№ 2-196/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2007р.      Вільногірський   міський
суд   Дніпропетровської   області
в   складі

головуючого
судді Литвинової Р. А,  при секретарі Довбань С. М. ,  з участю позивача ОСОБА_1.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Вільногірську цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про виселення з
жилого приміщення в зв'язку з

неможливістю спільного проживання,

ВСТАНОВИВ   :

Позивач ОСОБА_1. звернувся до
суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2. про
виселення   з   жилого
приміщення   в   зв'язку
з неможливістю спільного

проживання,  в якому зазначає наступне.

З 2003
по 2006 рік вони з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі,  згодом шлюб було розірвано. В судовому
процесі по розірванні шлюбу відповідачка пояснювала,  що вона вступала в шлюб без мети створити
сім'ю і не бажає в подальшому проживати з ним,
бо ні він,  ні його квартира їй не
потрібні.

При
цьому після розірвання шлюбу вона не бажає звільняти його житло. Вона продовжує
затівати сварки,  скандали,  погрожує йому фізичною розправою,  навіть позбавленням життя,  докладає до нього фізичну силу,  принижує його,  як людину похилого віку. Такі дії з її боку
продовжуються тривалий час.  Факт побиття
його відповідачкою був зафіксований шляхом складання акту судово-медичного
огляду від 23.08.2006р.,  йому були
завдані легкі тілесні пошкодження.

З питань
неналежної поведінки в суспільстві та сім'ї відповідачка не раз попереджалась
робітниками міліції,  але висновків для
себе не зробила. Позивач зазначає,  що з
відповідачкою неможливо в подальшому проживати в одній квартирі,  просить задовольнити його позов,  виселити відповідачку з належної йому
квартири,  зобов'язавши КП «ВО ЖКГ м.
Вільногірська» зняти її з реєстрації по паспортному обліку за його адресою.

Відповідачка
позов не визнала.

Третя
особа - КП «ВО житлово-комунального
господарства м. Вільногірська» надала згоду на розгляд справи без участі
представника.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і пояснив суду,  що він хотів,
щоб відповідачка доглянула його до смерті,  тому уклав з нею шлюб і прописав на свою
жилплощу. В даний час з нею неможливо проживати,  його життя перетворилось на жах. Вона не
готує їжу,  не прибирає в квартирі,  не пере одяг,
вона постійно кричить,
скандалить,  б'є скло,  завдає неспокою сусідам.  Вона займає одну кімнату в його квартирі,  але не бажає навіть приймати участі в оплаті
за комунальні послуги. Він кілька разів звертався в міліцію з приводу її
агресивної поведінки. Позивач просить задовольнити його позов та виселити
відповідачка з належної йому квартири.

Відповідачка
в судовому засіданні пояснила,  що вона
отримує пенсію невеликого розміру,  тому
вона не може оплачувати комунальні послуги. Якщо вона не потрібна позивачу,  то нехай він розділить квартиру навпіл,  або продасть її і гроші поділить з нею,  або нехай заплатить їй 4 тис.  дол. США.

Свідок
ОСОБА_3 суду показала,  що її дивує
поведінка відповідачки,  яка невдячна
позивачеві за його доброту до неї. Раніше вона жила з багатьма чоловіками,  які її били,
виганяли. Позивач дав їй притулок,
вони розписались. Але коли вона влаштувалась

на роботу,  то стала заявляти
йому,  що бажає жити сама. Вона на нього
сильно кричить,  обзиває різними
словами,  стукає ціпком по підлозі. їх
квартира знаходиться через стіну,  тому
через шум та крики відповідачки вона не спить ночами. Сусіди навіть звертались
до дільничного інспектора міліції,  щоб
застосував до відповідачки заходи впливу. Також вони (сусіди) розмовляли з
ОСОБА_2,  щоб припинила свої дії та
втихомирилась.

Свідок
ОСОБА_4 суду показав,  що в травні
минулого року відповідачка побила позивача,
він три ночі кричав,  вони з
сусідами ходили до нього та надавали йому допомогу. Позивач веде себе тихо його
зовсім не чути,  а чують вони тільки
відповідачку,  вона постійно кричить
своїм сильним голосом,  між ними постійно
сварки та суперечки. Він був свідком побиття один раз,  а скандали між ними тривають постійно,  але про що вони скандалять,  - він не знає,  бо не прислухався.

Матеріалами
справи встановлено наступне.

Копія
свідоцтва про право власності на житло свідчить про те,  що позивачеві ОСОБА_1. на праві приватної власності належить АДРЕСА_1(а.с. 5).

На зазначену
квартиру є в наявності домова книга (а.с. 6).

Згідно з
рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від
01.08.2006р. шлюб між ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. розірвано,  що також
підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 7, 8).

Як видно
з висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи №251 від 23.08.2006р.
ОСОБА_1. було завдано легкі тілесні ушкодження в результаті його побиття
ОСОБА_2. (а.с. 9).

Постановою
Вільногірського MB УМВС в Дніпропетровській області від 25.10.2006р. було
відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2. (а.с. 11).

В ході
огляду в судовому засіданні цивільної справи №2-492/06 за позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про
розірвання шлюбу встановлено,  що сторони
перебували в шлюбі з січня 2003 року (а.с. 6).

Гр-ни
ОСОБА_5. та ОСОБА_3 зазначали в своєму зверненні до суду,  що з ними по-сусідству проживає
ОСОБА_2.,  яку до себе прийняв проживати
їх сусід ОСОБА_1. Останніми
роками вона затіває в квартирі гучні спірки,
скандали,  які не дають можливості
їм заснути,  хоча їх квартири розділені
стіною. Ці події відбуваються і вдень,  і
вночі. Вони звертались особисто до ОСОБА_2,
щоб вона припинила свої дії і вгамувалась,  але вона не реагує і продовжує затівати
скандали,  (а.с. 12).

В
протоколі судового засідання по названій справі від 01.08.2006р.,  а саме з пояснень позивача вбачається,  що спочатку він прийняв до себе проживати
відповідачку з умовою,  щоб вона його
доглядала. Спочатку вона вела себе спокійно,
виконувала роботи по господарству,
але дуже наполягала,  щоб він її
прописав і склав заповіт,  що він згодом
це і зробив,  тобто виконав її прохання і
після цього для нього почалось нестерпне життя : вона постійно піднімає
сварки,  принижує його,  як людину похилого віку,  затіває бійки. Недавно вона його
штовхнула,  він впав і дуже
вдарився,  цілий тиждень приймав
знеболювальне,  вона прямо говорить,  що вб'є його. Він зрозумів,  що відповідачці потрібен не він,  а його приватизована квартира. Тому він
прийняв рішення розірвати з нею шлюб і скасував заповіт.

Свідок
по даній справі ОСОБА_3 пояснювала суду,
що їх треба якомога швидше розірвати їх шлюб,  інакше може статися трагедія,  - відповідачка говорила,  що вона його вб'є і не буде відповідати. Нещодавно
вона побила позивача,  він всю ніч
стогнав,  сусіди викликали швидку
допомогу та міліцію.

Свідок
ОСОБА_6.  пояснювала суду,  що після того,  як відповідачка поселилась до позивача,  в їх квартирі розпочалось щось неймовірне -
шум,  крик,  стогін,
страшна нецензурна лайка,  бійки.
Після 09.07.2006р. сусіди викликали до нього швидку медичну допомогу та
міліцію.

Заслухавши
пояснення сторін,  показання
свідків,  оцінивши належність,  допустимість,
достовірність кожного доказу окремо,
а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності,  повно і всебічно з'ясувавши обставини,  на які сторони

посилались
як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами,  які
були досліджені в судовому засіданні,
суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1. з наступних
підстав.

На
підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1997р. позивач ОСОБА_1. є власником
АДРЕСА_1.

Як
пояснив він в судовому засіданні,  він є
людиною похилого віку (1932 року народження),
хворіє,  тому взяв до себе
проживати відповідачку з умовою,  що вона
його буде доглядати. Згодом на її категоричні вимоги він зареєстрував її в
належній йому квартирі,  уклав з нею шлюб
та склав заповіт на її користь. Після цього його життя з нею стало
нестерпним,  тому він скасував заповіт,  розірвав шлюб і звернувся до суду з даним
позовом.

Як
вбачається з пояснень відповідачки,  вона
вступала в шлюб з позивачем також не з метою створення сім'ї,  позивач їй не потрібний і вона вимагає,  щоб він продав квартиру та поділився з нею
грошовими коштами,  або щоб дав їй 4
тис.  дол. США.

Такі
висловлювання відповідачки суд не розділяє,
оскільки ні права власності на житло,
ні права проживання в ньому вона не має,
оскільки в даний час не є навіть членом сім'ї позивача.

Як
зазначив позивач в судовому засіданні,
відповідачка зовсім не виділяє коштів на оплату комунальних послуг,  в результаті чого він змушений витрачати свої
власні кошти для оплати послуг,  що
приходяться на долю відповідачки. Цю обставину не заперечувала в судовому
засіданні і відповідачка,  вона
підтвердила,  що дійсно вона не дає
грошей для оплати послуг і не буде цього робити,  оскільки вона отримує пенсію невеликого
розміру,  яку вона витрачає виключно на
придбання медикаментів.

На
протязі спільного проживання між сторонами не укладалось будь-якої угоди щодо
проживання відповідачки в зазначеному житлі. Право на користування,  володіння та розпоряджання ним має виключно
позивач,  як законний власник.

Більш
того,  відповідачка створює
позивачеві,  який є людиною похилого
віку,  нестерпні умови для проживання.
Вона систематично затіває лайки,
бійки,  скандали,  агресивно поводиться по відношенню до
позивача,  погрожує йому фізичною
розправою,  докладає фізичну силу,  що підтверджується висновком фахівця з питань
судово-медичної експертизи №251 від 23.08.2006р.,  в якому зазначено,  що ОСОБА_1. було завдано легкі тілесні
ушкодження в результаті його побиття ОСОБА_2. (а.с. 9).

Постановою
Вільногірського MB УМВС в Дніпропетровській області від 25.10.2006р. було
відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2. (а.с. 11).
Позивачеві було рекомендовано звернутись до суду із скаргою приватного
звинувачення.

Факти
нелюдського,  грубого,  вкрай агресивного ставлення відповідачки до
позивача підтверджено в судових засіданнях при розгляді справи про розірвання
шлюбу та по даній справі показаннями свідків ОСОБА_3.,  ОСОБА_4.,
ОСОБА_5.,  ОСОБА_6. ,  які пояснювали,  що є свідками неадекватної поведінки
відповідачки,  а свідок ОСОБА_3 навіть
висловила тривогу з приводу того,  що
якщо відповідачка там залишиться проживати,
то з позивачем може статися трагедія. Вони неодноразово розмовляли з
нею,  також проводив бесіди дільничний
інспектор,  але ні на які заходи
відповідачка не реагує.

За таких
обставин суд дійшов до впевненого висновку,
що подальше спільне проживання сторін є неможливим і небезпечним для
позивача.

ст. 157 ЖК України передбачає виселення в
судовому порядку без надання іншого жилого приміщення членів сім'ї власника
квартири у випадках,  передбачених  ст. 116 цього Кодексу,  тобто коли особи систематично порушують
правила співжиття,  чим роблять
неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі.

Як
встановлено в процесі розгляду справи,
відповідачка по справі навіть не є членом сім'ї позивача (власника
квартири). Тому не має права ні на проживання в даному житлі,  ні на отримання будь-якої компенсації за
житло,  як вона цього незаконно вимагає
від позивача.

Відповідно
до вимог  ст. 383 ЦК України власник
квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,  проживання членів сім'ї та інших осіб. Але
закон не зобов'язує власника надавати належне йому житло для проживання
зазначеним особам.

На підставі
викладеного позов підлягає задоволенню.

Керуючись  ст.
ст. 212-215 ЦПК України,
ст.  ст. 317, 319, 383 ЦК України,   ст.
ст.  116,  157 Ж К
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виселити
ОСОБА_2,  1949 року народження з кв.
АДРЕСА_1,  що належить ОСОБА_1на підставі
свідоцтва про право власності на житло.

Зобов'язати
КП «ВО житлово-комунального
господарства м. Вільногірська» зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку по
зазначеній адресі.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається у строк,  встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через Вільногірський міський суд

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк,  рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.