Справа №2- 1157
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
серпня 2007 року                                     Тульчинський
районний суд

Вінницької
області

в складі
:    головуючого судді                      Берегового О.Ю.

при
секретарі                                                Нечипорук
Т.В.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, мотивуючи свої позовні вимоги
тим, що в червні 2007 року вона звернулась до відповідача з пропозицією купити
в нього житловий будинок, розташований АДРЕСА_1. Вони обговорили всі істотні
умови і між нею та відповідачем було досягнуто згоди по всіх істотних умовах
договору купівлі-продажу і такий договір було між ними фактично укладено. Вона
передала відповідачу гроші за куплений в нього будинок в сумі 12250 гривень, а
він передав їй ключі від будинку, документи на нього і фактично передав його їй
в користування.

Через
деякий час вона звернулась до відповідача з пропозицією офіційно укласти
письмовий договір купівлі-продажу будинку і посвідчити його нотаріально. Але в
правовстановлювальному документі на будинок - договорі купівлі-продажу,
посвідченому виконкомом Сільницької сільської ради Тульчинського району 27 січня
1992 року за реєстром №5, не вказана вулиця, на якому розташований будинок та
його номер, а, крім того, біля будинку є самовільно побудовані будівлі, а саме,
ґанок, позначений на плані літерою «а2», погріб «Б/п», колодязь «К» і огорожа
1-4, на які відсутні правовстановлювальні документи, то посвідчити договір
купівлі-продажу нотаріально вони не мають можливості.

Але так
як по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу будинку між нею та
відповідачем було досягнуто згоди, фактичне виконання договору відбулося, але
провести нотаріальне посвідчення договору вони не можуть , то вона вважає, що в
даному випадку договір купівлі-продажу був фактично укладений і є всі підстави
для визнання в судовому порядку укладеного договору дійсним і для визнання за
нею права власності на вказаний житловий будинок.

В судовому засіданні позивачка просила
позовні вимоги задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не
заперечував, направивши в суд заяву про визнання позову, в якій підтверджує
факт продажу позивачці будинку та отримання від неї грошей за проданий будинок.

Заслухавши
позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з слідуючих підстав:

У
відповідності до ч.2 ст. 218 ЦК
України, їхній договір, який був укладений усно, може бут визнаний судом
дійсним, поскільки в ньому дія, вчинена позивачем, була підтверджена
відповідачем, шляхом прийняття виконання.

Відповідно
до вимог ст..638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони досягай згоди з усіх його істотних умов, що і було
зроблено позивачем та відповідачем.

На
підставі ст..328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

В даному
випадку одним із видів правочину є договір купівлі-продажу і набуття права
власності за даним договором настає з моменту вступу рішення в законну силу.

Керуючись
СТ..СТ.218, 220, 328, 334, 392, 655 ЦК
України, ст.. ст..4,
8, 10,15, 18, 57- 60, 64, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати
договір купівлі-продажу житлового будинку «А» з господарськими будівлями, в
тому числі самовільно побудованими: ґанком «а», погрібом «Б/п», колодязем «К» і
огорожею 1-4, що знаходиться АДРЕСА_1, фактично укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, дійсним та визнати за ОСОБА_1, право власності на вказаний житловий
будинок з господарськими будівлями.

Судові витрати
зарахувати в дохід держави.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.