Справа № 2-о-165/2007 р.
РІШЕННЯ

іменем     України

м.
Донецьк                                                                                                     25
червня 2007 року

Петровський
районний суд м.  Донецька у складі:
головуючого - судді Казначеєва Е.Г.,
народних засідателів Гринь В.В.,
Барабан О.П.,  при секретарі
Бараненко Л.Є.,  з участю заявниці
ОСОБА_1,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1    про
визнання громадянина безвісно відсутнім

встановив:

Заявниця
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання громадянина безвісно
відсутнім.

Заявлені
вимоги мотивовані тим,  що заявниці на
праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 в якому вона 23 лютого 2000
року прописала свого брата ОСОБА_2,  1957
року народження,  оскільки після
звільнення з місць позбавлення волі він не мав реєстрації,  але в її будинку він не захотів
проживати,  оскільки він обрав бродячий
образ життя,  працювати не бажав,  зловжив алкогольними напоями,  однак час від часу приходив до заявниці в
стані алкогольного сп'яніння та влаштовував сварки. Протягом останніх чотирьох
років ОСОБА_2 не
відвідував заявницю жодного разу,  його
місце перебування нікому з родичів та знайомих не відомо. В розшуку як
злочинець ОСОБА_2 не
значиться. Заявниця проживає одна її матеріальний стан дуже важкий,  а їй кожен місяць потрібно сплачувати
комунальні послуги за свого брата,  тому
їй необхідно виписати його з свого будинку,
а для цього необхідно визнати Його безвісно відсутнім,  тому вона звернулась до суду з цією заявою.

В
судовому засіданні заявниця підтримала вимоги в повному обсязі,  наполягаючи на їх задоволенні.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_3.
пояснив,  що заявниця є його рідною
сестрою. В лютому 2000 року вона прописала в свій будинок їх рідного брата
ОСОБА_2,  але з цього часу жодного дня в
будинку він не мешкав,  йому була
потрібна тільки прописка,  бо у 2000 році
він звільнився з міст позбавлення волі. З 2003 року ш не відомо його місце
знаходження,  він не пише,  не приходе,
його речей в будинку немає. Йому ніхто не погрожував,  не виганяв. В містах позбавлення волі він не
знаходиться,  якщо б він був там,  то одразу їх повідомив,  як це було раніше.

Свідок
ОСОБА_4.  в судовому засіданні
пояснила,  що заявниця є її
сусідкою,  вже багато років мешкають
поруч,  вона знала усю їх родину,  коли батьки померли,  в їх будинку залишилась мешкати заявниця. її
рідний братОСОБА_2 був прописаний в її будинку з 2000 року,  але жодного дня не мешкав в ньому,  речей його там нема. В теперішній час місце його
знаходження нікому не відомо,  з 2003
року його не бачили. Йому не погрожували,
не виганяли. Він ніде не працював,
зловживав алкогольними напоями. В містах позбавлення волі його
нема,  він би одразу повідомив заявницю.

Судом встановлено,  що в лютому 2000 року ОСОБА_2 звільнився з
місць позбавлення волі,  та прописався в
будинку заявниці,  але не проживав в
ньому,  оскільки вів бродячий образ
життя,  зловживав алкогольними
напоями,  не працював,  з 2003 року ніхто його не бачив,  зі слів заявниці,  та свідків його місце знаходження нікому
невідомо,  в розшуку,  як злочинець чи безвісно відсутній він не
значаться,  що підтверджується довідкою
адресно-довідкового бюро,  та довідкою
петровського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області (а.с.  12, 16).

Згідно
із  ст.
43 Цивільного Кодексу України фізична особа може бути визнана судом
безвісно відсутньою,  якщо протягом
одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її
перебування.

Аналізуючи
викладені обставини,  суд вважає за
необхідне задовольнити вимоги заявниці,
тому що в судовому засіданні представлені переконуючі докази того,  що ОСОБА_2 відсутній більше 4 років за місцем
прописки,  та ніяких відомостей у родичів
про його місце перебування не мається,
що підтвердили у судовому засіданні свідки.

Керуючись  ст.  43
ЦК України,   ст.
ст. . 213-215 ЦПК України,
суд,  -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2,  1957 року народження,  уродженця м.
Донецька Донецької області безвісно відсутнім з 01 січня 2007 року.

Заяву
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.