Справа № 22ц-1978/07р.                       Головуюча у
5                                             Доповідач
апеляційного суду Довжук
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої       -
Буренкової К.О.,  судців:  Козаченка В.І.,  Довжук Т.С,

при
секретарі судового засідання                                                 Гапєєвій
Т.В.,

за
участю представників позивача Римбаловича О.П.,
Рушникова В.П.,

відповідачки
та представника відповідачів                                ОСОБА_1
,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за
апеляційною  скаргою відповідачки та
представника відповідачів ОСОБА_1

на рішення
Березанського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2007 року
за  позовом

приватного
сільськогосподарського підприємства «Агрофірма ім.  Петровського» (далі - ПСП «Агрофірма ім.  Петровського»)

до

ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_1,
ОСОБА_4

про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

08 травня
2007 року ПСП «Агрофірма ім.
Петровського» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_1,  ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання за ним права
власності на це майно.

Позивач
зазначав,  що 30 листопада 2002 року ПСП
«Агрофірма ім.  Петровського» уклало з
відповідачами,  які є співвласниками
майнового паю,  договір викупу майна у
вигляді 2, 16 % вагової відділку № 1,
яке знаходиться на території с Кімівка Березанського району
Миколаївської області. На теперішній час необхідно провести реєстрацію права
власності на придбані об'єкти,  але
Березанське БТІ відмовило в проведенні такої реєстрації,  так як зазначений договір нотаріально не був
посвідчений. Відповідачі вважали,  що
нотаріальне посвідчення договору не обов'язкове,  і відмовились від його нотаріального
посвідчення,  умови даного договору
сторонами виконані.

Посилаючись на
викладене,  представник позивача просив
позов задовольнити.

Рішенням
Березанського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2007 року позов
задоволено. Постановлено визнати договір викупу майна № 5 від ЗО

листопада 2002 року з
оплатою продукцією та послугами,  а саме
- 2, 16 % вартості вагової відділку № 1 на суму 860 грн.,  яка розташована на території с Кімівка Березанського
району Миколаївської області,  укладений
між ПСП «Агрофірма ім.  Петровського» та
відповідачами - дійсним та визнано за позивачем право власності на це нерухоме
майно.

В
апеляційній скарзі відповідачка та представник відповідачів - ОСОБА_1  просить скасувати рішення суду і ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову. На думку апелянта,  суд неповно з'ясував обставини справи.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
представників позивача та відповідачів,
дослідивши матеріали справи і перевіривши зазначені в скарзі
доводи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Суд
першої інстанції,  в межах заявлених
позовних вимог,  повно з'ясував обставини
справи,  дав належну оцінку доказам,  які були надані сторонами,  і на підставі
ст.  47 ЦК УРСР (1963 року) та
роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику
в справах про визнання угод недійсними» дійшов правильного висновку про
те,  що на час укладення зазначеного договору
сторони досягли згоди за всіма істотними умовами угоди,  але відповідачі ухиляються від її
нотаріального оформлення. Тому суд обґрунтовано задовольнив позов.

Між
тим,  вирішуючи справу по суті,  суд помилково вважав,  що позивач повністю виконав умови
договору,  що у відповідності до п. 1 ч.
1  ст.
309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Так,  згідно рішення комісії з організації
вирішення майнових питань від 15 серпня 2002 року відповідачам було передано
частка майна,  в тому числі і частка
вагової відділку № 1 вартістю 860 грн. (а.с.
83).

Відповідно
до умов угоди відповідачі повинні були передати ПСП «Агрофірма ім.  Петровського» 2, 16 % вагової відділку № 1
вартістю 860 грн.,  а позивач повинен був
сплатити вартість цього майна послугами по обробітку ґрунту на суму 717 грн.
(а.с.  5-7).

З
матеріалів справи вбачається,  що
відповідачі повністю виконали умови зазначеного договору,  а позивач - частково,  так як не провів за майно повний розрахунок.

В суді
апеляційної інстанції представник позивача Римбалович О.П. стверджував,  що ПСП проводило оранку земельних ділянок
відповідачів.

Однак,  доказів надання відповідачам послуг по
обробітку ґрунту позивачем суду не надано.

В
матеріалах справи знаходиться акт про виконання позивачем,  в рахунок вартості паїв,  сільськогосподарських робіт. Між тим,  цей акт не може бути прийнятий колегією
суддів до уваги в зв'язку з відсутністю дати виконання цих робіт,  їх вартості та підпису всіх членів комісії
(а.с.  9).

Таким
чином,  з ПСП «Агрофірма ім.  Петровського» на користь відповідачів
необхідно стягнути різницю недоплаченої ним суми за договором
купівлі-продажу,  яка складає 860 грн.

З врахуванням
зазначеного колегія судів вважає,  що
рішення суду   підлягає зміні.

Керуючись  ст.
ст.  303,  309,  313,  316 ЦПК України,  колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу відповідачки та представника відповідачів ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Березанського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2007 року
змінити.

Стягнути
з приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма ім.  Петровського» на користь ОСОБА_5,  ОСОБА_3,
ОСОБА_1,  ОСОБА_4 - 860 грн.
пропорційно частині майнового паю кожного.

В іншій частині
зазначене рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але протягом двох місяців з дня набрання
законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України.