Справа №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ       УКРАЇНИ

22
травня 2007 року                                               Ананьївський
районний суд Одеської області

в складі:
головуючого судді        -        Дорош В.В.

при секретарі                       -          Костенко В.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на житловий
будинок,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з заявою,  в якій посилається на те,  що 07.07.1976 року її колишній чоловік,  ОСОБА_2 відповідач по справі,  з яким шлюб було зареєстровано 01.05.1976
року,  придбав 13 частину житлового
будинку по АДРЕСА_1. В 1983 році їх шлюб розірвано і з того часу ОСОБА_2 там не
проживає. В 1990 році вона самостійно домовилася з власницею 23 частини цього
будинку,  ОСОБА_4,  про його
продаж і сплатила їй за нього гроші. Письмово даний факт не було підтверджено.
В ІНФОРМАЦІЯ_1 році ОСОБА_4
померла,  її спадкоємиці відомо,  що її частина будинку продана,  вона на майно не претендує. В 1985 році
позивач отримала дозвіл міської Ради на будівництво нового будинку на
закріпленій ділянці по АДРЕСА_1. В 1989 році будівництво закінчилося,  але будинок в експлуатацію не здавався. В
даний час вона звернулася для отримання свідоцтва на право власності на
будинок,  але їй відмовили,  так як по даних БТІ власником будинку
являється ОСОБА_2 та ОСОБА_4
Посилається на те,  що вона
добросовісно заволоділа частково майном і відкрито даним будинком користується
більше 10 років. Звернулася до суду та просить встановити право власності на
будинок по АДРЕСА_1.

У судове
засідання сторони не з"явилися,
однак надали заяви про розгляд справи у їх відсутність,  позивач на позовних вимогах наполягає,  відповідачі з позовними вимогами згодні,  не заперечують проти задоволення заяви.

Вивчивши
документи справи суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних
підстав.

Як видно
з позовної заяви та матеріалів справи (а.с. 5-17),  що і не заперечується відповідачами,  позивач дійсно була дружиною власника частини
будинку ОСОБА_2,  який відмовився від
своєї частки у старому будинку,  на новий
не претендує. Частиною будинку,  що належала
ОСОБА_4 вона
володіє вже 17 років,  спадкоємиця ОСОБА_4 на дану частину
будинку не претендує.

Згідно  ст. . 344 ЦК України особа,  яка
добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито,  безперервно володіти нерухомим майном
протягом 10 років набуває права власності на це майно. Таким чином,  зібрані у справі докази та їх належна оцінка
вказують на те , що ОСОБА_1 має право на спірне будинковолодіння .

Керуючись  ст.
ст. 325, 328, 331, 344, 347  ЦК України,   ст.
ст. 60, 130, 174, 212-215 ЦПК України,
суд -,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
позивача задовольнити .

Визнати
за ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження
право власності на: житловий будинок літера "Б" вартістю 29730
гривень; сарай літера "А" вартістю 2603 гривні; сарай літера
"а" вартістю 90 гривень; сарай літера "а-1" вартістю 70
гривень; сарай літера "В" вартістю 1596 гривень; погріб літера
"Г" вартістю 935 гривень; дворова вбиральня літера "Д2 вартістю
498 гривень; дворовий душ літера "Е" вартістю 234 гривні; огорожа №1
вартістю 696 гривень; ворота №2 вартістю 591 гривня; огорожа №3 вартістю 233
гривні; вимощення 1 вартістю 203 гривні; мощення 11 вартістю 576 гривень;
водопровід №4 вартістю 386 гривень, які розташовані по АДРЕСА_1.

На
рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або в порядку  ст.
295 ч.4 ЦПК України.