Справа №2-1017/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 серпня 2007
року

Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Литвин М.М.

при
секретарі           - Гусак A.M.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Лубнах цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним (удаваним), та
застосування до правочину правил договору купівлі - продажу, -

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним (удаваним), та
застосування до правочину правил договору купівлі - продажу.

ОСОБА_1 свій позов мотивував ти, що 06 вересня 2005 року відділом РАЦС по
Лубенському району було розірвано шлюб, укладений між сином позивача - ОСОБА_2,
та відповідачкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу
НОМЕР_1.

Але під час спільного проживання в шлюбі син та невістка стали власниками
житлового будинку АДРЕСА_1.

Вказаний будинок було оформлено шляхом укладення договору дарування, по
якому дарувальником виступала ОСОБА_4, а його син та невістка були обдарованими
в рівних частинах.

Однак фактично між учасниками правовідносин було укладено не правочин
дарування, а правочин купівлі-продажу, оскільки особисто позивач сплачував
ОСОБА_4 свої особисті грошові кошти в сумі 13000 (тринадцять тисяч) гривень, що
було еквівалентно 2400 (дві тисячі чотириста) доларів СІЛА. Для придбання
вказаного будинку він отримав від відповідачки ОСОБА_3 грошові кошти в сумі
3500 грн., які він зобов"язується їй повернути.

В даний час колишня невістка проживає в даному будинку сама, створює
численні перешкоди для проживання в ньому сина, що змушує позивача звертатися
до суду за пошуком справедливості та законності.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримали повністю. Прохали суд визнати недійсним (удаваним) договір дарування
спірного нерухомого майна та застосувати правила, які регулюють правочин
купівлі -продажу, й визнати укладеним та дійсним договір купівлі - продажу,
сторонами якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відповідно.

Крім того, прохали зобов'язати КП "Лубенське МБТІ" як реєструючий
орган внести відповідні зміни до правовстановлюючих та реєстраційних
документів, зареєструвавши

зазначений
житловий будинок на праві власності за позивачем, а також стягнути з позивача
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 3600 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю, в судовому
засіданні фактичні обставини щодо придбання ними житлового будинку підтвердив.

Представники Новаківської сільської ради та КП "Лубенське МБТІ" в
судове засідання не з "явились, звернулись до суду з заявами, в яких
прохали розглянути справу без їх участі. Проти позову не заперечують.

ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю,
пояснила, що дійсно 08 вересня 2004 року вона уклала договір дарування свого
житлового будинку АДРЕСА_1, згідно якого обдарованими були ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
відповідно син та невістка позивача ОСОБА_1, однак насправді за зазначений
будинок вона отримала від позивача ОСОБА_1 гроші в сумі 13000 гривень, що на
той час складало еквівалент 2400 доларів СІЛА. Про саму купівлю - продаж
будинку вона домовлялась з ОСОБА_1, а тому і власником по договору купівлі -
продажу має бути саме та особа, яка їй сплачувала грошові кошти.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в
повному обсязі, пояснила, що будинок їм дарували, але сам факт оплати й
передачі грошових коштів від ОСОБА_1 ОСОБА_4 не заперечує. Інших доводів чи
доказів на підтвердження своїх заперечень не надала.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що з 08 вересня 2004 року
внаслідок укладення нотаріально посвідченого договору ОСОБА_4 відчужила, а
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стали власниками житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі
договору дарування.

Судом також встановлено і не заперечується сторонами, що при укладенні зазначеного
правочину за відчуження житлового будинку ОСОБА_4 отримала, а позивач ОСОБА_1
сплатив грошові кошти в розмірі 13000 гривень як повну оплату за нього. Ні
ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 жодних грошових коштів ОСОБА_4 не сплачували.

Ст.717 ЦК України
визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає другій
стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Ст.655 ЦК України
визначено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає
майно іншій у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і
сплачує за нього певну грошову суму.

Ст.203 ч.5 ЦК України
визначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, передача майна іншій особі за грошові кошти, а не безоплатно,
не є договором дарування, а фактично є договором купівлі - продажу, тому суд
приходить до висновку, що маються всі підстави для визнання удаваним правочину
дарування, й про необхідність застосування правил, які регулюють правила
правочину купівлі - продажу.

Оскільки право власності на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення в силу вимог ст.182 ЦК України
підлягають державній реєстрації, вимоги позивача в частині зобов'язання КП
"Лубенське МБТІ" щодо реєстрації права власності на зазначений
житловий будинок на ім'я ОСОБА_1 та скасування такої реєстрації на ім'я ОСОБА_2
та ОСОБА_3 є правомірними і підлягають задоволенню.

Вимоги позивача ОСОБА_1 в частині стягнення з нього
грошових коштів в розмірі 3600 гривень в рахунок відшкодування частини
сплачених коштів задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_3 в судових
засіданнях неодноразово відмовилась від отримання таких коштів, а письмових
доказів такої передачі коштів та строку їх повернення сторони суду не надали
через їх фактичну відсутність.

Суд враховує, що кінцевою метою судового розгляду є розгляд позовних вимог
зацікавленої особи, права та інтереси якої порушено. Вимога ОСОБА_1 щодо
стягнення з нього коштів на корить іншої особи, яка проти цього заперечує, не
відповідає вимогам цивільного законодавства та не передбачена як спосіб захисту
прав та інтересів, перелік яких наведено в ст.16 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.16, 182, 203
ч.5, 235 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним (удаваним) правочин - договір дарування житлового будинку
АДРЕСА_1, укладений між дарувальником - ОСОБА_4, та обдарованими ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Застосувати до зазначеного правочину правила, які
регулюють правочин купівлі -продажу житлового будинку, а саме - визнати
укладеним та дійсним договір купівлі -продажу житлового будинку АДРЕСА_1,
укладений між продавцем - ОСОБА_4 - та покупцем - ОСОБА_1.

Зобов'язати КП "Лубенське МБТІ" зареєструвати право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 за позивачем -ОСОБА_1, скасувавши таку ж реєстрацію
на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В частині стягнення грошових коштів в розмірі 3600 гривень з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2н., що проживає - АДРЕСА_1, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1н.„ що проживає - АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, що проживає -
АДРЕСА_2, судові витрати в розмірі 141 гривня 50 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області
протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка
подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.