Справа № 22ц-1374/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 листопада 2007 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду міста Севастополя в складі:

головуючого  - Єфімової В.О.

суддів  - Птіціної В.І.,  Зотова
B.C.

при секретарі - Баран М.Л.

за участю
представника позивача ТОВ „Авілон" Деркаченка Ю.О.,

відповідача
ОСОБА_1,  представника відповідача Чухрової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Авілон" до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємству працівником та стягнення суми недостачі,  за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю „Авілон" на рішення місцевого суду Ленінського району м.
Севастополя від 11 грудня 2006 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2006 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю
„Авілон" (далі по тексту ТОВ „Авілон") звернувся до суду із позовом
до ОСОБА_1,  в якому просив суд стягнути
з відповідачки суму недостачі в розмірі 1085, 13 грн.

Вимоги мотивовані тим,
що ОСОБА_1 з 15 листопада 2004 року працювала завідуючою складом
Севастопольської філії ТОВ „Авілон" та являлася матеріально відповідальною
особою. В результаті проведеної інвентаризації залишків товарів на складі
станом на 31 січня 2006 року у ОСОБА_1 була виявлена недостача на суму 1085, 13
грн.,  яку вона відмовилась погасити.
Посилаючись на п.1 ст.134 КЗпП України позивач просив стягнути суму недостачі
та судові витрати.

Рішенням місцевого суду Ленінського району М.Севастополя
від 11 грудня 2006 року в задоволенні позову ТОВ „Авілон" відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судова колегія,  заслухавши доповідь
судді - доповідача,  пояснення осіб,  які з'явилися в судове засідання,  дослідивши матеріали справи,  та перевіривши наведені в апеляційній скарзі
доводи,  вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду,  заподіяну
підприємству,  установі,  організації внаслідок порушення покладених на
них трудових обов'язків. Статтею 134 КЗпП України встановлені випадки повної
матеріальної відповідальності працівників за шкоду,  заподіяну з їх вини підприємству,  установі,
організації.

Згідно із ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної
підприємству,  установі,  організації шкоди,  визначається за фактичними втратами,  на підставі даних бухгалтерського
обліку,  тобто документально.

Судом першої інстанції встановлено,  підтверджується матеріалами справи,  що ОСОБА_1 працювала у ТОВ „Авілон" з 15
листопада 2004 року завідуючою складом
(арк.с.8)  з  повною
індивідуальною матеріальною
відповідальністю (арк.с.9).

Як встановлено судом,  а також
вбачається з матеріалів справи,  належних
доказів призначення 31.01.2006 р. інвентаризації,  позивачем не надано. В порушення вимог
Інструкції № 69 „Про інвентаризацію...",
затвердженої Наказом Мінфіна України 11.08.1994 р. відповідний наказ про
призначення інвентаризації не видавався,
не призначались склад комісії і дата її проведення,  не визначались строки здачі матеріалів
інвентаризації за її результатами.

Крім того,  не були надані
документи,  із яких би вбачались данні
про дату,  кількість та суму прийнятого
ОСОБА_1 за своїм підписом товару. Не надано даних про попередню
інвентаризацію,  яка б свідчила про
залишок товару,  або його
відсутність,  відсутні первісні
бухгалтерські документи на товар.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів приходить до висновку,
що таких доказів,  які б свідчили
про обґрунтованість позовних вимог,
позивачем не надано.

Таким чином,  дослідивши надані
сторонами докази,  суд першої інстанції
дав їм належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та документальну
недоведеність.

Доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального права,
яке б призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку,  що рішення суду скасуванню чи зміні не
підлягає,  а апеляційна скарга ТОВ
„Авілон",  відповідно до ст. 308 ЦПК
України,  - підлягає відхиленню.

Керуючись
ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Авілон"
відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району М.Севастополя від 11 грудня
2006р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.