Справа
№ 22ц-1336/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 листопада 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду міста Севастополя у складі:

головуючого:      Куцеконя І.П.,

суддів:       Колбіної Т.П.,  Володіної Л.В.,

при
секретарі:    Будак-Зоткіної О.,  за участю:       позивача ОСОБА_1 та ії

представника -
ОСОБА_2,  представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Севастополі апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства „Акко-Інвест" на ухвалу місцевого суду
Балаклавського району м. Севастополя від 11 липня 2007р. по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства „Акко-Інвест" про
захист прав споживача,  розірвання
договору,  стягнення суми збитків та
моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2007р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
Закритого акціонерного товариства „Акко-Інвест" про захист прав
споживача,  розірвання договору,  стягнення суми збитків та моральної шкоди.

Ухвалою місцевого суду Балаклавського району м. Севастополя від 11 липня
2007р. заява ОСОБА_1 про забезпечення позову була задоволена,  покладений арешт на майно відповідача на суму
283986, 99грн. з призначенням відповідача відповідальним за зберігання
арештованого майна.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду,  оскільки,
на думку апелянта,  в неї не має
жодного обґрунтованого доводу відносно того,
що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,  пояснення осіб,  що з'явилися,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає,  що остання
підлягає задоволенню.

Згідно до ч.1, 3 ст.151 ЦПК України,  суд за заявою осіб,  які беруть участь у справі,  на будь-якій стадії розгляду справи може
вжити заходи забезпечення позову,  якщо
їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду
України № 9 від  22.12.2006р.  „Про
практику  застосування  судами
цивільного

процесуального
законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову",  ухвала про забезпечення позову постановляється
в порядку,  визначеному ст.209 ЦПК
України і повинна включити мотивувальну частину,  де поряд із зазначенням мотивів,  із яких суд дійшов висновку про
обґрунтованість припущення про те,  що
невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання судового рішення,
наводиться посилання на закон,
яким суд керувався при постановлені ухвали.

Проте,  в порушення вищевказаних
вимог закону,  суд,  задовольняючи заяву ОСОБА_1 та накладаючи
арешт на майно ВАТ „Акко-Інвест" у сумі 283986, 99грн.,  не зазначив у неї будь-яких обґрунтованих
мотивів,  яки б дозволили зробити
висновок,  що невжиття заходив забезпечення
позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Не
міститься- таких підстав і в заяві ОСОБА_1

Враховуючи вищевказане,
колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування
ухвали,  оскільки вона суперечить вимогам
ст.151 ЦПК України,  п.7 Постанови
Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.200бр. „Про практику застосування
судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову".

Керуючись
ст.ст.307, 313, 314 ЦПК України,  колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства „Акко-Інвест" -
задовольнити.

Ухвалу місцевого суду Балаклавського району м. Севастополя від 11 липня
2007р. - скасувати. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову -
відмовити.

Ухвала вступає в законну силу з моменту її проголошення
та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України
протягом 2-х місяців із дня набрання чинності.