Справа № 22-8407                                      Головуючий
в 1 інстанції - Бутов
Категорія - 21                                                        Доповідач
УХВАЛА

іменем     України

29 листопада 2007 року                                       Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого
Кондратьєвої О.М.

суддів               Шевченко
В.Ю.,

Могутової Н.Г.

при секретарі
Бондаренко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м. Шахтарську Донецької області на рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня 2006 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м. Шахтарську Донецької області про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м. Шахтарську звернулось до
апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 25 грудня 2006 року, яким частково задоволені
позовні вимоги ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м. Шахтарську Донецької області про стягнення моральної шкоди: з
відповідача на користь позивача стягнуто відшкодування моральної шкоди в
розмірі 10000 грн., 100 грн. - витрати на правову допомогу.

В апеляційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду просило скасувати зазначене рішення
у зв'язку з тим, що згідно з Законом України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання" від 23.09.1999 p., всі види соціальних послуг і виплат повинні бути
підтверджені висновком МСЕК. Витяг з акту огляду на МСЕК від 24.05.2006р.
стосовно ОСОБА_1 не містить відомостей про наявність факту спричинення йому
моральної шкоди, а інших документів, які б підтверджували такий факт позивач
суду не надав. Крім того, відповідно до п.27 ст. 77 Закону України „Про
державний бюджет України на 2006 рік, зупинено дію абзацу четвертого ст. 1
пп."е" п. 1 ч.1 ст. 21, ч. 3 ст. 34 ЗУ „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності".

Суд першої
інстанції, задовольняючи частково вимоги ОСОБА_2, посилався на те, що позивач працював на шахті «Шахтарська Глибока»,
був звільнений 18.09.2003р. за п. 2 ст. 40 КЗпП України, висновком МСЕК
від 24.05.2006р. йому встановлена втрата професійної працездатності безстроково
70 % за сукупністю та третя група інвалідності (40% повторно з 2003 року по
хронічному бронхіту, 30% - вперше по радікулопатії). У зв'язку з пошкодженим
здоров'я у позивача порушені відносини з оточуючими людьми, нормальні життєві
зв'язки внаслідок неможливості продовження активного суспільного життя, тому
суд вважав за можливе стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди
ОСОБА_1

2

Заслухавши судцю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши
матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працював на шахті «Шахтарська
Глибока», був звільнений 18.09.2003р. за п. 2 ст. 40 КЗпП України, висновком
МСЕК від 24.05.2006р. йому встановлена втрата професійної працездатності
безстроково 70 % за сукупністю та третя група інвалідності (40% повторно з 2003 року по хронічному»бронхіту, 30% - вперше
по радікулопатії.)

На час встановлення позивачу вперше втрати працездатності - 2003 рік -
діяли норми Закону України "Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", якими на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України було покладено
обов"язок відшкодувати застрахованим особам моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому цієї шкоди. Зазначені
норми не містили яких-небудь інших додаткових умов щодо відшкодування
моральної шкоди.

В п.4.1 рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9/2004 р.
зазначено, що ушкодження здоров"я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових обов"язків
незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому
моральні і фізичні страждання.

Доводи апеляційної скарги про відсутність наявності факту заподіяння
позивачу моральної шкоди спростовуються матеріалами справи.

Факт заподіяння шкоди здоров"ю позивача підтверджений висновком МСЕК
про встановлення ступеня втрати професійної
працездатності, поясненнями позивача, медичними документами.

Апеляційний суд не приймає довід відповідача про те, що для визнання факту
завдання позивачу моральної шкоди необхідно
висновок МСЕК про наявність заподіяння такої шкоди позивачу. Такий висновок МСЕК відповідно до вимог ст.ст. 34 п. З Закону
необхідний у разі відсутності стійкої втрати працездатності.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної
шкоди, суд урахував, що професійним
захворюванням позивачу завданий фізичний біль, він був звільнений з роботи в зв"язку із захворюванням, не може вести
звичайний спосіб життя, потребує постійного лікування, що призвело до порушення
його нормальних життєвих зв"язків, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя й з дотриманням вимог
ч. 3 ст. 34 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" визначив таке відшкодування в
розмірі 10000 грн.

Визначена судом сума відповідає характеру та ступеню моральних страждань позивача,
конкретним обставинам справи, підстав для її зменшення не вбачається.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального закону призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

Судом першої інстанції повно та всебічно з"ясовані усі обставини по
справі, зібрані докази, дана належна правова оцінка
і суд обґрунтовано частково задовольнив позов ОСОБА_1

Згідно із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

За таких обставин рішення суду відповідає встановленим обставинам, нормам матеріального
права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315 Цивільного процесуального
кодексу України,
апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Шахтарську Донецької
області відхилити.

3

Рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня
2006 року

залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути
оскаржена в касаційному порядку до

Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою

апеляційного
суду.