін ст.  Нечуй Б.Л.

Категорія
66                                                                               Доповідач
Худяков A.M.

2

На
ухвалу ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій порушує питання про її скасування,   посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги,   колегія суддів вважає,   що скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Розглядаючи
заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції не визначився щодо заінтересованих осіб у
справі.

Так,   відповідно до «Порядку і умов державного
обов'язкового особистого страхування працівників проку­ратури»,   затвердженого постановою KM
України №4 8 6 від 19.08.1992 року,
страхувальником при настанні страхових подій є Генеральна прокуратура
України. Страховиком же виступає HACK «Оранта»,   з якою працівником прокуратури укладається
договір державного обов'язкового особистого страхування. Відтак,   заінтересованими особами по даній справі
мають бути Генеральна прокуратура України та HACK «Оранта»,   а не прокуратура Житомирської області.

Крім
того,   розглядаючи вимоги ОСОБА_1,   суд не врахував,   що відповідно до постанови KM
України №486 від 19.08.1992 року,
із наступними змінами,
страховими випадками є:

загибель
(смерть) застрахованого,   що сталися при
виконанні або у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

втрата
застрахованим працездатності в результаті поранення,   захворювання,   що сталися при виконанні або у зв'язку з
виконанням службових обов'язків.

З
матеріалів справи вбачається,   що
ОСОБА_1 у встановленому порядку визнана інвалідом і згідно висновку МСЕК
захворювання,   яке дало підставу для
встановлення групи інвалідності,
пов'язане із виконанням службових обов'язків. Не встановленим є лише
ступінь втрати працездатності,   який
встановлюється МСЕК. Причому,   лише
після визначення ступеня втрати профпрацездатності,   МСЕК приймає рішення про причинний зв'язок
захворювання з конкретною професією,
яка сприяла розвитку захворювання. Огляд потерпілого здійснюється у
порядку,   визначеному законом.

Відтак,   суду слід уточнити зміст вимог ОСОБА_1,   і відповідно до чинного законодавства їх
вирішити.

Залишаючи
заяву без розгляду суд послався на ч.б
ст.  235 ЦПК України
зазначивши,   що заявник претендує на
виплату страхових сум,   право на яке
виникне в майбутньому,   проте згідно
вказаної норми суд залишає заяву без розгляду якщо спір про право виникає під
час розгляду справи.

У
зв'язку з наведеним,   ухвала підлягає
скасуванню,   а справа направленню до
суду першої інстанції для розгляду.

Керуючись   ст.
ст.  303,  304,
307,  312,  313-315 ЦПК України,   колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
Лугинського районного суду Житомирської області від 3 вересня 2007 року
скасувати,  а справу направити до того ж
суду для розгляду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного суду.