Справа № 2-1742
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
серпня 2007 року    Заводський районний
суд м.  Запоріжжя у складі:

головуючого
судді:      Марченко Н.В.

при
секретарі:              Фурдак В.Й,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Запоріжжя цивільну справу за позовом Концерну „Міські теплові
мережі" до ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно набутої теплової
енергії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно
набутої теплової енергії у зв'язку з тим,
що позивачем постачалась теплова енергія на опалення та гаряче
водопостачання відповідача у приміщення,
розташоване за адресою : м.
Запоріжжя,  АДРЕСА_1. Договір з
позивачем на надання послуг з теплопостачання укладений не був,  по незалежним та не відомим позивачу
підставам.  Будинок АДРЕСА_1 має систему
центрального опалення і відключити відповідача від даної системи не можливо з
причин порушення у випадку відключення технічних та санітарних норм.  Тому відповідач,  на рівні з іншими мешканцями цього
будинку,  отримував теплову енергію.

Згідно
п. 10 „Правил надання населенню послуг з водо-,
теплозабезпечення та водовідведення",  затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997 р.
за №1497 та п. 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення,  постачання холодної та гарячої води і
водовідведення",  затверджених
Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за №630 плата за надані послуги вноситься
щомісячно.

Згідно  ст. 68 Житлового Кодексу України,  наймач повинен своєчасно вносити плату за
комунальні послуги.

Позивачем
було відпущено теплової енергії відповідачам за період з листопада 2003р. - по
березень 2005р. (включно) на загальну суму 630 грн. 72 коп.,  а сплачено було 144 грн. 00 коп. Таким чином,  з березня 2004 року по березень 2005 року
(включно) борг становить 486 грн.72 коп. Відповідач протягом тривалого часу не
виконує свої обов'язки по сплаті спожитої теплової енергії та гарячого
водозабезпечення,  у зв'язку з чим за
відповідачем станом на 01.04.2005 року виникла заборгованість за спожиті
послуги з теплопостачання (за спожиту теплову енергію) у розмірі 486 грн. 72
коп. ,  яка до теперішнього часу
відповідачем не погашена.

Щомісячно,  починаючи з грудня 2003р. по квітень 2005р.
відповідачу виставлялись рахунки за спожиту теплову енергію з листопада 2003р.
- по березень 2005р. (включно). Розрахунки по нарахуванням відповідачу за
теплову енергію були зроблені у відповідності з Нормами та вказівками по
нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та
громадських споруд,  а також на господарсько-побутові
потреби в Україні,  затверджені
Держжитлокомунгоспом України від 14.12.1993р. (КТМ 204 України 244-94).

Позивач
відповідно до Закону України «Про природні монополії» відноситься до суб'єктів
природної монополії. Як монополіст такої природної монополії позивач не може
відмовити у наданні послуг з постачання теплової енергії. Концерн «Міські
теплові мережі» зобов'язаний постачати теплову енергію без урахування
можливості отримати за надані послуги відповідну суму грошових коштів. Відключення
відповідача від системи центрального опалення у вказаному будинку не є можливим
з-за технічних причин,  а також
санітарних норм.

Властивості теплової енергії зводяться до наступного: 1) теплову енергію
неможливо накопичувати у значній кількості і зберігати; 2) процес виробництва
теплової енергії,  як правило,  неперервний і невід'ємно пов'язаний як з її
транспортуванням,  так і з споживанням;
3) теплова енергія при передачі споживається і не може бути повернена. У
зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуту
теплову енергію за період з листопада 2003 р. по березень 2005 року.

В судовому
засіданні представник позивача підтримав заявлений позов. Відповідачка суду
пояснила,  що заборгованість виникла в
зв'язку з тяжким матеріальним становищем,
позов визнає,  але просить
застосувати строки позовної давності.

Вислухавши
сторони ,  дослідивши докази по
справі,  суд вважає позов таким ,  що підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

В
судовому засіданні було встановлено,  що
заборгованість була розрахована більше,
ніж за три роки. Поважної причини пропуску строку позовної давності
представник позивача не назвав,  строки
звернення до суду з позовом пропущені без поважних причин,  тому сума заборгованості за період листопад
2003 року - липень 2004 року не може бути стянута

Рішенням
Запорізької міської ради „Про створення Комунальних підприємств теплових
мереж" №17 від 11.01.2002 року створено Концерн „Міські теплові
мережі".

Основним
предметом діяльності Концерну „Міські теплові мережі" є виробництво
теплової енергії,  розподілення теплової
енергії для обігріву житла а також для побутових потреб населення та
підприємств,  установ,  організацій і її збут.

На
виконання своєї мети Концерн „Міські теплові мережі здійснював постачання
теплової енергії в будинок АДРЕСА_1 в м.
Запоріжжя. Мешканці цього будинку з листопаду 2003 року перераховують
грошові кошти за опалення та гаряче водопостачання безпосередньо на
розрахунковий рахунок позивача.

Позивачем
постачалась теплова енергія на опалення та гаряче водопостачання відповідачу у
приміщення,  розташоване за адресою :
м.  Запоріжжя,  АДРЕСА_1. Теплова енергія може споживатись
лише на підставі договору. Відповідачем договір з позивачем на надання послуг з
теплопостачання укладений не був,  по
незалежним та не відомим позивачу підставам.
Будинок АДРЕСА_1 має систему центрального опалення і відключити
відповідача від даної системи не можливо з причин порушення у випадку
відключення технічних та санітарних норм.
Тому відповідач,  на рівні з
іншими мешканцями цього будинку,
отримував теплову енергію.

Згідно п. 10
„Правил надання населенню послуг з водо-,
теплозабезпечення   та
водовідведення",  затверджених
Постановою КМУ від 30.12.1997 р. за
№1497 та п. 18„Правил надання послуг з централізованого опалення,        постачання холодної та гарячої води і
водовідведення",  затверджених    Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за №630
плата за надані послуги     вноситься
щомісячно.

Згідно  ст. 68 Житлового Кодексу України,  наймач повинен своєчасно вносити плату за
комунальні послуги. Згідно  ст.  64 ЖК України члени сім'ї наймача квартири як
і сам наймач несуть солідарну відповідальність за договором найму житлового приміщення
в тому числі і по забезпеченню теплом та гарячого водозабезпечення.

Позивачем
було відпущено теплової енергії відповідачу за період з листопада 2003р. -по
березень 2005р. (включно) ) на загальну суму 630 грн. 72 коп.,  а сплачено було 144 грн. 00 коп. Таким чином,  з березня 2004 року по березень 2005 року
(включно) борг становить 486 грн.72 коп. Відповідач протягом тривалого часу не
виконує свої обов'язки по сплаті спожитої теплової енергії та гарячого
водозабезпечення,  у зв'язку з чим за
відповідачем станом на 01.04.2005 року виникла заборгованість за спожиті
послуги з теплопостачання (за спожиту теплову енергію) у розмірі 486 грн. 72
коп.

Щомісячно,  починаючи з грудня 2003р. по квітень 2005р.
відповідачу виставлялись рахунки за спожиту теплову енергію з листопада 2003р.
- по березень 2005р. (включно).

Розрахунки по нарахуванням відповідачу за теплову енергію були зроблені у
відповідності з Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової
енергії на опалення житлових та громадських споруд,  а також на господарсько-побутові потреби в
Україні,  затверджені Держжитлокомунгоспом
України від 14.12.1993р. (КТМ 204 України 244-94).

Позивач
відповідно до Закону України «Про природні монополії» відноситься до суб'єктів
природної монополії. Як монополіст такої природної монополії позивач не може
відмовити у наданні послуг з постачання теплової енергії. Концерн «Міські
теплові мережі» зобов'язаний постачати теплову енергію без урахування
можливості отримати за надані послуги відповідну суму грошових коштів.
Відключення відповідача від системи центрального опалення у вказаному будинку
не є можливим з-за технічних причин,  а
також санітарних норм.

Властивості
теплової енергії зводяться до наступного: 1) теплову енергію неможливо
накопичувати у значній кількості і зберігати; 2) процес виробництва теплової
енергії,  як правило,  неперервний і невід'ємно пов'язаний як з її
транспортуванням,  так і з споживанням;
3) теплова енергія при передачі споживається і не може бути повернена.

Згідно  ст.
387 Цивільного Кодексу України власник має право витребувати своє майно
від особи,  яка безпідставно,  без відповідної правової підстави,  володіє цим майном.

Згідно  ст.
1212 ЦК України
особа,  яка набула майно за рахунок іншої
особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов'язана
повернути це майно потерпілому. Таким чином,
у зв'язку з тим,  що теплова
енергія була отримана відповідачем безпідставно та повернення її в натурі не є
можливим,  то відповідач,  відповідно до
ст.  1213 ЦК України,  повинен відшкодувати вартість безпідставно
набутої теплової енергії в період з березня 2004 р. по березень 2005р.
(включно).

Таким
чином,  в судовому засіданні
встановлено,  що відповідач допустила
заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водозабезпечення,  у зв'язку з чим позовні вимоги позивача
обгрунтовані та підлягають частковому задоволенню,  оскільки строк звернення до суду пропущений
позивачем ,  відповідно до  ст.
ст.  256,  257,
260,  264,  267 ЦК
України,  тобто 486, 72 грн.- 250, 67
грн. = 236, 05 грн .

Керуючись  ст.
ст.  208,  209,
212-215 ЦПК України,   ст.  ст.
256,  257,  260,
264,  267,  387,
1212,  1213 ЦК України,   ст.
68  ЖК України,

ВИРІШИВ

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Концерну "Міські теплові мережі" пр
0001 в АКБ "Індустріалбанк" М. Запоріжжя,  МФО 313849,
) вартість безпідставно набутої теплової енергії в
сумі 236 (двісті тридцять шість ) грн.. 05 копійок,  судові витрати: державне мито в сумі 51
гривня 00 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в сумі 30 гривень 00 копійок ,  в
задоволені решти позовних вимог відмовити .

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана в строк 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду набирає чинності після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.