УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007 року                                                                                        м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
судді Косогор Г.О.

суддів: Ісаєвої
Н.В.,  Ткачук О.О.

при секретарі
Зелінському О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.  Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.  Одеси від 5 лютого 2007
року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дунайсько Дністровського
державного басейнового управління охорони водних ресурсів « Дунайдністррибвод
» про поновлення
на роботі,  стягнення заробітку та
стягнення моральної шкоди,

встановила:

Позивачі
звернулися до суду з вищезазначеним позовом.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник
відповідача позов не визнав,  посилаючись
на його не обґрунтованість.

Рішенням суду
позов задоволено частково.

На
рішення суду позивач приніс апеляційну скаргу в який просить рішення суду
першої інстанції скасувати,  а справу
направити на новий розгляд в іншому складі.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши
суддю-доповідача,  доводи апеляційної
скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних
вимог і доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає,  що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим,  що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі,  надані
сторонами докази згідно  ст.  ст.  10,
60,  212 ЦПК
України,  правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Так судом
встановлено,  що ОСОБА_1 згідно його
заяви від 01.09.2005 року
було прийнято на роботу в управління «Дунайдністррибвод» на посаду
юрисконсульта з 12.09.2005
року без вказівки на певний термін,
за сумісництвом Тобто трудовий договір був безстроковим.

(а.с. 20, 21)

Звільнено
позивача з роботи згідно його заяви від 06.11.2006
року за власним бажанням за наказом №
159 К,  з 10 листопада 2006
року.

(а.с.  23)

На момент
звільнення з позивачем зроблено повний розрахунок заборгованості по заробітку
та іншим виплатам,  що підтверджується
довідкою від 15.01.2007 року.

(а.с.  29 )

Таким чином суд
вірно дійшов до висновку,  що  звільнення позивача з роботи проведено з
додержанням вимог КЗпП України згідно його власної заяви.

Справа № 22ц-2362/07                                                                              Категорія
ЦПК 40

Головуючий у
першій інстанції Загороднюк В.І. Доповідач Ісаєва Н.В.

На користь
позивача стягнуто з відповідача заробітну плату за 2 дні тобто 10 -11.11.2006 року. В іншій
частині позовних вимог,  за їх не
доведеністю позивачу відмовлено.

Оцінюючи копію
заяви,  що подана позивачем,  про прийняття його на роботу,  де зазначено термін до 1.01.2007 року,  (а.с.  5) суд також,  вірно дійшов до висновку,  що ксерокопія не відповідає фактично поданій
заяві,  де відсутній такий термін наякій
є резолюція керівника про видачу наказу,
та самому наказу №
35 К від 12.09.2005 року.

(а.с. 20, 21)

Враховуючи
викладене,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  303,
ч.1 п. 1
ст.
307,  308,
314 ч. 1
п. 1,  315,
319 ЦПК України,
судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Приморського районного суду м.  Одеси від
5 лютого 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох
місяців.