Справа № 22-ц-5130/
Головуючий 1 інст. - Єлізаров І.Є.
Доповідач - Бородін М.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01 листопада
2007 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого -
Бородіна М.М.,

суддів -
Гальянової І.Г., Ларенка
В.І.,

при секретарі -
Сватенко Н.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12
вересня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна
подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на придбане майно в період
шлюбу, -

встановила:

У вересні 2006
року ОСОБА_1 звернувся
у суд із позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

При цьому
посилався на те, що 17 серпня 1996 року уклав шлюб з відповідачкою. За час перебування
у шлюбі ними на підставі договору купівлі-продажу від 20 березня 1999 року була
придбана трикімнатна ізольована квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка була
зареєстрована в Харківському міському БТІ на ім'я ОСОБА_2

Наприкінці 1999
року він разом із дружиною та донькою виїхали на постійне місце проживання до
Германії. В квітні 2006 року шлюб між сторонами був розірваний.

У зв'язку з тим,
що відповідачка ОСОБА_2 не бажає в добровільному порядку розділити спірну
квартиру, посилаючись на те, що придбана квартира є спільною сумісною власністю
подружжя, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

В лютому 2007
року ОСОБА_3 подав
зустрічний позов в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1, в якому просив визнати спірну квартиру, придбану ОСОБА_2
в період шлюбу з ОСОБА_1, особистою власністю одного із подружжя, а саме:
ОСОБА_2. В позові ОСОБА_1
відмовити. Стягнути з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 витрати
по сплаті судового збору в сумі 1700 грн.

В судовому
засіданні суду першої інстанції позивач та його представник ОСОБА_4 первісний
позов підтримали та просили його задовольнити, проти задоволення зустрічного
позову заперечували.

Представник
відповідачки ОСОБА_3
заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просив
задовольнити зустрічний позов.

Рішенням
Московського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 про розділ майна подружжя відмовлено.

Визнано за
ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1, придбану в період шлюбу з
ОСОБА_1.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати
по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нове рішення про
задоволення його позову та про відмову у зустрічному позові, посилаючись на неправильне
застосування судом норм процесуального і матеріального права.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим
розглядом встановлено, що ОСОБА_1
та ОСОБА_2 уклали шлюб 17 серпня 1996 року.

20 березня 1999
року ОСОБА_2 була придбана спірна трикімнатна квартира.

Відповідно до
ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (1970р.), майно, нажите подружжям за
час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і розпорядження цим майном.

Таким чином,
закон регулював майнові правовідносини подружжя виходячи із рівності їх прав
незалежно від того за ким із подружжя це майно зареєстровано.

Твердження
ОСОБА_2, що квартира придбана за її особисті грошові кошти, отримані від
продажу дошлюбної квартири, матеріалами справи не підтверджуються.

Дійсно, ОСОБА_2
була власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2. Разом з тим, на думку судової
колегії, вона не надала доказів того, що грошові кошти, отримані від продажу
зазначеної квартири, були використані на придбання спірної.

Згідно ч.3 ст.
10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання суду
першої інстанції на свідчення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інших, які
підтвердили придбання ОСОБА_2 квартири за дошлюбні грошові кошти, не можуть
бути оцінені як достовірні, оскільки всі вони допитані за ініціативою ОСОБА_2
та є її родичами, подругами, знайомими.

На думку судової
колегії зазначені свідки є особами, які зацікавлені в прийнятті рішення на
користь ОСОБА_2

Згідно п.3 ст.
309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.
303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Московського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2007 року скасувати.

Ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Визнати право
власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає
чинності негайно і може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.