Справа № 2-1090 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"31" серпня 2007 року Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

Головуючого - судді: Цалина Б.М.

Секретаря- Губчук Д.Ю.

З участю позивачки: ОСОБА_1

Відповідачки : ОСОБА_2

Представника відповідача - Пістинської

сільської ради :ОСОБА_3

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду
м.  Косів справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, Пістинської сільської ради про визнання права власності на землю та
визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_2, Пістинської сільської ради про визнання права власності на землю та
визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю.

В судовому засіданні позивачка, ОСОБА_1 позов підтримала
суду пояснила, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, її дошлюбне прізвище
«ОСОБА_1», яке вона змінила в зв'язку із одруженням в 1983 році на ОСОБА_1». її
батько, ОСОБА_3 13 грудня 1995 року уклав із нею договір дарування, за яким
батько їй подарував, а вона прийняла в дар належний йому житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 і розміщений на
земельній ділянці присадибного фонду земель виконкому Пістинської сільської
ради, даний договір посвідчено в Косівській державній нотаріальній конторі і
зареєстровано за НОМЕР_1 На підставі цього ж Договору Коломийським МБТІ 21
грудня 1995 року проведено реєстрацію її права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 а також проведено реєстрацію договору дарування у погосподарській
книзі № 7, погосподарський НОМЕР_1у Пістинській сільській раді. Таким чином
вона з 21.12.1995 року стала власником господарства № 45 ( 581) по АДРЕСА_1 До
складу цього господарства окрім будівель також входила земельна ділянка
розміром 0,6085 га, яка на момент укладення договору дарування не була передана
у власність її батька, як голові господарства. За відсутності Державного акту
про право власності на земельну ділянку на момент підписання батьком договору
дарування житлового будинку, закріплена за будинковолодінням земельна ділянка
не була включена в договорі дарування а передана як земля присадибного фонду
земель виконкому Пістинської сільської ради на якій розміщено це господарство.
З часу укладення договору дарування і по даний час вона як власник користується
та розпоряджається як будинковолодінням так і земельною ділянкою розміром
0,6085 га а також сплачує податки та обов'язкові платежі. Пістинською сільською
радою 28 березня 1997 року її батькові, ОСОБА_3 було видано Державний акт на
право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 на всю землю цього
господарства - 0,6085 га. Батько мав намір оформити документально дарування їй
цієї земельної ділянки однак в зв'язку із важким матеріальним становищем сім»ї
не мав змоги оплатити витрати пов'язані із оформленням такого договору.
ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, за життя він залишив заповітне розпорядження,
заповіт, від 24 січня 2004 року яким все своє майно де б воно не було і з чого
б воно не складалось заповів своїй дочці а її сестрі, відповідачці в справі,
ОСОБА_2. Таким чином остання стала документально

2

спадкоємцем щодо земельної ділянки розміром 0,6085 га,
якою фактично вона користується як власник подарованого їй батьком будинковолодіння.
Просить позов задоволити.

Відповідачка, ОСОБА_2 позов визнала, суду пояснила, що
вона доводиться позивачці рідною сестрою. їй добре відомо, що батько, ОСОБА_3
13 грудня 1995 року на підставі договору - дарування подарував ОСОБА_1 належний
йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1 і розміщений на земельній ділянці присадибного фонду земель виконкому
Пістинської сільської ради. Вказаний Договір зареєстрований в Коломийському
МБТІ та в Пістинській сільській раді. До складу подарованого батьком
господарства окрім будівель також входила земельна ділянка розміром 0,6085 га,
яка на момент укладення договору дарування не була передана у власність батька,
а тому на час підписання батьком договору дарування житлового будинку,
закріплена за будинковолодінням земельна ділянка не була включена в договорі
дарування а передана як земля присадибного фонду земель виконкому Пістинської
сільської ради на якій розміщено це господарство. З часу укладення договору
дарування і по даний час позивачка, як власник, користується та розпоряджається
як будинковолодінням так і земельною ділянкою розміром 0,6085 га а також
сплачує податки та обов'язкові платежі. Пістинською сільською радою 28 березня
1997 року її батькові, ОСОБА_3 було видано Державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 на всю землю цього господарства -
0,6085 га. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, за життя він залишив заповітне
розпорядження, заповіт, від 24 січня 2004 року яким все своє майно де б воно не
було і з чого б воно не складалось заповів їй. Не заперечує, що земельна
ділянка розміром 0,6085 га, якою фактично користується позивачка і повинна бути
закріплена саме за нею. Просить позов задоволити.

Представник відповідача, сільський голова Пістинської
сільської ради, Пліхтяк Василь Васильович позов визнав, суду пояснив, що
ОСОБА_3 13 грудня 1995 року уклав договір дарування, за яким подарував
позивачці, ОСОБА_1 належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 і розміщений на земельній ділянці
присадибного фонду земель виконкому Пістинської сільської ради. На підставі
цього ж Договору Коломийським МБТІ 21 грудня 1995 року проведено реєстрацію
права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 а також проведено реєстрацію
договору дарування у погосподарській книзі № 7, погосподарський НОМЕР_1у
Пістинській сільській раді. Таким чином позивачка з 21.12.1995 року стала
власником господарства АДРЕСА_1. До складу цього господарства окрім будівель
також входила земельна ділянка розміром 0,6085 га, яка на момент укладення
договору дарування не була передана у власністьОСОБА_3 як голові господарства.
З часу укладення договору дарування і по даний час позивачка ОСОБА_1 як власник
користується та розпоряджається як будинковолодінням так і земельною ділянкою
розміром 0,6085 га а також сплачує податки та обов'язкові платежі. Пістинською
сільською радою 28 березня 1997 року, ОСОБА_3 було видано Державний акт на
право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 на всю землю цього
господарства -0,6085 га. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1
помер, за життя він залишив заповітне розпорядження, заповіт, від 24
січня 2004 року яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось
заповів своїй дочці, відповідачці в справі, ОСОБА_2. Таким чином остання стала
документально спадкоємцем щодо земельної ділянки розміром 0,6085 га, якою
фактично позивачка користується як власник подарованого їй батьком
будинковолодіння. Не заперечує щодо задоволення позову.

Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи,
вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з наступних підстав:

Як стверджується договором дарування ( а.с. 5), ОСОБА_3
13 грудня 1995 року подарував позивачці, ОСОБА_1, а вона прийняла в дар
належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1 і
розміщений на земельній ділянці

3

присадибного фонду земель виконкому Пістинської сільської
ради. Даний договір посвідчено в Косівській державній нотаріальній конторі і зареєстровано
за НОМЕР_1

В судовому засіданні встановлено, що на підставі цього
Договору Коломийським МБТІ 21 грудня 1995 року проведено реєстрацію права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за позивачкою ОСОБА_1 а також проведено
реєстрацію договору дарування у погосподарській книзі № 7, погосподарський
НОМЕР_1 у Пістинській сільській раді.

Як вбачається із технічного паспорта на житловий будинок,
позивачка ОСОБА_1 значиться власником будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 (
а.с.  6-8). До складу цього господарства
окрім будівель також входила земельна ділянка розміром 0,6085 га, яка на момент
укладення договору дарування числилась за господарством однак не була передана
у власність ОСОБА_1.

Пістинською сільською радою 28 березня 1997 року ОСОБА_3
було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку
серії НОМЕР_1 на всю землю цього господарства - 0,6085 га ( а.с.  9). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .  Помер, що стверджується свідоцтвом про смерть
- а.с.  11, за життя він залишив
заповітне розпорядження, заповіт, від 24 січня 2004 року ( а.с.  10) яким все своє майно де б воно не було і з
чого б воно не складалось заповів своїй дочці, відповідачці в справі, ОСОБА_2.
Таким чином остання стала документально спадкоємцем щодо земельної ділянки
розміром 0,6085 га, якою фактично користується позивачка, як власник
подарованого їй батьком будинковолодіння.

У відповідності до вимог
ст. 120 Земельного Кодексу України встановлено, що при переході права
власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її
частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на
будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

У відповідності до
ст.328 ЦК України,
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. А також право власності вважається набутим правомірним, якщо інше
прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не
встановлена судом.

На підставі наведеного,
ст. 328 ЦК України,  ст. 120 Земельного Кодексу України,
керуючись  ст.  ст. 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, жителькоюАДРЕСА_1 право власності на земельну ділянку розміром
0,6085 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та
особистого підсобного господарства у АДРЕСА_1. Визнати
недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серіїНОМЕР_1
виданого на ім»яОСОБА_3 жителюАДРЕСА_1 28 березня 1997 року Пістинською
сільською радою про передачу йому у власність земельної ділянки розміром 0,6085
га у АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подано в строк, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано до Косівського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може були подана до Івано-Франківського
Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.