УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
листопада 2007 року                                                                                              м.Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у
складі:      Головуючого: Парапана В.Ф.

Суддів:
Панасенкова В.О., Громіка Р.Д. При секретарі: Яні Н.П., розглянула у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2007 року   у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді
2006р. ОСОБА_1 3вернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення 30876 грн.

Позивачка
зазначала, що за письмовими розписками від 16.08.2006р. та від 5.09.2006р.
відповідачка зобов'язалася сплатити їй борг у сумі 30876 грн. до 1 жовтня
2006р., але ухиляється від цього.

Відповідачка
позов не визнала, вказуючи на безвалютність позики. Вона зазначала, що ці дві
розписки нею підписані під впливом обману та погроз з боку позивачки, у який
вона працювала продавцем у магазині, та яка звинуватила її в нестачі товару.

Рішенням суду
від 25.05.2007р. позов задоволено.

У
апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення суду та визнати
недійсними договори позики від 5.09.2006р та від 16.08.2006р., які були
укладені під впливом обману та насильства.

В запереченнях
на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на необґрунтованість
апеляційної скарги..

Заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги й заперечення проти неї, колегія
суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов, місцевий суд виходив з того, що 16.08.2006р. та 5.09.2006р. між
сторонами були укладені договори позики, відповідно до яких відповідачка
одержала від позивачки у власність 30876 грн. та відмовляється повернути таку ж
суму грошових коштів.

Колегія  суддів
погоджується  з  таким
висновком місцевого  суду,  оскільки
він відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Так, з
матеріалів справи убачається, що за договорами позики від 16.08.2006р., від
05.09.2006р. ОСОБА_2 одержала від ОСОБА_1 спочатку 25678 грн., а потім ще 5198
грн., та зобов'язалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошей до 1 жовтня
2006р., але відмовляється від цього.

Справа №
22ц-3950/07

Головуючий
у 1 інстанції Турецька І.О.                                                            Категорія
ЦП: 18

Доповідач :
Парапан В.Ф.

Зазначені
обставини викладені в рішенні суду повно, належно мотивовані та підтверджуються
відповідними доказами у їх сукупності, що наведені в рішенні.

На
підставі наданих позивачкою доказів суд обгрунтовано дійшов висновку, що саме
за договорами позики, а не внаслідок нестачі товару, відповідачка склала
розписки та одержала від позивачки 30876 грн. Ці обставини підтверджуються
письмовими розписками ОСОБА_2 та поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5

ОСОБА_2
не доведено, що вона не укладала з позивачкою договори позики та що грошові
кошти не були одержані нею від позикодавця. Вона також не оспорила у
встановленому законом порядку договори позики, тому її вимога в апеляційній
скарзі про визнання договорів позики недійсними, в зв'язку з тим, що були
укладені під впливом обману та насильства, на підставі ст. ст. 11, 303 ЦПК
України задоволенню не підлягають.

З огляду
на вказані обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав
їм належну оцінку та прийняв законне та обгрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги наведене не спростовують, вони суттєвими не являються і не
дають підстав про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1 , 308, 313-315,
319 ЦПК України, колегія   суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до суду касаційної інстанції.