УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

29
листопада 2007 року                                                м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької
області в складі суддів :

Рибалко Л.І.,
Новосядлої В.М., Жданової B.C.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою
Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісконт - Україна» на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від 7 квітня 2006 року і на рішення
Апеляційного суду м. Києва від 6 липня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісконт - Україна», третя особа ОСОБА_2 про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2005 року позивач звернувся у суд із вказаним позовом, посилаючись
на те, що з січня 2003 року працював на посаді комерційного директора
Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісконт - Україна».

6 квітня 2005
року на загальних зборах засновників товариства було прийнято рішення про
ліквідацію товариства з 15 квітня 2005 року та призначення ліквідаційної
комісії.

На період
відпустки директораs Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісконт -
Україна» ОСОБА_3 з 11 квітня по 16 квітня 2005 року обов'язки директора
виконував начальник відділу продаж ОСОБА_2, який підписав наказ про звільнення
позивача з роботи за пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України.

Позивач просив
поновити його на роботі, стягнути середню заробітну плату за час вимушеного
прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

Рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва від 7 квітня 2006 року позов ОСОБА_1 був
задоволений частково: позивача було поновлено на роботі, а у задоволені позову
про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

Позивачем ОСОБА_1 було оскаржено рішення суду першої інстанції лише в частині
відмови у задоволені позову.

Відповідачем ТОВ
«Дісконт - Україна» рішення суду першої інстанції оскаржено не було.

Рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 6 липня 2006 року рішення суду першої інстанції
частині відмови у задоволені позову було скасовано і ухвалено нове рішення про
часткове задоволення позову і стягнуто з відповідача на користь позивача
середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 11 249 гривень 56
копійок та у відшкодування моральної шкоди 1 000 гривень.

Справа № 33ц -
2828 кс 07                             Категорія
2 ЦП:

АПП: Головуючий
у першій інстанції Нежура В.А.

2

В касаційній скарзі відповідач ТОВ «Дісконт - Україна» просить рішення судових інстанцій скасувати і направити справу на новий
судовий розгляд через неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України
підставами касаційного

оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення

норм процесуального права.           .

Згідно із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України, суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскаржувані рішення постановлені з додержанням норм процесуального права, доводи
скарги не спростовують висновків судів.

Відсутні і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення. Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року №697-У та главою 2
розділу У ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісконт -Україна» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 7 квітня 2006 року і рішення Апеляційного суду м. Києва від 6 липня 2006 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дісконт -Україна», третя особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, залишити без зміни.

Ухвала
скарженню не підлягає.