Справа № 2-32807
РІШЕННЯ

іменем України

08 серпня 2007 року

Красноперекопський
міськрайонний суд АР Крим

у
складі: головуючого судді                           Литвиненко
В.П.

при
секретарі                                                  Гірській
Н.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Красноперекопську   цивільну справу за

позовом   ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ТОВ „АТБ-маркет"
про захист

честі та гідності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовами до відповідача про захист честі та
гідності, стягнення моральної шкоди в сумі по 5000 грн. кожній, мотивуючи
позовні вимоги тим, що 08.01.2007 року біля 18-00 годині при відвідуванні ними
у якості покупців магазину „АТБ-маркет", що знаходиться по вул. Гекало в
м. Красноперекопську, і повного розрахунку за придбаний товар, вони були у
грубій формі запрошені робітниками охорони магазину до підсобного приміщення
магазину. Останні зажадали зняти верхній одяг і надати пакети з товаром і
касовий чек для огляду.

Приводом проведення огляду було те, що в торговому залі магазину ОСОБА_1,
страждаюча на нежить, достала носовий платок,
після використання якого, поклала його в карман свого пальто, а ОСОБА_2 розмовляла по стільниковому
телефону, який висів на шнурку у неї на шиї, а після розмови поклала його за
отворіт пальто.

Дії робітників охорони магазину супроводжувалися гучними наполегливими
вимогами працівників охорони пройти на догляд в присутності робітників магазину
і покупців, багато з яких були позивачкам особисто знайомі.

Особистий догляд проводили робітники охорони - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. У
кішенях одягу та сумках знаходилися предмети інтимного жіночого туалету і
позивачки відчували незручності з приводу обшуку їх чоловіками. Нічого виявлено
не було, їх відпустили, навідь не попросив пробачення.

З приводу цієї ситуації, у позивачок погіршився стан здоров'я і вони
вимушені були йти додому, порушив свої плани на день, а потім звернутися до
невропатолога Красноперекопської міської лікарні для проходження курсу
лікування, де ОСОБА_1 був поставлений діагноз: астено-невротичний синдром, а
ОСОБА_2 - нейроциркулярна дистонія по кардиальному типу, тахікардія. Лікар
пов'язує це з психоемоційним перенапряжениям і перенесеним стресом.

Неправомірні дії робітників магазину позбавили їх можливості вести
звичайний спосіб життя, оскільки вони вимушені звертатися до лікарів, проходити
курс лікування, купувати ліки; позивачки стали знервованими, пропав сон,
стаждають на головні болі. Крім того, вони вимушені виправдовуватися перед
знайомими, які були в магазині, пояснювати їм причину і наслідки інциденту.
Вважають, що порушено їх конституційне право право на особисту недоторканність.

Крім того, позивачки вимагають відповідача в присутності працівників
магазину „АТБ-маркет" публічно та в усній формі вибачитися за дії
працівників охорони.

В судовому засіданні позивачки та їх представник підтримали вимоги позову і
наполягають на їх задоволенні.

Представник відповідача позов не визнав у повному обсязі, мотивуючи тим, що
робітниками охорони обшук позивачок не проводився, лише був перевірений
придбаний товар позивачок згідно касовому чеку.

Суд, вислухавши позивачок та їх представника,
представника відповідача, допитав свідків, дослідивши матеріали справи,
наглядове провадження Красноперекопської міжрайонної прокуратури по скарзі
ОСОБА_2, ОСОБА_1 НОМЕР_1, вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
та ОСОБА_2 відмовити.

Згідно
ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення
її прав.

Підставою
такого відшкодування відповідно ст. 1167 ЦК
України є наявність вини особи, яка неправомірними рішеннями, діями або
бездіяльністю завдала такої шкоди.

Юридична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх
трудових (службових) обов'язків, (ст. 1172 ЦК України).

Так, свідок ОСОБА_5 показала, що 08.01.2007 року близько
18-00 години охоронець-стажер ОСОБА_3
звернувся до неї як заступника керуючого магазином „Продукти -153" ТОВ
„АТБ-маркет" з твердженням про те, що позивачки у залі магазину вели себе
підозріло. Після їх розрахунку у касі магазину, працівники охорони ОСОБА_6, ОСОБА_3 та вона
запропонувала їм пройти до операторської, на що вони погодилися і добровільно
пройшли туди. Позивачам було запропоновано пред'явити для огляду та звірки чеки
на придбані продукти. ОСОБА_2 пред'явила придбаний товар і чек, у ОСОБА_1
взагалі нічого не перевірялося.Нічого виявлено не було, вона вибачилася перед
ними, але позивачки обурювалися, пропонували зняти верхній одяг та вивернути
кішені, про що ОСОБА_5 їх зупинила. Наступного дня до неї звернулася жінка, яка
просила розповісти про інцидент.

Свідок ОСОБА_7, показала суду, що вона працює старшим продавцем, під час
інценденту знаходилася в операторській, бачила як зайшли ОСОБА_8, двоє
охоронців і двоє покупців, одну з яких - ОСОБА_2 вона знала особисто. Придбані
продукти покупців звірили з чеком, потім ОСОБА_2 запропонувала роздягтися і
вивернути кішені, і вона вийшла з операторської.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що він дійсно працював 08.01.2007 року старшим
зміни, але позивачок не затримував, особистій обшук покупців ніколи працівники
охорони згідно інструкції не проводять, оскільки при підозрі у вчиненні
крадіжок, визивають працівників міліції. Охоронці мають право перевірити
придбаний товар згідно касового чеку. В той день на зміні був стажер - ОСОБА_3 і ОСОБА_6, який
звільнився і виїхав до Росії. ОСОБА_3
на даний час не працює.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що 08.01.2007 року у вечері її дочка ОСОБА_2
прийшла зі слізьми, розказала про те, що її і ОСОБА_1 підозріли у кражі в
магазині АТБ, вона була сумною, подавленою, утром не захотіла іти на роботу. Потім звернулася до лікарні, в
зв'язку з поганим почуттям. ОСОБА_1 бачила 09.01.2007 року, стан здоров'я її
був не ліпший, ніж у її дочки. Вона звернулася до АТБ-маркету до ОСОБА_8 і
попросила її розповісти про інцидент. Сусіди задають їй питання про те, що
трапилося з ОСОБА_2 в магазині.

Свідок ОСОБА_10 показав суду, що зі слів його робітників ОСОБА_2 та ОСОБА_1
стало відомо про те, що їх підозріли у кражі в магазині АТБ-маркет, завели до
окремого приміщення і стали роздягати.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що 08.01.2007 року він був на зміні, бачив як
його колеги охоронці ОСОБА_3
та ОСОБА_12 запросили двох покупців-жінок показати придбаний товар.

Відповідно до п.п.3.10, 3.17 посадової інструкції охоронця ТОВ
„АТБ-маркет", охоронець зобов'язаний при виявленні факту крадіжки прийняти
заходи, згідно з чинним законодавством; контролювати касову дісципліну.

Чинне законодавство України передбачає кримінально-процесуальне затримання
підозрюваної особи у вчиненні злочину, адміністративно-правове затримання і інші
види затримання громадян, не пов'язаних з перевіркою причетних осіб до вчинення
злочину і яке не має кримінально-процесуального характеру, яке здійснюється
спеціально на те уповноваженими особами. Ці затримання слід відрізняти від
фізичного затримання.

Статтями 28-29 Конституції України передбачено, що кожна людина має право
на повагу до його гідності, на свободу та особисту недоторканність. Інститут
недоторканності включає

фізичну і духовну недоторканність, свободу діяти, розпоряджатися собою,
тобто не знаходитися під контролем.

Проте, позивачками не представлено суду жодних доказів в обгрунтування
заявлених вимог, що стверджують зазначені обставини. Судом було встановлено, що
позивачки добровільно на прохання робітників магазину пройшли до операторської
для перевірки придбаного товару з касовим чеком. Ніхто їх примусово без їх
дозволу не змушував перевіряти товар, не роздягав, та не пропонував показати
кішені і зміст дамських сумочок.

Крім того, до свідчень ОСОБА_9 та ОСОБА_11 суд відноситься критично,
оскільки ОСОБА_9 є матір'ю позивачки і заінтересованою особою у вирішенні
справи, а охоронець магазину ОСОБА_11 знаходився в магазині на відстані 7-Ю
метрів від позивачок і лише бачив заздалегідь інцидент, а його твердження про
те, що покупців віч.1иво запросили перевірити товар, засновано на припущенні.

За таких підстав, оцінюючи представлені докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачів задоволенню не
підлягають.

Відповідно до
ст.88 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 28,29 Конституції України, ст.ст. 23, 1167, 1172
Цивільного кодексу України,  ст.ст. 3-11,
ЗО, 60, 81, 88,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ТОВ „АТБ-маркет" про захист честі
та гідності, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР
Крим через Красноперекопський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.