Справа №22-9153                  Головуючий у 1 інстанції -Умнова О.В.
Доповідач -  Ратнікова В.М.
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2007
року     Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного
суду м.  Києва

в
складі: головуючого - Ратнікової В.М.

суддів                       - Семенюк Т.А.,-
Прокопчук Н.О.

при
секретарі          - Погас О.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1
на рішення Печерського районного суду м.
Києва від 11 вересня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2,  яка діє в своїх інтересах та інтересах
ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  3-тя особа: Орган
опіки та піклування Печерської районної у м.
Києві державної адміністрації про захист права на самостійне
розпорядження часткою у праві власності.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  які з'явились в судове засідання,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Печерського районного суду м Києва від 11 вересня 2007 року позов ОСОБА_2,  яка діє в своїх інтересах та інтересах
ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  3-тя особа: Орган
опіки та піклування Печерської районної у м.
Києві державної адміністрації про захист права на самостійне
розпорядження часткою у праві власності задоволено.

Зобов»язано
ОСОБА_1 надати ОСОБА_2,  яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,  свідоцтво про право власності на квартиру
АДРЕСА_1,  виданого 27.01.1994 року
органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району м.  Києва за №4087,  для нотаріального посвідчення.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення Печерського
районного суду м. Києва від 11 вересня 2007 року.

Зазначав,  що рішення суду 1-ї інстанції постановлено з
порушенням норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді Ратнікової В.М. ,
пояснення осіб,  які з»явились в
судове засідання,  вивчивши матеріали
справи,  обговоривши доводи апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2 ,  яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 та зобов »язуючи ОСОБА_1
надати ОСОБА_2,  яка діє в своїх інтресах
та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,  свідоцтво про право власності на квартиру
АДРЕСА_1,  виданого 27.01.1994 року
органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району м.  Києва за №4087,  для нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу часток її та її неповнолітнього сина у спірній квартирі,  суд 1-ї інстанції посилався на те,  що,
утримуючи у себе свідоцтво про право спільної власності на квартиру
АДРЕСА_1,  видане 27.01.1994 року органом
приватизації державного житлового фонду Старокиївського району у м.  Києві,
відповідач порушує право власності позивачки і її неповнолітнього сина,  як співвласників квартири щодо розпорядження
належними їм частинами нерухомого майна,
а тому порушене право позивачки та її неповнолітнього сина підлягає
відновленню.

Колегія
суддів вважає,  що такий висновок суду є
законним та обгрунтованим з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1,  ОСОБА_4,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 в рівних
частках,  згідно свідоцтва про право
власності від 27.01.1994 року,  виданого
Органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району м.  Киє.ва.

Рішенням
Старокиївського районного суду м.  Києва
від 13.02.2001 року було визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину
зазначеної вище квартири. Дане рішення набрало законної сили,  право власності ОСОБА_4 на 1/4 частину
квартири зареєстровано в Київському міському БТІ у встановленому законом
порядку.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від
26.03.2007 року ОСОБА_2 ,  яка діяла в
своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_1,  ОСОБА_4,
3-тя особа: орган опіки і піклування Печерської районної у м.  Києві районної державної адміністрації про
визнання права власності на 1/4 частину квартири за кожним.  Відмовляючи в задоволенні даного позову суд апеляційної
інстанції виходив з того,  що право
власності позивачів на квартиру встановлено свідоцтвом про право власності на
житло і останніми не надано доказів,  що
це право оспорюється.

Частиною
1  ст.
321 ЦК України
визначено,  що право власності є непорушним.  Ніхто не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно  ст. 391 ЦК
України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

02.04.2007
року позивачка,  з метою здійснення права
власності на належну їй частину квартиру,
звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 щодо посвідчення договору купівлі-продажу частини квартири. В
посвідченні даного договору купівлі-продажу приватним нотаріусом було
відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу на квартиру -
свідоцтва про приватизацію,  що
знаходиться у співвласника квартири ОСОБА_1,
який цього факту   в   судовому
засіданні   не   заперечував   і
зазначив,    що   дане
свідоцтво   для

нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу частини квартири позивачці не надасть.

Поскільки
ОСОБА_1 чиняться перешкоди ОСОБА_2  та її
неповнолітньому сину ОСОБА_3 у здійсненні їх права користування та
розпорядження своїми частками у спільній власності- квартирі АДРЕСА_1 через
ненадання свідоцтва про право власності на дану квартиру для нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу,
колегія суддів вважає,  що суд 1-ї
інстанції підставно прийшов до висновку про необхідність відновлення порушеного
права позивачів.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду
відповідає вимогам закону,  зібраним
доказам,  обставинам справи і підстав для
його скасування з мотивів,  викладених в
апеляційній скарзі,  не вбачається.  Керуючись
ст.  ст.  303,
307,  308,  313-315 ЦПК України,  апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
11 вересня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.