Справа №5841
інстанції Федченко В.М.
Доповідач Лук'янова С.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого
судді Пономарьової О.М. суддів Лук'янової С.В., Бондаренко Л.І.

при секретарі
Голубцові А.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Амвросіївського районного суду Донецької
області від 21 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Амвросіївської міської ради, Бюро технічної інвентаризації в Амвросіївському
районі про встановлення межі землекористування, усунення перешкод у
встановленні твердої межі, визнання незаконно збудованими будов і їх знесення,
встановлення водовідводів, зобов'язання провести документацію земельних
ділянок.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд

встановив:

У жовтні 2006
року позивач звернувся в суд з позовом про поновлення межі землекористування. В
обгрунтування позову позивач вказав, що згідно договору купівлі-продажу від 4
травня 2005 року його дружина придбала жилий будинок з господарськими будовами,
розташований на земельній ділянці площею 0,0368 га по вулиціАДРЕСА_1. На
підставі договору дарування від 7 вересня 2006 року власником вказаного будинку
є він. Будинок АДРЕСА_2 розташований на земельній ділянці, що граничить з його земельною
ділянкою, належить відповідачці. Межові знаки, що розділяють земельні ділянки
його будівлі і будівлі відповідачки, відсутні. Він неодноразово пропонував
відповідачці встановити паркан по межі, яка розділяє їх земельні ділянки, але
відповідачка відмовилася, оскільки належна їй кухня розташована на його
земельній ділянці на відстані 50 см від візуальної межі землекористування і
перешкоджає йому встановить огорожу. Він звертався до виконкому Амвросіївської
міської ради із заявою про відновлення межі землекористування. Але йому було
відмовлено у задоволенні вимоги у зв'язку з тим, що відсутня межа між
будівлямиАДРЕСА_1, яка належить йому, і АДРЕСА_3, яка належить його дружині.
Він вважає цю відмову безпідставною. Тому просив відновити межу, яка розділяє
земельні ділянки АДРЕСА_2, і привести ці земельні ділянки у відповідність з
даними земельно-кадастрової документації (а.с.3-4).

Під час розгляду
справи позивач змінив і доповнив позовні вимоги і просив ухвалити рішення про
встановлення межі між земельними ділянками АДРЕСА_2 в межах схеми візірованія,
виконаної інженером-геодезістом ТОВ „Донстройлайн"; визнати незаконно
побудованими відповідачкою на його земельній ділянці вигребу і літньої кухні;
зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у встановленні паркану між вказаними
будівлями АДРЕСА_2; зобов'язати відповідачку знести самовільно зроблений на
його земельній ділянці вигріб і встановити водовідводи на жилому будинку і
господарський будовах, які знаходяться у безпосередній близькості з його
будовами; зобов'язати відділ земельних ресурсів Амвросіївської міської ради і
БТІ привести технічну документацію вказаних земельних ділянок АДРЕСА_2 у
відповідність із встановленим при розгляді справи (а.с.94-95).

Рішенням
Амвросіївського районного суду від 21 травня 2007 року позов задоволений
частково: Амвросіївська міська рада зобов'язана на підставі інвентаризаційних
справ Бюро технічної інвентаризації в Амвросіївському районі на будинки
АДРЕСА_2 раніше проведених відділом земельних ресурсів міської ради замірів та
схеми візирування напряму межі між зазначеними домоволодіннями, виконаної
Товариством з обмеженою відповідальністю „Донстройлайн", встановити межу
землекористування між будинками АДРЕСА_2; відповідачка зобов'язана не
перешкоджати позивачу у встановленні твердої межової споруди (паркану) між
будинками АДРЕСА_2 на межі, визначеної Амвросіївською міською радою; у
задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Цим рішенням
встановлено, що позивач проживає в будинкуАДРЕСА_1, а відповідачка в будинку
АДРЕСА_2; ці сторони є сусідами і придбали вказані будинки з надвірними
будовами у попередніх власників. На обидва будинки відсутні рішення органів
місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок під забудову
зазначених будинків. Між земельними ділянками на рівні городів є старий
невисокий паркан, який існував ще до придбання сторонами будинків, а далі до
фасаду обох будинків паркан або інші межові знаки, що розділяють обидві
земельні ділянки, відсутні. Дані земельно-кадастрової документації, яка є
основою для відновлення меж між земельними ділянками сторін, відсутні. Спори
щодо меж земельних ділянок первісно розглядаються органами місцевого
самоврядування, а у разі незгоди власників землі або землекористувачів з
рішенням органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади з питань
земельних ресурсів тільки тоді спір вирішується судом. Однак, з цього приводу
сторони не зверталися зі скаргою або заявою до Амвросіївської міської ради про
відновлення межі.

Тому суд прийшов
до висновку про задоволення позовних вимог в частині відновлення межі на
підставі матеріалів БТІ та інших документів, а також в частині покладення на
відповідачку ОСОБА_2. обов'язку не перешкоджати позивачу у встановленні твердої
межової споруди (паркану) між будинками АДРЕСА_2 на межі, визначеної
Амвросіївської міською радою.

Суд прийшов до
висновку про залишення без задоволення позову в частині покладення на
відповідачку ОСОБА_2. обов'язку встановити жолоби для відводу води та знесення будівлі
кухні, яка на погляд позивача заступає на його земельну ділянку, оскільки
сторони придбали будинки з надвірними будовами у тому стані, в якому вони
знаходяться у теперішній час, і тому, що позивачем не надані належні докази про
пошкодження його будинку дощовими та іншими водами, які стікають з будинку та
помийної ями відповідачки.

Крім того,
оскільки при зверненні до суду позивач ставив питання про стягнення судових
витрат з відповідачки ОСОБА_2., а потім кількість відповідачів у справі
збільшилася, але позивач як при розгляді справи, так і в судових дебатах не
порушував питання про відшкодування судових витрат і їх розподіл між
відповідачами, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог
і в цій частині (а.с.107-108).

В апеляційній
скарзі позивач ставить питання про скасування рішення Амвросіївського районного
суду від 21 травня 2007 року і ухвалення у справі нового рішення про
задоволення його позову через невідповідність висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Суд
витребував з БТІ і вивчив архівні справи, провів необхідні заміри спірних і
сусідніх земельних ділянок, провів визначення спірної межі, але не виніс
рішення по суті щодо встановлення межі і помилково прийшов до висновку про
порушення досудового порядку врегулювання спору. Про те, що межа між його
земельною ділянкою і ділянкою відповідачки зміщена в сторону ділянки
відповідачки свідчать акти обстеження від 15 вересня 1989 року, 18 травня 2006
року і 31 січня 2007 року. Згідно схемі напрямку межі між будівлями сторін,
виконаної ТОВ „Донстройлайн", вигрібна яма, кухня відповідачки збудовані
на його приватній земельній ділянці відповідно на 0,34 м і 0,63 м від паркану
по тилу і фасаду, чим порушено його право власності на земельну ділянку. Тому
суд безпідставно залишив без задоволення його вимоги про встановлення
відповідачкою жолобів для стоку дощової води з дахів будівель, а також про
знесення незаконно збудованих вигрібної ями і кухні. Крім того, у порушення
вимог ст.41 ЦПК України до участі у справі у якості представника Амвросіївської
міської ради судом допущена ОСОБА_3, яка раніше діяла в судовому процесі як
свідок (а.с.113-114).

В судовому
засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної
скарги; відповідачі не з'явилися в судове засідання апеляційного суду, про час
і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується
відповідними розписками і листами.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду
першої інстанції від 21 травня 2007 року - скасуванню з ухваленням у справі
нового рішення про відмову у задоволенні позову через наступне.

Відповідно
вимогам ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи
(п.3 ч.1), порушення або неправильне застосування норм матеріального права (п.4
ч.1).

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції правильно встановив, що позивач проживає в
будинкуАДРЕСА_1, а відповідачка - в будинку АДРЕСА_2; ці сторони є сусідами і
придбали вказані будинки з надвірними будовами у попередніх власників; на
обидва будинки відсутні рішення органів місцевого самоврядування про виділення
земельних ділянок під забудову зазначених будинків; дані земельно-кадастрової
документації, яка є основою для відновлення меж між земельними ділянками
сторін, відсутні. Ці обставини сторони не оспорювали. Але висновки суду першої
інстанції і в частині задоволеного позову і в частині відмови у задоволенні
позову не відповідають цим обставинам справи і вимогам норм матеріального права
через наступне.

Одним із
повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин
відповідно п. д ч.1 ст.12 ЗК України є організація землеустрою. Землеустрій -
це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на
регулювання земельних відносин та раціональну організацію території
адміністративно-територіальних утворень; межування земель - це комплекс робіт
із встановлення чи відновлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок
власників, землекористувачів, у тому числі орендарів, із закріпленням їх
межовими знаками встановленого зразка (ст.1 Закону України „Про
землеустрій"). Землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях
усіх категорій незалежно від форми власності у разі встановлення та зміни меж
об'єктів землеустрою (п. б ч.1 ст.20 Закону України „Про землеустрій").
Перелік органів, що здійснюють регулювання у сфері землеустрою, закріплений у
статті 8 Закону України „Про землеустрій", і до цих органів відносяться
органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації та інші в межах
повноважень, встановлених законом. Суд не є органом, який наділений правом
встановлювати в натурі (на місцевості) межі земельних ділянок.

Оскільки ні
позивач, ні відповідачка не мають передбачених законом документів про
встановлення в натурі (на місцевості) меж їх земельних ділянок, а діюче
законодавство не дає суду права встановлювати межі земельних ділянок, то
позовна вимога про встановлення межі між земельними ділянками позивача і
відповідачки не підлягає задоволенню.

Відсутність
відповідних документів про встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних
ділянок позивача і відповідачки є підставою для відмови у задоволенні позову і
в частині усунення перешкод у встановленні твердої межі, визнання незаконно
збудованими будов і їх знесення, встановлення водовідводів, оскільки до
визначення органами, що здійснюють регулювання у сфері землеустрою, на
місцевості меж земельних ділянок позивача і відповідачки, неможливо визначити
чи порушені права позивача, викладені в цій частині позову.

Згідно ч.13
ст.24 Закону України „Про планування і забудову територій" дозвіл на будівництво
об'єкта містобудування не є документом, що засвідчує право власності чи право
користування (оренди) земельними ділянками. Тому надані сторонами технічні
паспорти на житлові будинки не визначають межі спірних земельних ділянок і не є
належними доказами для задоволення позову про встановлення межі між цими
земельними ділянками. Схема направлення межі між будівлями позивача і
відповідачки, складена ТОВ „Донстройлайн" (а.с.88), не є підставою для
визначення межі між вказаними будівлями, оскільки ТОВ „Донстройлайн" не є
землевпорядною організацією, наділеною правом встановлювати в натурі (на
місцевості) межі земельних ділянок. А крім цього, ця схема не визначає межі
спірних земельних ділянок (а.с.88). Тому не може бути задоволений позов і в частині
зобов'язання провести документацію земельних ділянок у відповідності із даними,
встановленими під час розгляду справи судом першої інстанції.

Враховуючи
викладене в сукупності, апеляційний суд прийшов до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову
у повному обсязі, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи і рішення ухвалено внаслідок неправильного застосування норм
матеріального права.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, 4, 313, 316, 317 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1. задовольнити частково.

Рішення
Амвросіївського районного суду Донецької області від 21 травня 2007 року
скасувати.

ВідмовитиОСОБА_1
у задоволенні позову до ОСОБА_2, Амвросіївської міської ради, Бюро технічної
інвентаризації в Амвросіївському районі про встановлення межі
землекористування, усунення перешкод у встановленні твердої межі, визнання
незаконно збудованими будов і їх знесення, встановлення водовідводів,
зобов'язання провести документацію земельних ділянок.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному
порядку шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня проголошення.