Справа № 22ц-1830/2007                    Головуючий у першій інстанції ПРИЛШКО В.М.
цивільна                                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

20 грудня 2007
року                                                                                                    місто
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого-судді:    БОЙКО О.В.

суддів:   МАМОНОВОЇ О.Є., МЕЛЬНИЧЕНКА Ю.В. при
секретарі:    ПІЛЬГУЙ Н.В.

за
участю:   ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від
09 жовтня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Укртелеком" про
захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВАТ
„Укртелеком" про зобов'язання останнього провести перерахунок абонплати за
період з 25.09.2006 року по 10.10.2006 року, з 27.11.2006 року по 26.12.2006
року та стягнення з відповідача на її користь 5000 грн. на відшкодування
моральної шкоди та судових витрат.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з відповідачем
нею укладений договір на надання послуг телефонного зв'язку, згідно якого
відповідач зобов'язався забезпечити безперервну роботу телефонного зв'язку та у
випадку необхідності усунути перешкоди в терміни відповідно до діючих норм і
надав в користуванні позивачки; телефонний номер 2-64-03. Позивачка зазначає,
що протягом тривалого часу телефонна лінія періодично виходить з ладу і телефон
не працює. В періоди з 25.09.2006 року по 10.10.2006 року, з 27.11.2006 року по
26.12.2006 року її телефон не працював, але перерахунок абонплати за послуги
електрозв'язку відповідачем зроблений ще був. 09.10.2006 року позивачка
звернулася з листом до начальника ВАТ „Укртелеком" з приводу неналежного
надання послуг, але відповіді на своє звернення не отримала. Повторно позивачка
звернулася з листом до начальника ВАТ „Укртелеком" м. Бахмач 26.12.2006
року, листом № 20 від 30.01.2007 року їй була надана відповідь і повідомлено,
що перераховано абонплату в січні 2007 року в зв'язку з тим, що її телефон не
працював. Відповідь на перше звернення позивачка отримала після перевірки
прокуратурою Бахмацького району ВАТ „Укртелеком" норм Закону України „Про
звернення громадян", а саме 03.07.2007 року на її адресу був направлений
лист з додатком ніби то повторної копії; відповіді на її скаргу від 09.10.2006
року.

Порушенням вимог
Закону „Про звернення громадян" відповідач завдав позивачці моральної
шкоди, оскільки вона є інвалідом 3 групи і всі перенапруження та хвилювання
негативно відбиваються на її самопочутті.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 09 жовтня
2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
Бахмацького районного суду Чернігівської області від 09.10.2007 року і ухвалити
нове, яким повністю задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на те, що
рішення є незаконним і необгрунтованим, ухвалено з порушенням її процесуальних
прав, оскільки оголошено без її присутності, а копію повного тексту рішення їй
вручили 22.10.2007 року. Апелянт зазначає, що суд дав односторонню оцінку
показанням свідків, не були взяті до уваги пояснення її свідків, рішення
обґрунтоване поясненнями; свідків відповідача, до яких слід ставиться критично,
так як вони є працівниками „Укртелекому". Апелянт наголошує, що своєчасної
відповіді на свої скарги від відповідача вона не отримала, тільки після
втручання прокуратури на її адресу надійшла відповідь, в якій зазначалось, що
надсилається повторно копія відповіді на її скаргу від 09.10.2006 року, хоча
доказів направлення зазначеної відповіді саме в жовтні 2006 року відповідач в
судове засідання не надав.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 просила задовольнити
апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції, представники ВАТ
„Укртелеком" просили залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
знаходить, що апеляційна-скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з
наступного.

По справі встановлено, 13 січня 1998 року між сторонами укладено договір №
26403 про надання послуг телефонного зв'язку, згідно якого підприємство зв'язку
зобов'язалось забезпечити безперебійну роботу телефонного зв'язку та вжити
заходи по усуненню пошкодження в термін відповідно до діючих норм, а споживач -
своєчасно оплачувати кошти за надані послуги.

Згідно наданої довідки ВАТ „Укртелеком" (а.с. 46) ОСОБА_1 починаючи з
серпня 2006 року зверталась до служби бюро ремонту „08" з заявками на
пошкодження телефону, які були усунуті протягом доби. Відповідно до списків
телефонів, що не працювали понад 1 добу за січень 2007 року (а.с. 44-45)
ОСОБА_1 в період з 07.12.2006 року по 14.12.2006 року зроблено перерахунок в
сумі 3 грн. 19 коп. як передбачено п. 6 ч. 1 ст. 40 Закону України „Про
телекомунікацію".

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання ВАТ
„Укртелеком" провести перерахунок абонплати за період з 25.09.2006 року по
10.10.2006 року, з 27.11.2006 року по 26.12.2006 року, оскільки доводи
позивачки про те, що протягом зазначених періодів телефон не працював,
спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної
скарги про те, що суд дав односторонню оцінку показанням свідків, не
заслуговують на увагу, оскільки показання свідків відповідача підтверджуються
письмовими-доказами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування
моральної шкоди, районний суд виходив з того, що з боку відповідача не
встановлено порушень розгляду звернень ОСОБА_1 від 09.10.2006 року та
26.12.2006 року.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки
висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував
норми матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що вказані порушення призвели до
неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п.
З, 4 ст. 309 ЦПС України скасовує рішення суду першої інстанції в цій частині,
ухвалює нове рішення із наступних підстав.

ОСОБА_1 до начальника ВАТ „Укртелеком" м. Бахмача було направлено два
звернення датованих 09.10.2006 року та 26.12.2006 року, які зареєстровані у
відповідача за вхідними № 192 від 09.10.2006 року (а.с. 9) та № 242 15.11.2005
року (а.с. 10).

Відповідь на звернення від 09.10.2006 року ОСОБА_1 вчасно не була надана, а
до листа Бахмацького ЦЕЗ № 1 ВАТ „Укртелеком" від 03.07.2007 року (а.с.
16), де повідомлялось про направлення повторної копії відповіді від 19.10.2006
року, апеляційний, суд відноситься критично, оскільки доказів направлення її
саме в жовтні 2006 року відповідачем не надано.

На звернення від 26.12.2006 року ОСОБА_1 отримала відповідь датовану
30.01.2006 року за № 20 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 15 Закону Українці „Про звернення громадян" органи
державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та
посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності,
об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв /клопотань/,
зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них
факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв /клопотань/. Рішення
про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві /клопотанні/, доводиться до
відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладанням
мотивів відмови.

Згідно ст. 18 зазначеного Закону громадянин, який звернувся із заявою чи
скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій незалежно, від форм власності має право одержати письмову
відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно ст. 19 Закону органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій незалежно від форм власності в межах своїх повноважень
зобов'язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи
скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно ст. 20 Закону звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від дня їх надходження. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу,
підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний

термін для його
розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати
сорока п'яти днів.

Враховуючи викладене, відповідач порушив вимоги Закону
України „Про звернення громадян" щодо своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про
розгляд її звернень від 09.10.2006 року та 26.12.2006 року.

Відповідно до ст. 23 ЦК
України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої
внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою
щодо неї.

Відповідно до ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Суд погоджується з доводами позивачки, що в зв'язку з неправомірною
поведінкою відповідача вона зазнала моральних страждань у вигляді порушень
звичайного способу життя та розладу здоров'я.

Враховуючи характер і тривалість страждань, стан здоров'я ОСОБА_1,
істотність вимушених змін у її життєвих стосунках та виходячи з засад
розумності і справедливості, апеляційний суд вважає за можливе стягнути на
відшкодування моральної шкоди 100 грн.

Керуючись Законом України „Про звернення громадян", ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст.
303, 304, п.2 ч. 1 ст. 307, п.п. З і 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319,
324 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2007
року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди -
скасувати.

Стягнути з ВАТ „Укртелеком" на користь ОСОБА_1 100 грн. на
відшкодування моральної шкоди, 7 грн. 50 коп. витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивільних справ, а всього 107 грн. 50 коп. та 8 грн. 50
коп. судового збору на користь держави.

В іншій частині
рішення - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржене до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.