Справа №2-3626/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 вересня
2007р.      Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

Головуючого -
судді Пустовіт З.П.

при секретарі:
Гоноболіній О.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до відкритого акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» про поновлення
строку позовної давності,  відшкодування моральної
шкоди у зв'язку з отриманням виробничої травми,

ВСТАНОВИВ :

В травні
2007 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ВАТ «Азовські мастила
та оливи» (далі ВАТ «Азмол»),  в якому
просила поновити їй строк на звернення до суду з позовом,  визнавши причину пропуску поважною,  стягнути з відповідача 10000 грн. у відшкодування
моральної шкоди та понесені судові витрати в сумі 1290 грн. В позові
зазначала,  що вона з 05.08.1983 року по
14.06.1999 року працювала у ВАТ «Азмол» в якості інструктора лікувальної
фізкультури санаторію «Нафтохімік України»,
звідки була звільнена за скороченням штатів. 07.05.1998 року,  знаходячись на робочому місці,  вона отримала виробничу травму,  з приводу якої знаходилась на стаціонарному
та амбулаторному лікуванні до 08.11.1998 року,
але продовжує хворіти по теперішній час,
так як в результаті падіння з медичної кушетки в масажному кабінеті
санаторію у неї виникло стійке захворювання у вигляді грижі дисків L4 - L5. їй довелось у
судовому порядку доводити,  що отримана
травма носить виробничий характер. Судовий процес тривав з 1999 року до
23.11.2006 року,  коли Бердянським
міськрайонним судом було винесено рішення,
яким встановлено факт отримання нею 07.05.1998 року виробничої травми в
приміщенні масажного кабінету та зобов'язано ВАТ «Азмол» скласти акт Н-1 про
нещасний випадок на виробництві. У зв'язку з отриманою травмою дисків хребта
вона позбавлена можливості працювати за своєю спеціальністю - інструктора
лікувальної фізкультури,  а внаслідок
наступного погіршення стану здоров'я також не матиме і медичного стажу та
медичної пенсії за віком.  Вона змушена
була пройти додаткове навчання,  щоб
працевлаштуватись на роботу. Неодноразово їй довелось звертатися до ведучих
спеціалістів в галузі медицини за консультаціями,  проходити курси лікувальної реабілітації і
санаторно-курортного лікування,  однак
хвороба носить стійкий характер і заходи,
які нею приймаються,  лише на
деякий період дозволяють уникнути фізичного болю. Внаслідок виробничої травми
змінився її звичний спосіб життя,  вона
відчуває незручності,  моральні
страждання,  бо їй протипоказані фізичні
навантаження,  що негативно відбивається
на її сімейному побуті. Внаслідок чого вона оцінює завдану моральну шкоду у
зв'язку з отриманням виробничої травми в 10000 грн. і просить стягнути її з відповідача.
Вважає,  що їй слід поновити строк
позовної

2

давності,  оскільки лише рішенням Бердянського
міськрайонного суду від 23.11.2006 року і ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 22.03.2007 року був встановлений факт отримання нею виробничої
травми. Крім цього,  позивач просить
стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по оплаті послуг експертів
при проведенні судово-медичних експертиз в сумі 857, 0грн. та проїзд до
експертних установ в сумі 332, 0 грн.,
оскільки при ухваленні рішення суду від 23.11.2006 року це питання не
було вирішене.

У
судовому засіданні позивачОСОБА_1 позовні вимоги щодо відшкодування моральної
шкоди в розмірі 10000 грн. підтримала повністю,
оголосивши свою позовну заяву. Позовні вимоги по стягненню з відповідача
судових витрат в сумі 1290 грн. просила залишити без розгляду,  про що надала суду письмову заяву,  яка була задоволена. Додатково пояснила,  що навіть після ухвали апеляційного суду акт
про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 не був складений. Лише на
вимогу виконавчої служби адміністрація товариства видало акт Н-1,  але він був складений неправильно,  у зв'яку з чим вона змушена була звертатись з
листом до Державного комітету з промислової безпеки до м.  Києва,
а після втручання представника із М. Запоріжжя акт був виправлений
відповідно до вимог законодавства. На даний час вона проходить медичне
обстеження для встановлення відсотка втрати працездатності. На протязі вже 9
років вона бореться за своє здоров'я. Комп'ютерна томографія показала,  що оперативне втручання їй не допоможе,  тому їй щоденно в майбутньому доведеться
підтримувати себе гімнастикою,
масажами,  витяжками,  санаторним лікуванням.

Представник
відповідача за дорученням ОСОБА_2
позов не визнала та пояснила,
щоОСОБА_1 ще до отримання травми тривалий час хворіла на захворювання
хребта - вертеброгенну люмбоісшіалгію,
часто перебувала у відпустках у зв'язку з листами непрацездатності,  а на роботі відчувала сильні болі. Посилання
позивача на погане ставлення до неї з боку адміністрації нічим не підтверджене
в судовому засіданні. Дійсно,  судовим
рішенням від 23.11.2006 року був встановлений факт отримання позивачем
виробничої травми,  але це є нещасним
випадком,  тому вини підприємства в цьому
немає. Посилання позивача в обґрунтування моральних страждань тривалістю
судового розгляду справи є безпідставним,
оскільки по справі проводилось дві судово-медичні експертизи за її
клопотаннями. Оскільки відсутня вина підприємства в отриманні позивачем травми,  та тривалості судових процесів,  просила відмовити в задоволенні позову
повністю.

Заслухавши
позивача,  представника відповідача,  вивчивши матеріали справи суд приходить до
висновку щодо обґрунтованості позовних вимог і наявності підстав для його
часткового задоволення.

Згідно
рішення Бердянського міськрайонного суду від 23 листопада 2006 року по
цивільній справі №2-3753/06 встановлено факт отриманняОСОБА_1 7 травня 1998
року біля 9 години виробничої травми в приміщенні масажного кабінету санаторію
«Нафтохімік України» відкритого акціонерного товариства «Азмол» та зобов'язано
ВАТ «Азмол» скласти акт форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві,  в результаті якогоОСОБА_1 отримала виробничу
травму. В рішенні зазначено,  що
виникнення уОСОБА_1 грижі диску L4-L5
пов'язане з одержаною нею травмою 07.05.1998 року,  яку вона отримала при падінні з медичної
кушетки на підлогу і знаходиться в прямому причинному зв'язку,  що було підтверджено висновком додаткової
судово-медичної експертизи. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від
22 березня 2007 року зазначене рішення залишено без змін,  що

3

підтверджується
копіями рішення Бердянського міськрайонного суд від 23.11.2006р. та ухвали
апеляційного суду Запорізької області від 22.03.2007 року.

Зазначеним
вище рішенням суду від 23.11.2006 року було встановлено,  що ВАТ «Азмол»,  в порушення вимог  ст. 7,
25,  Закону України «Про охорону
праці»,   ст. 171 КЗпП України,  пунктів 1,
2 Положення про розслідування та облік нещасних випадків,  професійних захворювань і аварій на
підприємствах,  в установах і
організаціях,  затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 року №623 та Положення в редакції
постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.1998 року №923,  не провело розслідування травми,  яка сталася на робочому місці зОСОБА_1,  яка призвела до втрати нею працездатності
більше як на 1 день,  та за результатами
не склало акт за формою Н-1. В результаті чого позивачеві на протязі декількох
років довелося в судовому порядку доводити факт отримання нею виробничої травми,  яка призвела до грижі диску L4-L5,  тобто позивач отримала стійке
захворювання,  пов'язане з частковою
втратою працездатності,  згідно висновків
додаткової судово-медичної експертизи,
покладеної в основу рішення суду від 23.11.2006р.

Відповідно
до  ст. 237-1 КЗпП України відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться
у разі,  якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя.

Статтею
7 ч.1,   ст. 25 ч.1, 2 Закону України
«Про охорону праці»,  ст. ст. 153,  171 КЗпП України передбачено,  що умови праці на робочому місці,  безпека технологічних процесів,  машин,
механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів
колективного та індивідуального захисту,
а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних
актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен проводити
розслідування та вести облік нещасних випадків,
професійних захворювань та аварій на виробництві відповідно до
порядку,  встановленого Кабінетом
Міністрів України.

Суд
вважає доведеним,  що позивачеві були
завдані моральні страждання в результаті невизнання відповідачем факту
отримання нею виробничої травми та встановлення його лише за рішенням суду
після сплину декількох років,  на протязі
якихОСОБА_1 змушена була проходити курси реабілітації та медичні
обстеження,  страждати від фізичного
болю. Внаслідок отриманої травми змінився її звичний стан життя,  місце роботи та її профіль.

Враховуючи
глибину фізичних та душевних страждань,
втрату професійних здібностей позивача,
тривалості фізичного болю та страждань,
якіОСОБА_1 зазнала у зв'язку з ушкодженням свого здоров'я внаслідок
виробничої травми,  а також вимоги
розумності та справедливості,  суд вважає
можливим визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Суд
приймає до уваги,  що лише за рішенням
Бердянського міськрайонного суду від 23.11.2006 року,  яке було оскаржене,  але ухвалою апеляційного суду Запорізької
області залишено без змін,  було
встановлено факт одержанняОСОБА_1 виробничої травми,  у зв'язку з цим вважає,  що вона пропустила строк звернення до суду з
поважних причин,  який відповідно до  ст.228 КЗпП України необхідно поновити.

4

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. ст. 10,
11,  60,  212-218 ЦПК України,   ст. ст. 7,
25 Закону України «Про охорону праці»,
153,  171,  228,
237-1 КЗпП України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Поновити
ОСОБА_1 строк для звернення до суду за вирішенням спору.

Стягнути
з відкритого акціонерного товариства «Азовські мастила та оливи» на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду у зв'язку з отриманням виробничої травми в розмірі 5000
(п'ять тисяч( грн..,  в іншій частині
позову відмовити.

Стягнути
з ВАТ «Азовські мастила та оливи» судовий збір в доход держави в сумі 51 грн.
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.