Справа № 2-
ЛУЦЬКИЙ  МІСЬКРАЙОННИЙ   СУД
ВОЛИНСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

02    серпня 2007 року                                                                                   м.
Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого - судді Бовчалюк З.А. при секретарі Захаровій Н.А.

3   участю представника позивачаОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором позики в сумі 116 521 гривня 07
копійок.

Свій
позов мотивує тим,  що 26 червня 2006
року з відповідачем було укладено договір позики,  за яким останньому надано в борг кошти в сумі
99 000 гривень на безпроцентній основі,
які він зобов'язався повернути до 26 вересня 2006 року.

Відповідно
до п.6.2 вищевказаного договору позики,
при порушенні позичальником строку повернення позики він повинен
сплатити позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми
позики за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання за
договором.  В зазначений термін
відповідач борг не повернув,  чим порушив
умови договору позики.

Просить
стягнути з відповідача на її користь 105 732 гривні заборгованості за договором
позики з врахуванням індексу інфляції,  9
153 гривні 54 копійки - пені,  1 635
гривень 53 копійки - відсотків за прострочення виконання грошового
зобов'язання,  а також судові витрати по
справі в сумі 1195 гривень 21 копійку .

В
судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю з
підстав,  зазначених у заяві та просив
його задовольнити.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  хоча
належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

За
погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи,  що відповідає вимогам  ст.
224 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку,  що
позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до  ст. 1046 Цивільного кодексу
України,  за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,  визначені родовими
ознаками,  а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як
вбачається з договору позики,  укладеного
26 червня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
останньому надано в борг грошові кошти в сумі 99 000 гривень на строк до
26 вересня 2006 року. (а.с. 8)

2

Пунктом 6.2
вищевказаного договору передбачено,  що при порушенні позичальником строку
повернення позики він повинен сплатити позикодавцю пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми позики за кожен день прострочення виконання
грошового зобов'язання за договором.

Судом
встановлено,  що до дня звернення
позивача в суд,  відповідач борг в сумі
99 000 гривень не повернув,  чим порушив
вимоги  ст. 1049 Цивільного кодексу
України та зобов'язання по вищевказаному договору.

Згідно
розрахунку заборгованості за договором позики від 26 червня 2006 року,  розмір пені становить 9 153,  54 гривні (а.с. 6).

Відповідно
до  ст. 1050 Цивільного кодексу
України,  якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики,  він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до  ст.
625 цього Кодексу.

Частиною
2 статті 625 ЦК України
передбачено,  що боржник,  який прострочив виконання грошового
зобов'язання,  на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення,  а також три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А
тому,  суд вважає,  що вимога позивача про стягнення з
відповідача 105 632 гривні суми боргу з врахуванням індексу інфляції та трьох
процентів річних від простроченої суми в розмірі   1 635,
53 гривень,  підлягає до
задоволення.

Відповідно
до ч.1  ст. 88 ЦПК України,  стороні,
на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені
судові витрати,  а тому з відповідача
слід стягнути в користь позивача 1 165,
21 гривень сплаченого судового збору та ЗО гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Таким
чином,  оцінивши зібрані і дослідженні в
судовому засіданні докази в їх сукупності суд прийшов до висновку,  що позов підставний та підлягає до
задоволення,  з відповідача слід стягнути
в користь позивача встановлену в судовому засіданні суму боргу з врахуванням
індексу інфляції - 105 732 гривні,  пеню
- 9 153,  54 гривні,  три відсотки річних за весь час прострочення
- 1 635,  53 гривні,  а всього 116 521,  07 гривень та 1 195, 21 гривень судових
витрат.

Керуючись  ст.
ст.  8, 10, 11,  58,
59,  60,  88, 213, 214, 215, 218, 226 ЦПК України,   ст.
ст. .625, 1046, 1049, 1050ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_3,  1979 року народження,  в користь ОСОБА_2 105 732 гривні
заборгованості за договором позики з врахуванням індексу інфляції,  9 153 гривні 54 копійки пені,  1 635,
53 гривень - трьох відсотків річних від простроченої суми,  а всього 116 521 (сто шістнадцять тисяч
п'ятсот двадцять одну ) гривню 07 копійок.

Стягнути
з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 судові витрати,
а саме 1 165 гривень 21 копійку судового збору та 30 гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  а всього 1195 (одна тисяча сто дев'яносто
п'ять) гривень 21 копійку.

Заочне
рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою
ОСОБА_3,  яку може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення

з

суду протягом
десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.