Справа № 2-409
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26
червня 2007 року                                                       Совєтський
районний суд

Автономної
Республіки Крим

у
складі:        головуючого                     - судді Кордика С. В.

при
секретарі                                          -
Коль Н.О.

за
участю представника

позивачки                                               -
ОСОБА_1

відповідачки                                           -
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Совєтський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист
честі,  гідності,  ділової репутації та стягнення моральної
шкоди у сумі 1700 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідачки про захист честі,  гідності,
ділової репутації та стягнення моральної шкоди у сумі 1700 гривень.
Позовні вимоги позивачка мотивує тим,  що
вона працює на посаді головного лікаря Совєтської центральної районної лікарні
і 27 березня 2007 року лікар-неонатолог цієї лікарні у присутності інших
працівників лікарні,  а саме
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  зробила на адресу
позивачки висловлювання про те,  що вона
є пліткаркою. Зазначене висловлювання на думку позивачки порочить її
честь,  гідність як людини та ділову
репутацію як головного лікаря. У зв'язку з цим позивачка просить зобов'язати
відповідачку вибачитися перед неї у присутності трудового колективу Совєтської
центральної районної лікарні. Крім того,
позивачка просить стягнути на її користь моральну шкоду,  оскільки вважає,  що відомості,
які поширені відповідачкою,
спричинили їй моральні страждання.

У
судовому засіданні представник позивачки відмовився від позовних вимог у
частині зобов'язання відповідачки вибачитися перед позивачкою у присутності
трудового колективу Совєтської центральної районної лікарні Автономної
Республіки Крим,  оскільки відповідачка у
судовому засіданні принесла своє вибачення за висловлювання на адресу позивачки
у присутності осіб,  яким це
висловлювання стало відоме. Відмова від частину позову була прийнята ухвалою
суду.

Іншу
частину позовних вимог представник позивачки у судовому засіданні
підтримав,  посилаючись на
обставини,  викладені позовній заяві.
Крім того,  уточнив заявлені позовні
вимоги,  пояснивши,  що він просить визнати поширені відповідачкою
відомості про те,  що позивачка є
пліткаркою такими,  що не відповідають
дійсності та порочать честь,  гідність та
ділову репутацію позивачки. Також зазначив,
що позивачка зазнала моральних страждань внаслідок приниження її
честі,  гідність і ділової репутації.

Відповідачка
у судовому засіданні позов визнала частково,
а саме не заперечувала,  що
назвала позивачку пліткаркою у присутності інших осіб. При цьому позов у
частині стягнення моральної шкоди не визнала,
пояснивши,  що її висловлювання не
змогло спричинити позивачки душевних страждань,
не порушило її життєвих зв'язків і не відбилося на її ділової репутації.
Також відповідачка зазначила,  що має на
утриманні неповнолітню дитину,  яку
виховує сама,  працює на 0, 75 ставки і
її єдиним джерелом

доходів
є заробітна плата. У зв'язку з цим вважає,
що задоволення заявлених позивачкою позовних вимог у частині стягнення
моральної шкоди може поставити її в дуже скрутне майнове становище.

Суд,  заслухавши осіб,  які беруть участь у справі,  допитавши свідків,  дослідивши матеріали цивільної справи,

встановив:

27
березня 2007 року відповідачка у приміщенні пологового відділення Совєтської
центральної районної лікарні зробила на адресу позивачки,  яка працювала на посаді головного лікаря цієї
лікарні,  висловлювання про те,  що вона є пліткаркою у присутності інших
осіб,  а саме ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6 Зазначена
обставина не заперечується самою відповідачкою,
яка у судовому засіданні вибачилася за висловлювання,  яке вона допустила на адресу позивачки та
підтверджується показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  які пояснили,
що працюють у Совєтської районної лікарні і 27 березня 2007 року у
приміщенні пологового відділення зазначеної лікарні відповідачка у їх
присутності висловилася про те,  що
позивачка є пліткаркою.

Згідно з
пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування
судами законодавства,  що регулює захист
честі,  гідності і ділової репутації
громадян та організацій" від 28 вересня 1990 р. №7 зі змінами,  до відомостей,  що ганьблять особу,  слід відносити у тому числі ті з них,  які принижують честь,  гідність і ділову репутацію громадянина в
громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання
загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. При цьому,  під поширенням таких відомостей слід розуміти
повідомлення їх в будь-якій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній
людині.

Враховуючи
наведене,  суд доходе висновку,  що висловлювання,  яке допустила відповідачка на адресу
позивачки,  є таким,  що принижує честь,  гідність та ділову репутацію останьої в думці
окремих громадян,  а саме тих,  у присутності яких було зроблено це
висловлювання,  з точки зору додержання
загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі.

Відповідачка не
довела суду,  що поширені нею відомості
відповідають дійсності.

Суд
вважає,  що поширені відповідачкою
відомості безумовно порушили закріплене у ч.4
ст.  32 Конституції України та
у  ст.
297 ЦК України
право позивачки на повагу її гідності та честі,
які визнаються недоторканними,  що
спричинило позивачки моральних страждань. У відповідності з п.4 ч.2  ст.  23
ЦК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від
31.03.1995 р. зі змінами,  моральна шкода
може полягати,  зокрема у приниженні
честі,  гідності,  ділової репутації. Враховуючи наведене і
беручи до уваги,  що факт поширення
відповідачкою відмостей,  які принижують
честь,  гідність і ділову репутацію
позивачки знайшов своє підтвердження,
суд вважає,  що позивачка має
право на відшкодування моральної шкоди,
яка була спричинена їй діями відповідачки і викликало у позивачки
душевні страждання. При цьому на думку суду,
зазначений позивачкою до стягнення розмір моральної шкоди є значно
завищеним і не відповідає характеру порушення її права,  глибіні душевних страждань,  у зв'язку з чим суд,  керуючись вимогами розумності та
справедлівості,  вважає,  що позов у цей частині підлягає частковому
задоволенню шляхом стягення на користь позивачки 200 гривень у рахунок
спричиненої моральної шкоди.

У
відповідності зі  ст. 88 ЦПК України з відповідачки
на користь позивачки належить стягнути судові витрати: 34 гривень у рахунок
витрат по сплаті судового збору,  07
гривень 50 копійок у рахунок витрат на інформаційне-технічне забезпечення
розгляду справи.

На
підставі ч.4  ст.  32 Конституції України,   ст.
ст.  16,  23,
201,  297,  299,
1167 ч.1 ЦК України,  пунктів 8,
17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування

судами законодавства,  що регулює захист честі,  гідності і ділової репутації громадян та
організацій" від 28 вересня 1990 р. №7 зі змінами,  керуючись
ст.  ст.  5,  10,  57,
88,  208,  209,
212-215, 217, 218,  223 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити частково.

Визнати
поширені ОСОБА_2 відомості про те,  що
ОСОБА_1 є пліткаркою такими,  що не
відповідають дійсності та порочать честь,
гідність та ділову репутацію позивачки.

Стягнути
з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) 200 (двісті) гривень у рахунок відшкодування моральної
шкоди,  34 (тридцять чотири) гривні у
рахунок витрат по сплаті судового збору,
07 (сім) гривень 50 копійок у рахунок витрат на інформаційне-технічне
забезпечення розгляду справи,  а усього
241 (двісті сорок одну) гривню 50 копійок.

У задоволенні
іншої частини позову - відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим шляхом
подачі апеляційної скарги через Совєтський районний суд Автономної Республіки
Крим протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,  яка може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення суду. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Совєтський районний суд АР
Крим.

Рішення
набуває законної сили після закінчення десятиденного строку,  передбаченого для подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано,  та
двадцятиденного строку для подання апеляційної скарги,  який вираховується з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження.