УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року грудня
місяця 03 дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого,  судді   Синельщікової О.В.

суддів   Курської А.Г.

Кателіна В.П.
при секретарі   Архаровій К.К.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби у Центральному районі міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим (Центрального відділу Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління юстиції),
Управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим
про відшкодування моральної шкоди,  за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду міста
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 21 серпня 2007
року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною
ухвалою Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 21 серпня 2007 року провадження
по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби у Центральному
районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим,  Управління Державного казначейства України в
Автономній Республіці Крим про відшкодування моральної шкоди закрито на
підставі п.1 частини 1 статті 205 Цивільного
процесуального кодексу України.

В
апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування ухвали суду,  як незаконної і необґрунтованої,  постановленої з порушенням норм
процесуального права. Вказує,  що
посилання суду на норми статей 121,  205 Цивільного процесуального кодексу
України помилкові. Вважає,  що оскільки СП „РосТОК" засновано
не юридичними,  а фізичними особами
справу слід розглядати за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Заслухавши
суддю-доповідача,  представника
позивача,  представників ВДВС,  Управління Держказначейства,  перевіривши матеріали справи та доводи
скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга є необґрунтованою і не
підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно
до п. 1 статті 205 Цивільного
процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у
справі,  якщо справа не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства.

Справа № 22-ц-6631/2007 р.                Головуючий у першій

інстанції
Долженко Ю.П. Доповідач Синельщікова О.В.

2

Закриваючи
провадження у справі,  суд першої
інстанції виходив з того,  що сторонами у
спорі є юридичні особи,  а тому така
справа повинна розглядатися у господарському суді за правилами господарського
судочинства.

З таким
висновком погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно
до статей 1,  12,  21
Господарського процесуального кодексу України господарським судам
підвідомчі господарські справи,
сторонами в яких є юридичні особи,
які захищають свої порушені чи оспорювані права і охоронювані законом
інтереси.

Із
матеріалів справи вбачається,  що позивач
ОСОБА_1 як засновник СП
„РосТОК" стягує з відповідачів - Державної виконавчої служби у Центральному районі міста
Сімферополя Автономної Республіки Крим,
Управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим
суму моральної шкоди,  завданої
бездіяльністю Державної виконавчої служби у Центральному районі міста
Сімферополя Автономної Республіки Крим.

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги,  ОСОБА_1 посилається
на положення частини 2 статті 86 Закону України
„Про виконавче провадження",  згідно
з якою збитки,  заподіяні державним
виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого
провадження,  підлягають відшкодуванню в
порядку,  передбаченому законом.

При
апеляційному перегляді справи встановлено,
що стягувачем у виконавчому провадженні є СП „РосТОК". на користь якого стягнуто у відшкодування
матеріальної шкоди 6207 грн.

Таким
чином,  право звернення до суду за
відшкодуванням збитків за статтею 86
Закону України „Про виконавче провадження" належить підприємству „РосТОК",  тобто юридичній особі,  яка є стягувачем у виконавчому
провадженні,  таким правом не наділений
засновник СП - ОСОБА_1

Не є
прийнятними до уваги апеляційного суду доводи позивача про наявність в
нього,  як засновника СП „РосТОК",  який має 80% статутного капіталу цього підприємства,  охоронюваного законом інтересу,  що надає йому право звертатися до суду з
зазначеним позовом.

В
рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 депутатів щодо
офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4
Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом
інтерес) від 01 грудня 2004 року
зазначено,  що акціонер може захищати
свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до
суду у випадку їх порушення,  оспорювання
чи невизнання самим акціонером товариством,
учасником якого він є,  органами
чи іншими акціонерами цього товариства; порядок судового захисту порушених
будь-ким,  у тому числі третіми
особами,  прав чи охоронюваних законом
інтересів акціонерного товариства,  які
не можуть вважатися тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних
законом інтересів його акціонерів,
визначається законом.

З наведеного
слідує,  що охоронюваний законом інтерес
позивача ОСОБА_1,  як засновника СП „РосТОК" не
є тотожним охоронюваному законом інтересу СП
„РосТОК",  а тому у спірних
правовідносинах лише СП „РосТОК"
має право на звернення за судовим захистом.

3

Засновник
СП „РосТОК" може
діяти лише в інтересах та від імені заснованого ним підприємства при наявності
відповідних,  наданих у встановленому
законом порядку повноважень.

Отже,  такий спір за суб'єктним складом його
учасників підлягає розгляду в господарському суді.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що оскаржувану ухвалу постановлено з
додержанням вимог процесуального закону,
підстав для її скасування немає.

Виходячи
з наведеного та керуючись статтями 303,  307,
312,  314,  315 Цивільного процесуального кодексу
України,  колегія суддів судової палати у
цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 21 серпня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців.