УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня
2007 року                                                                                    м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого                        Ткачук О.О.

суддів                         Ісаєвої Н.В. Ступакова
О.А.

при
секретарі                       Ісаєвої
ЮС.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1, якій діяв в своїх інтересах, та в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, (до скарги приєдналося РВ Фонду Держмайна України в Одеській області,
управління з надзвичайних ситуацій, та цивільного захисту населення Одеської
міської ради, та Прокуратура Маліновського району м. Одеси), та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Бебіленд" на рішення Маліновського
районного суду м. Одеси від 25 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бебіленд", акціонерної рибопромислової компанії
„Антарктика", виконавчого комітету Одеської міської ради (за участю третіх
осіб: Регіонального відділення Фонду Державного майна України в Одеській
області, Управління цивільного захисту населення і надзвичайних ситуацій
Одеського міськвиконкому) про визнання недійсним рішення виконавчого комітету
Одеської міської ради від 25 листопада 1999р. №879, про визнання недійсним
свідоцтва про право власності допоміжні підвальні приміщення в будинку АДРЕСА_1
від 06 грудня 1999р., про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22
серпня 2002 р. допоміжних підвальних приміщень будинку АДРЕСА_1, який був
укладений між акціонерною рибопромисловою компанією „Антарктика" і ТОВ
„Бебіленд", про зобов'язання ТОВ „Бебіленд" звільнити допоміжні
підвальні приміщення будинку АДРЕСА_1, не чинити перешкод в користуванні
допоміжним підвальним приміщенням на підставі спільної власності, про
зобов'язання ТОВ „Бебіленд" поновити міжповерхове перекриття житлового
будинку АДРЕСА_1, усунути порушення, які мали місце при здійсненні будівельних
робіт, встановити додаткові кріплення міжповерхового перекриття, поновити
порушенні опорні стіни на першому поверху за рахунок ТОВ „Бебіленд",
стягнення з ТОВ „Бебіленд" у відшкодування матеріальних збитків і
моральної шкоди, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бебіленд" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7,

Справа
№22ц-3648/2007 р.    Головуючий 1-ої
інстанції: Джабурія О.В.

Категорія:
5                               Доповідач:
Ткачук О.О.

встановила:

У 2002
році ОСОБА_1, якому на праві власності належить кв.АДРЕСА_1, ОСОБА_4. - власник
кв.№10, ОСОБА_7 - власник кв.№13, ОСОБА_2 - власник кв.№12, ОСОБА_3 - власник
кв.№10, ОСОБА_5 - власник кв.№2 (усі квартири розташовані в будинку АДРЕСА_1),
звернулись до суду з позовом до відповідача, ТОВ „Бебіленд", Акціонерної
рибопромислової компанії „Антарктика" про усунення перешкод в користуванні
власністю, про визнання права власності на нежилі приміщення, про визнання
недійсним свідоцтва про право власності від 06.12.1999р., про визнання
недійсним договору купівлі-продажу від 22.08.2002р., укладеного між АРК „Антарктика"
і ТОВ „Бебіленд", відшкодування матеріальної і моральної шкоди, про
зобов'язання ТОВ „Бебіленд" виконати ремонтні роботи у вигляді поновлення
несущої здатності міжповерхового перекриття відповідного жилого будинку.

В
обґрунтування свого позову позивачі посилались на те, що внаслідок
перепланування та

реконструкції
першого поверху буд. АДРЕСА_1, яку проводив

відповідач
ТОВ „Бебіленд", міжкімнатні стіни та перекриття чотирьохповерхового
будинку, де

розташовані
їх  квартири,  отримали значні пошкодження і  будинок взагалі  дійшов до неналежного технічного стану.

Посилаючись
на вказані обставини, позивачі просили суд задовольнити їх вимоги в повному
обсязі.

Під час
першого розгляду справи до участі у справі був залучений як відповідач ТОВ
„Бебіленд", представник якого позов не визнав, та АРК „Антарктика",
представник якої позов також не визнав.

Справа тривалий
час знаходиться в провадженні судів, розглядалась неодноразово.

Рішенням
Маліновського районного суду м. Одеси від 17.03.2006 р. у позовних вимогах
відмовлено.

Ухвалою
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської
області від 21.06.2006 року, рішення Маліновського районного суду м. Одеси від
17.03.2006 р. було скасоване, справа направлена на новий розгляд до того ж суду
іншим складом суду.

При
новому розгляду справи позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_7 доповнили свої вимоги, просили постановити рішення, яким визнати
порушення діючого законодавства та порушення права власності позивачів; визнати
незаконним відчуження допоміжного підвального приміщення, яке розташоване в
будинку ОСОБА_4 і належить позивачам і іншим мешканцям дому на праві загальної
власності відповідно до ст.ст. 132 і 113 ЦК України (1963), ст.ст. 1, 2 і п.2
ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19
червня 1992 року, ст.ст. 1, 19 Закону України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 p.,
рішенням Конституційного Суду України «Про офіційне тлумачення положень, статей
1, 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19
червня 1992 року (про права власників на допоміжні приміщення багатоквартирних
будинків) від 2 березня 2004 року; визнати незаконним рішення виконкому
Одеської міськради від 25 листопада 1999 р. №879 про передачу АРК «Антарктиці»
у власність допоміжного підвального приміщення; визнати недійсними свідоцтво
про право власності на нежилі приміщення, зокрема на підвальне приміщення,
видане АРК «Антарктиці» 06.12.1999 р. виконкомом Одеської міської ради і
договір купівлі продажу підвального приміщення ТОВ «Бебіленд» від 22.08.2002
року; зобов'язати ТОВ «Бебіленд» звільнити допоміжні підвальні приміщення, не
створювати перешкод позивачам в користуванні ними, відновити технічний стан
підвальних приміщень бомбосховища і комунікацій, розташованих в них;
зобов'язати ТОВ «Бебіленд», відповідно до ст. 453 ЦК України (1963), відновити
технічний стан міжповерхового житлового будинку №89 на вулиці Єкатерининській,
зміцнити його конструкціями згідно висновку фахівців НВЦ «Екобуд» від 29 квітня
2002 року за рахунок коштів товариства з обмеженою відповідальністю «Бебіленд»;
стягнути з відповідача ТОВ «Бебіленд», відповідно до ст.440 ЦК України (1963),
на користь позивачів матеріальну шкоду заподіяну в зв'язку з пошкодженням
квартир в результаті незаконної реконструкції, зміни призначення приміщень на
першому поверсі житлового будинку під магазин ТОВ «Бебіленд» в розмірах,

вказаних в
рішенні суду першої інстанції від 18 червня 2004 p.; стягнути
з ТОВ „Бебіленд" на користь кожного з позивачів у відшкодування моральної
шкоди, відповідно ОСОБА_1 -10000грн.,ОСОБА_5 5000грн.,
ОСОБА_4 - 5000грн., ОСОБА_6 - 5000грн., ОСОБА_2 - 5000грн., ОСОБА_3 - 5000грн.,
ОСОБА_7 - 5000грн.; визнати придбання і продажу АРК «Антарктикою» допоміжних
підвальних приміщень в будинку АДРЕСА_1 без достатніх правових підстав, і
застосувати до АРК «Антарктика» цивільно-правову санкцію, передбачену ст.469 ЦК
України (1963) і п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду від 19 червня 1992 року про зобов'язання повернути
необгрунтовано придбаний об'єкт нерухомого майна, - допоміжне підвальне
приміщення позивачам і іншим власникам квартир, що мешкають у вказаному
будинку; визнати незаконною реконструкцію, зміну технічного призначення
допоміжного підвального приміщення з комунікаціями і передачу його в оренду як
складу магазину будинку техніки «Сатурн» з порушенням ухвали Приморського
районного суду від 25.11.2002 і 05.12.2002 р. Доходи, отримані за оренду
приміщення визнати необгрунтованим збагаченням і стягнути в дохід держави
відповідно до ст. 470 ЦК України 1963 року; стягнути з ТОВ «Бебіленд» на
користь позивача ОСОБА_1 витрати, пов'язані з оплатою судової
будівельно-технічної експертизи в сумі 2998 грн.; покласти судові витрати на
відповідачів ТОВ «Бебіленд» і АРК «Антарктика».

Зазначені
позовні вимоги ОСОБА_1 та інших фізичних осіб підтримали представники:
Прокуратури Одеської області, Регіонального відділення Фонду Державного майна
України в Одеській області, Управління цивільного захисту населення і
надзвичайних ситуацій Одеського міськвиконкому.

Відповідачі
пред'явлені до них вимоги не визнали.

Відповідач,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Бебіленд", пред'явив
зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні майном, яке
належить їм на праві власності, відшкодування матеріальних збитків та моральної
шкоди.

Під час
судового засідання представник товариства з обмеженою відповідальністю "Бебіленд"
підтримав позовні вимоги зустрічного позову та просив відшкодувати з
відповідачів солідарно матеріальні збитки у розмірі 159 264 гривні, внаслідок
захоплення відповідачем без правових підстав майна яке йому не належить,
відшкодувати моральну шкоду, завдану ТОВ «Бебіленд» відповідачами, внаслідок
яких постраждала ділова репутація позивача.

ОСОБА_1
від свого імені та від імені інших учасників процесу, інтереси яких він
представляв, позовні вимоги ТОВ «Бебіленд» не визнав.

Рішенням
Маліновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 було задоволено
частково, стягнуто з ТОВ "Бебіленд": на користьОСОБА_5 у
відшкодування матеріального збитку 9 008 грн. у відшкодування морального збитку
300 грн, держмито в розмірі 90 грн.00 коп., а всього 9398 грн.08 коп; на
користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріального збитку 10 418 грн., у
відшкодування морального збитку 300 грн., держмито в розмірі 104рн. 18коп.,
видатки по провадженню експертного дослідження в сумі 2998 грн., а всього 13820
18коп.; на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріального збитку 9 695 грн., у
відшкодування морального збитку 300 грн., держмито 97 грн., а всього 10092
грн.; на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріального збитку 8 766 грн., у
відшкодування морального збитку 300 грн., а всього 9066 грн.; на користь
ОСОБА_2 у відшкодування матеріального збитку 7 056 грн., у відшкодування
моральної шкоди 300грн. держмито у розмірі 70 грн. 56 коп., а всього 7426 грн.
56 коп.;, на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріального збитку в сумі 9 056
грн., держмито в розмірі 91 грн. 47 коп., а всього 9147грн. 47 коп.; на користь
ОСОБА_3 у
відшкодування матеріального збитку 10 325 грн., держмито в розмірі 103грн.
25коп., а всього 10428 грн. 25коп.

Зобов'язати
ТОВ „Бебіленд" поновити міжповерхове перекриття житлового будинку
АДРЕСА_1, усунути порушення, які мали місце при здійсненні будівельних робіт,
встановити додаткові кріплення міжповерхового перекриття. В іншій частині позовних
вимог було відмовлено.

У
задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю
"Бебіленд" було відмовлено.

На дане
рішення принесені апеляційні скарги ОСОБА_1, якій діяв в своїх інтересах та
інтересах інших позивачів - фізичних осіб, в якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про
задоволення їх позовних вимог у повному обсязі До скарги приєдналися: РВ Фонду
Держмайна України в Одеській області, управління з надзвичайних ситуацій, та
цивільного захисту населення Одеської міської ради, та Прокуратура
Маліновського району м. Одеси.

Товариством
з обмеженою відповідальністю "Бебіленд" також подана апеляційна
скарга, в якій ставиться питання про зміну рішення суду першої інстанції: у
частині про стягнення з ТОВ «Бебіленд» на користь позивачів матеріальної та
моральної шкоди, а також витрат на провадження експертного дослідження -
позивачам відмовити, у частині щодо зобов'язання відповідача поновити
міжповерхове перекриття житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 -позивачам
відмовити.

Заслухавши
доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та
обгрунтованність рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно
ст.. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване вірне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Відмовляючи
ОСОБА_1 та іншим у позові у частині визнання порушенням діючого законодавства
та порушенням права власності позивачів; визнання незаконним відчуження
допоміжного підвального приміщення, яке розташоване в будинку ОСОБА_4, визнання
незаконним рішення виконкому Одеської міськради від 25 листопада 1999 р. №879
про передачу АРК «Антарктиці» у власність допоміжного підвального приміщення;
визнання недійсними свідоцтва про право власності на нежилі приміщення, зокрема
на підвальне приміщення, видане АРК «Антарктиці» 06.12.1999 р. виконкомом
Одеської міської ради і договору купівлі продажу підвального приміщення ТОВ «Бебіленд»
від 22.08.2002 року; зобов'язання ТОВ «Бебіленд» звільнити допоміжні підвальні
приміщення, не створювати перешкод позивачам в користуванні ними, відновлення
технічного стану підвальних приміщень суд першої інстанції виходив з вимог
закону, обставин справи, та наданих сторонами доказів.

Враховуючи,
що спірні правовідносини виникли до набрання чинності діючого ЦК України, суд
вірно застосував до них положення ЦК
України 1963 року.

Відмовляючи
у цій частині у позові ОСОБА_1, та іншим, суд першої інстанції вірно виходив з
того, що спірні приміщення, які розташовані в підвалі буд. АДРЕСА_1, загальною
площею 229, 5кв.м. - є нежилими приміщеннями.

Надавши
оцінку матеріалам справи, встановленим та перевіреним фактам, суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку, що Акціонерна рибопромислова компанія на
законних підставах отримала свідоцтво про право власності на нежилі підвальні
приміщення, які розташовані в буд. АДРЕСА_1, і немає ніяких підстав для
визнання недійсним рішення виконкому Одеської міської ради від №879 від 25.11,
1999р. та свідоцтва про право власності від 06.12.1999р., що було видано на
підставі рішення виконкому № 879.

АРК
„Антарктика", як власник нежилих приміщень, на підставі вимог й положень
України "Про власність", мав усі підстави розпоряджатися своєю
власністю. Договір купівлі - продажу від 22.08.2002р. між АРК „Антарктика"
і ТОВ „Бебіленд" був також укладений на законних підставах, тому що на час
укладання вказаного договору свідоцтво про право власності АРК „Антарктики» на нежилі
приміщення від 06.12.1999р. не було скасовано, і не було оскаржено.

Виходячи
з вищевикладеного, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що немає
ніяких підстав для задоволення вказаних вимог позивачів, так як вони є
належними позивачами у цих вимогах. Вони не є сторонами у зазначених угодах,
процесу видачі свідоцтва на спірні приміщення тощо.

Судова
колегія не бере до уваги посилання в апеляційній скарзі позивачів на те, що на
підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового
фонду", та на рішення Конституційного Суду України по справі №1-2/2004
„Про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних
будинків", вони є співвласниками цих спірних приміщень і лише вони мають
право спільно користуватися цими приміщеннями.

При
розгляді справи суд першої інстанції перевірив правовий статус спірного
приміщення і виходяни з матеріалів справи, а також доказів, які були надані
сторонами зробив вірний висновок про те, що назвати спірне приміщення
допоміжним підвальним приміщенням неможливо.

В
рішенні виконавчого комітету Одеської міської ради №879 від 25.11.1999р
приміщення називаються нежилими приміщеннями першого поверху і нежилими
приміщеннями підвальними. В свідоцтві про право власності від 06.12.1999р.,
також вказано: нежилі приміщення першого поверху, нежилі підвальні приміщення.
В договорі купівлі-продажу від 22.08.2002р приміщення має назву нежиле
підвальне приміщення. В акті прийому-передачі від 22.08. 2002 р. спірне
приміщення також має назву нежиле підвальне приміщення. В КП «ОМБТІ та РОН»
технічному паспорті вказано: нежиле приміщення першого поверху і підвалу. Таким
чином, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що згідно
правовстановлюючих документів, спірне приміщення має статус
"нежилого", а не допоміжного про що стверджують позивачі.

Крім
того, в матеріалах справи є довідка УЖКГ Одеської міської ради про те, що АРК
„Антарктика» проводила відчуження нежилих приміщень не лише ТОВ
„Бебіленд", а і мешканцям буд. АДРЕСА_1: ОСОБА_5 (підвальне приміщення -
10кв.м.), ОСОБА_8 - ОСОБА_9 (35/100 частка нежилого приміщення), ОСОБА_10
(41/1000 частка нежилого приміщення) матеріалах справи є також договори по
відчуженню вказаних нежилих приміщень, які ніхто не оспорює (а.с. 426 т.1).

Більш
того, в цих договорах також вказано, що продавались і купувались «приміщення»,
а не допоміжні, як стверджують й на що наполягають позивачі.

В
апеляцій Іній скарзі не наведено доводів, які б спростовували ці висновки,
зроблені судом першої інстанції.

Розглянувши
позовні вимоги ОСОБА_1 та інших у частині відшкодування матеріальної і
моральної шкоди суд першої інстанції, посилаючись на ст.440, 440-1 ЦК України від
18.07.1963р. та Закон України „Про власність", зробив вірний висновок про
те, що шкода, про яку стверджують позивачі виникла внаслідок протиправних дій
відповідача - ТОВ „Бебіленд".

По
матеріалам справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, який
був укладений між АРК і ТОВ „Бебіленд", відповідач купив нежиле приміщення
на першому поверху в буд. АДРЕСА_1. Вказаний договір сторонами не оскаржується.

22.08.2002р.
між АРК і ТОВ „Бебіленд" був також укладений договір купівлі-продажу
нежилого приміщення, що розташовано в підвалі.

При
розгляді матеріалів справи, підтвердились доводи позивачів про те, що
реконструкцію почав здійснювати відповідач ТОВ „Бебіленд».

У
матеріалах справи є проект реконструкції нежилого приміщення під магазин за
2000р., який виконував НВЦ „Екобуд". Замовником проекту виступало ТОВ
„Бебіленд".

Задовольняючи
у цій частині позовні вимоги, суд першої інстанції вірно послався на
відповідний експертний висновок № 4710/4711/9927/9928 від 30.09.2003 р. судової
будівельно -технічної експертизи, згідно якого внаслідок проведених ТОВ
"Бебіленд" будівельних робіт пов'язаних реконструкцією першого
поверху будинку АДРЕСА_1 під магазин "Бебіленд", а у зв'язку з
будівельними роботами, які проводилися, по реконструкції й перепланування
вищевказаного (допоміжного) приміщення, квартирам позивачів заподіяні
ушкодження.

Моральну
шкоду, заподіяну кожному з позивачів суд першої інстанції вірно оцінив виходячи
з конкретних обставин справи 300 грн. суд першої інстанції також зробив вірний
висновок, що позивачами не надано доказів того, що діями АРК «Антарктика» їм
заподіяв матеріальний і моральний збиток.

Суд
першої інстанції зробив також вірний висновок відповідно позиції штабу
цивільної оборони та надзвичайних ситуацій, якій у своєму листі вважає спірне
нежиле приміщення підвалу об'єктом цивільної оборони, про цей факт стверджують
також позивач. Суд вірно вважав, що цей факт не дає підстав для визнання
недійсним правовстановлюючих документів на нежиле підвальне приміщення.
Декретом кабінету Міністрів України від 23.12.1992р. був затверджений перелік
майнових комплексів державних підприємств організацій їх структурних
підрозділів основного виробництва, передача в оренду яких допускається. Пунктом
7, де вказані „захисні споруди цивільної оборони" було внесено на підставі
Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України
щодо збереження захисних споруд цивільної оборони", який набрав сили
03.02.2004р. По матеріалам справи встановлено, і на протязі тривалого часу штаб
цивільної оборони не доглядав і не утримував за свій рахунок нежиле приміщення
підвалу. Окрім цього суд

першої інстанції
вірно врахував те, що зазначена юридична особа не заявила   будь яких позовних вимог щодо спірного
об'єкту.

Відповідно
до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи
з вищевикладеного, Суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що ТОВ
«Бебіленд» не надало доказів в обгрунтування зустрічного позову, тому вірно
відмовив йому у позові. В апеляційній скарзі не наведено підстав, які б
спростовували висновки, зроблені у рішенні суду першої інстанції.

Таким   чином, судова колегія    прийшла до висновку, що    суд першої інстанції в межах заявлених
вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам,
ухвалив постанову з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бебіленд" -відхилити.

Рішення
Маліновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на
протязі двох місяців з дня проголошення до Верховного Суду України.