Справа №2-63/07
З А О Ч Н Е        Р І Ш Е Н Н Я
14 березня 2007 року
Романівський районний суд
Житомирської області в складі:
головуючого - судді Бабича С.В.,
при секретарі Папуша Г.С.,
розглянувши    у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Романів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,  ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 до  СТОВ «ЗЛАГОДА» с. Вільха Романівського району
про надання у володіння і користування єдиним майновим комплексом частини
спільного майна  пайового фонду
реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства та
відшкодування моральної шкоди-
В січні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в інтересах
ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7,  ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,   до СТОВ «Злагода» с. Вільха Романівського
району, в якій зазначає, що кожному з громадян, в інтересах яких він пред»явив
позов, належать різні за вартістю частки в пайовому фонді КСП «Маяк», яке  у 2000 році було реорганізоване в СТОВ
«Злагода». Загальна вартість майнових паїв вказаних громадян складає 110 126
грн. Також ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що він неодноразово звертався  до представників відповідача з пропозиціями
виділення майнових паїв, але взаємної згоди з даного питання вони не
досягли,  тому він просив  зобов»язати СТОВ «Злагода» відшкодувати
вартість майнових паїв грішми, а також відшкодувати моральну шкоду в сумі 1700
Під час  розгляду справи представник
позивачів змінив позовні вимоги і, замість відшкодування вартості майнових паїв
грішми,  просив зобов»язати СТОВ
«Злагода», яке є співвласником майна пайового фонду КСП «Маяк», і, фактично, у
володінні якого знаходиться все майно пайового фонду вказаного
сільськогосподарського товариства, відповідно до ст. 358 ч. 3 ЦК України,
надати позивачам у володіння та користування єдиним майновим комплексом, згідно
структури пайового фонду, частину спільного майна пайового фонду, яка
відповідає їх частці у спільній власності. При цьому, як приклад, вказав
конкретне майно, яке  на його думку
відповідає вказаній частині спільного майна пайового фонду і яке він просив
надати у володіння і користування.
В лютому 2007 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з аналогічним позовом в інтересах ОСОБА_16, частка якої у загальній
вартості майна пайового фонду складає 3 966 грн. Ухвалою від 27 лютого 2007
року вказаний позов був об»єднаний в одне провадження з цивільною справою за
позовом зазначених вище 14 позивачів.
В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав з підстав
наведених у позовній заяві. Проти залучення до участі в справі  в якості співвідповідачів всіх співвласників
майнових паїв КСП «Маяк» заперечив.
В обґрунтування своїх вимог в частині відшкодування моральної шкоди
представник позивачів пояснив, що позивачі зазнали моральних страждань в
результаті невиконання СТОВ «Злагода» своїх обов»язків щодо скликання зборів
відповідача в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи
повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224  ЦПК України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що
позивачі мають право на пайовий фонд майна КСП «Маяк», частка кожного з
них визначена свідоцтвами про право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського підприємства (а.с.28-35).
Представник позивачів ОСОБА_1
звертався до директора та засновників СТОВ «Злагода» з заявою про
надання у  володіння та користування  частину спільного майна пайового фонду КСП
«Маяк», яка відповідає їх частці у спільній власності (а.с. 9-10).
Згідно статуту СТОВ «Злагода», останнє є правонаступником КСП «Маяк».  Однак питання визначення і вилучення
майнового паю членами реорганізованого КСП «Маяк», в ньому не врегульовано.
Зі змісту статей 7, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське
підприємство» та інших нормативно правових актів вбачається, що майно колективного
сільськогосподарського підприємства належить його  членам на праві спільної часткової власності;
майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в
колективне  майно, визначеним на дату
Оскільки законодавством передбачено рівність прав та обов»язків членів КСП
щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, то і право
громадянина вимагати виділення його частки (паю) з володіння і користування
підприємства, як і інші правовідносини
члена КСП, зокрема щодо виділення-отримання майнового паю, складу цього
паю, його юридичного оформлення, також мають ґрунтуватись на принципі рівності
прав та обов»язків зазначених сторін.
Це означає, що праву члена КСП вимагати виділення майнового паю відповідає
право підприємства вирішувати питання складу та структури майнового паю,
способу і терміну його виділення, при здійсненні яких повинні враховуватись
інтереси обох сторін. Тобто законом передбачено додержання прав і інтересів
всіх учасників процесу виділення-отримання майнового паю при виході з
Крім цього суд бере до уваги наступне.
Відповідно до ст. 9 Закону України
«Про колективне сільськогосподарське підприємство», у разі виходу з
підприємства, громадянин має право на пай натурою, грішми або цінними паперами.
Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо
забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки» передбачено, що виділення майна в натурі проводиться у
порядку, розробленому Комісією з організації вирішення майнових питань, що
виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, та затвердженому
зборами співвласників.
Відповідно до Порядку розподілу та використання майна реорганізованих КСП,
затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2002
року, майновий пай в натурі може бути отриманий як індивідуально, так і в
спільну часткову власність групи осіб. За цим Порядком комісія з організації
вирішення майнових питань готує для розгляду на загальних зборах переліки майна
для виділення в натурі окремо для кожної з груп співвласників, які виявили
бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним
комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати
свої паї в індивідуальну власність  та
для виділення невитребуваних паїв особам , які з різних причин не прийняли
жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями.
Цим же Порядком передбачено, що визначення конкретного майна для виділення
окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснене одним із
зазначених способів: за структурою пайового фонду, конкретним майном за
взаємною згодою співвласників, на конкурсних засадах шляхом проведення
аукціону. Причому вилучення конкретного майна може бути здійснене за рішенням
зборів співвласників, а не судом. Лише спірні питання щодо розподілу майна між
співвласниками вирішуються в судовому порядку.
При цьому суд враховує, що способи виділення майнових паїв, передбачені, п.
16 вказаного Порядку, стосуються передачі їх в індивідуальну власність, а не у
володіння і користування, як того просить представник позивачів.
Таким чином суд приходить до висновку, що питання виділення майнових паїв в
натурі у володіння і користування особам, які мають на них право,
нормативно-правовими актами або договором не врегульовано, тому застосовуючи
аналогію права, вважає можливим вирішити спір на підставі підзаконного
нормативно-правового   акту, що регулює подібні
за змістом цивільні відносини, а саме Порядку розподілу та використання майна
реорганізованих  колективних
сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної
політики України від 14.03.2002 року № 62, яким, як зазначено вище, передбачено
вилучення майна пайового фонду  за
рішенням зборів співвласників.

Враховуючи, що рішення таких зборів не було, суд приходить до висновку про
безпідставність позовних вимог у цій частині, оскільки це буде суперечити
принципу рівноправності всіх членів реорганізованого КСП «Маяк».

Відхиляючи доводи і посилання представника позивача на ст. 358 ч. 3 ЦК
України, суд виходить з того, що дана норма є загальною. В даному ж випадку
йдеться про порядок вилучення майна пайового фонду членами колективного
сільськогосподарського підприємства, що регулюється спеціальними
нормативно-правовими актами, які й підлягають застосуванню.

Вирішуючи питання про підставність
позовних вимог в частині відшкодування СТОВ «Злагода» моральної шкоди
позивачам, суд виходить з наступного.

Згідно п. 7 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих  колективних сільськогосподарських
підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від
14.03.2002 року № 62, зборами співвласників є загальні збори колишніх членів
підприємства, що є співвласниками майна.

В той же час представником позивачів не доведено обов»язок СТОВ «Злагода»
скликати такі збори, що, в свою чергу, свідчить про відсутність вини вказаного
товариства, що в даному випадку є обов»язковою умовою відповідальності за
завдану моральну шкоду. Тому суд відмовляє у задоволення зазначених позовних
вимог.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ст.ст.  10, 11, 209, 212, 214 - 215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 7,9 Закону України «Про колективне
сільськогосподарське підприємство».-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 до  СТОВ «Злагода» с. Вільха Романівського району
про надання у володіння і користування єдиним майновим комплексом частини
спільного майна  пайового фонду
реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства та
відшкодування моральної шкоди за безпідставністю.

Рішення  може бути  оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду  Житомирської області
через Романівський районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:
С.В.Бабич