Справа №
Рішення

Іменем України

05
червня 2007 року                                    Солом'янський
районний суд м Києва

в
складі: головуючого    -   судді                          Оксюти
Т.Г

при
секретарі                                                        Богуславець
І.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа -
Інвестиційна група» про стягнення заробітної плати,  компенсації в зв'язку з затримкою виплати
заробітної плати та стягнення моральної шкоди,
-

встановив:

Позивач
звернувся з позовом до відповідача. В обгрунтування своїх позовних вимог
посилається на наступне.

1
вересня 2005 року позивача прийняли на роботу на посаду начальника відділу
збуту у Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа - Інвестиційна
група»,  згідно наказу про зарахування №
33-К від 01.09.2005 року.

9 лютого
2006 року позивач звільнився за власним бажанням з даного підприємства згідно
наказу № 7-К від 08.02.2006 року.

Стверджує,  що на день звільнення підприємство ТОВ «Медіа
- Інвестиційна група» мало перед позивачем заборгованість по заробітній платі
за січень та лютий 2006 року,  та не
виплатило компенсацію за невикористану відпустку за 10 (десять) календарних
днів.

В день
звільнення позивач був присутній на роботі і не отримав належних йому
коштів,  що заборгував відповідач.
Розрахунок з позивачем не проведено по цей час.

Позивач
також зазначає,  що через не отримання
ним заробітної плати йому було заподіяно моральну шкоду,  яка полягає у душевних стражданнях,  яких він зазнав,  оскільки не зміг придбати ліки для підтримання
життєздатності сина ОСОБА_2,  1987 року
народження,  інваліда першої групи,  в зв'язку з захворюванням дитинства.

За таких
обставин позивач просить : стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю
«Медіа - Інвестиційна група» на його користь: 1) всі належні суми на момент
звільнення - зарплату за січень - 410 грн.,
лютий - 280 грн. (7 днів),
відпускні - 136 грн. (10 днів); 2) Середній заробіток за весь час
затримки з 10 лютого 2006 року по день фактичного розрахунку - 2391 грн.(117
днів); 3) Стягнути з відповідача моральну шкоду,  заподіяну несвоєчасною виплатою заробітної
плати,  у розмірі - 10 000 грн.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити
позов,  пояснив,  що в платіжних відомостях за січень та лютий
2006 року він не розписувався,  грошей не
отримував.

Представник
відповідача позов не визнав,  просив суд
відмовити в його задоволенні,  оскільки
вважає його необгрунтованим та таким,  що
не відповідає нормам чинного законодавства,
оскільки під час звільнення з позивачем був проведений розрахунок про що
свідчить власноручний підпис позивача у відповідних платіжних відомостях.

Суд,  вислухавши пояснення позивача та представника
відповідача,  вивчивши та дослідивши
матеріали справи,  приходить до висновку
про те,  що позов не підлягає
задоволенню,  виходячи з наступного.

Судом встановлено,  що позивач працював в Товаристві з обмеженою
відповідальністю    «Медіа - Інвестиційна
група».

1
вересня 2005 року позивача прийняли на роботу на посаду начальника відділу збуту
у Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа - Інвестиційна група»,  згідно наказу про зарахування № 33-К від
01.09.2005 року. (а. с.  4)

9 лютого
2006 року позивач звільнився за власним бажанням з даного підприємства згідно
наказу № 7-К від 08.02.2006 року. Бухгалтерії було доручено провести розрахунок
та виплатити позивачу компенсацію за невикористану відпустку на день звільнення
за 10 календарних днів. (а. с.  5)

Відповідно
до штатного розкладу ТОВ «Медіа - Інвестиційна група»,  у відповідача є посада начальника відділу
збуту у кількості 1 одиниця із посадовим окладом - 410, 00 грн.

Згідно
довідки про доходи №12 від 28 березня 2006 року,  виданої ТОВ «Медіа -Інвестиційна група»,  позивачу була нарахована заробітна плата (без
вирахування податків),  у сумі - 2 330
грн. 17 коп.3а період роботи з 01.09.2005 року по 09.02.2006 року. (а. с.  6)

Згідно
Табелів обліку використання робочого часу ТОВ «Медіа - Інвестиційна
група»,  позивач ОСОБА_1 відпрацював у
січні 2006 року 20 днів (160 годин),  а у
лютому 2006 року 7 днів (56 годин),  (а.
с.  22, 23)

Згідно платіжних
відомостей : № МІ-0000001 за січень 2006 року та № МІ-0000002 за лютий 2006
року ТОВ «Медіа - Інвестиційна група»,  з
позивачем був проведений розрахунок в січні 2006 року у сумі - 346, 00 грн.,  а в лютому 2006 року у сумі 236, 44 грн. (а.
с.  24,
25)

В
судовому засіданні позивач постійно наголошував,  що у відомостях стоїть не його підпис,  він грошей не отримував,  просив провести почеркознавчу експертизу.

Ухвалою
суду від 25.10.2006 року справа була направлена для проведення почеркознавчої
експертизи до Київського НДІСЕ. (а. с.
38)

На вирішення
експертів було поставлено питання :

Чи
виконані підписи від імені ОСОБА_1в платіжних відомостях № МІ-0000001 за січень
2006 року та № МІ-0000002 за лютий 2006 року ТОВ «Медіа - Інвестиційна
група»,  самим позивачем або іншою особою
?

Відповідно
до висновку Київського НДІСЕ №11166 від 19.02.2007 року підписи від імені
ОСОБА_1в платіжних відомостях за січень та лютий 2006 року виконані самим
позивачем,  (а. с.  54, 55)

Даний
висновок складено науковим співробітником,
експертом 4-го кваліфікаційного класу зі стажем експертної роботи 7
років за спеціальністю «Дослідження почерку та підписів» ОСОБА_3.

У
експертизі зазначено,  що наведені у
зразках підписів ознаки є суттєвими,
сукупність їх індивідуальна і достатня для висновку про те,  що дані підписи виконані ОСОБА_1.

Таким
чином у суду не виникає сумнівів у обґрунтованості та правильності висновку або
його суперечливості матеріалам справи.

Згідно  ст.
116 КЗпП України при звільненні працівника в день звільнення провадиться
виплати всіх сум,  що належить йому від
підприємства. Якщо працівник в день звільнення не працював,  то зазначені суми мають бути виплачені не
пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Відповідно
до  ст.
117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому працівнику сум у строки,  зазначені в
ст.  116 КЗпП України,  при відсутності спору про їх розмір
підприємство,  установа,  організація повинні виплатити працівникові
його заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно
до п. 1 Положення про порядок компенсації громадянам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати,  затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України за № 1427 від 20.12.1997 року дія цього Положення поширюється на
підприємства,  установи та організації
усіх форм власності і господарювання і застосовується у всіх випадках порушення
встановлених термінів виплати заробітної плати,

у тому числі з
вини власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно
до п. 2 Положення про порядок компенсації громадянам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати,  затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України за № 1427 від 20.12.1997 року компенсація працівникам втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі
затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати,  нарахованої працівникові за період роботи
починаючи з 01.01.1998 року,  якщо індекс
цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один
відсоток.

Як
вбачається з матеріалів справи,  позивачу
вчасно були зроблені виплати за відпрацьовані ним місяці та проведено
розрахунок при звільненні,  про що він
власноручно розписався у платіжних відомостях,
а тому в позові має бути відмовлено.

Також
суд не може погодитись з доводами позивача про заподіяння йому моральної
шкоди,  оскільки відповідно до постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 13.03.1995 року -до загальних
підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої
шкоди,  протиправність діяння її того хто
її заподіяв та вини останнього в цьому.

Враховуючи
викладене вище та той факт,  що вимоги
позивача є необгрунтованими,  суд також
не знаходить підстав для задоволення моральної шкоди.

Згідно
вимог  ст.  ст.
27,  28,  29,  30
ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх
осіб,  показання свідків,  письмові докази,  речові докази і висновки експертів. Суд
приймає до розгляду лише ті докази,  які
мають значення для справи. Обставини,
які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини,  на які посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Таким
чином,  оцінивши всі докази в їх
сукупності та на підставі чинного законодавства,  суд не вбачає передбачених законом підстав
для задоволення позову

На
підставі викладеного,  керуючись
Положенням про порядок компенсації громадянам втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів її виплати,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 1427 від
20.12.1997 року та  ст.  ст.  57
- 60,  84,  88,
212 - 215 ЦПК України,  116,  117 КзПП України,  суд,  -

Вирішив :

В
задоволенні позову ОСОБА_1до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа - Інвестиційна група» про
стягнення заробітної плати,  компенсації
в зв'язку з затримкою виплати заробітної плати та стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Рішення
може бути оскаржено на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  яка подається в десятиденний
термін з дня проголошення рішення.