Справа № 22ц-1988,  2007р.                                          Головуючий
16                                                                       Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007
року вересня "25" дня колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого -
Пузанової Л.В. Суддів: Орловської Н.В.,
Стародубця М. П. при секретарі - Костеннікові Д.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.  Херсона від

14 червня 2007
року в справі

за позовом відкритого акціонерного товариства «Херсонська
теплоелектроцентраль»,

до ОСОБА_1

про стягнення
заборгованості за надані послуги,  -

встановила:

В травні
2007 року відкрите акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті
за надані послуги.

В
обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав,
що,  будучи споживачем
теплоелектроенергії,  яку товариство
постачає в квартиру АДРЕСА_1,
відповідачка належно не виконує свій обов'язок по оплаті за надані
послуги. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Херсонська
теплоелектроцентраль»  918грн. 88коп. та
судові витрати.

Рішенням
суду від 14 червня 2007 року позовні вимоги задоволено в повному об'ємі.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні заявленого до неї позову зазначаючи,  що суд необгрунтовано не застосував до
спірних правовідносин позовної давності,
про що вона в судовому засіданні робила відповідну заяву.

Письмові
заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених  ст. 3ОЗ ЦПК України,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги,  суд виходив з того,  що відповідачка як споживач послуг з
теплопостачання,  які надаються їй
позивачем,  повинна сплатити на його користь
заборгованість по оплаті за ці послуги в розмірі,  що визначений за станом на 01.04.2007 року.
При цьому суд не застосував до спірних правовідносин за заявою відповідачки
позовну давність,  вважаючи,        іцо,        оскільки      ОСОБА_1      сплачувала      за

2

теплопостачання     суму
більшу,  ніж:   нараховано
за   місяць,    то вона визнавала існуючий борг в повному
розмірі.

Проте до
такого висновку суд дійшов,  допустивши
порушення норм матеріального та процесуального права,  що призвело до неправильного вирішення
справи.

Так із
особового рахунку,  відкритого
товариством на ім'я ОСОБА_1 вбачається,
що борг по оплаті за послуги з теплопостачання у неї утворився,  починаючи з листопада 1996 року.

При
цьому в період до жовтня 2000 року оплата не проводилася взагалі,  а з листопада 2000 року по березень 2004 року
- нерегулярно.

В межах
встановленого  ст.  257 ЦК
України строку позовної давності відповідачка проводила оплату за надані
послуги щомісячно,  як це передбачено
діючим в Україні законодавством,  що
регулює правовідносини між: споживачами та надавачами житлово-комунальних
послуг /а.с. б-7/.

Той факт,  що вона визнавала
борг,  який утворився поза межами трьох
років і тому сплачувала щомісячні платежі в розмірі більшому,  ніж: нараховувався позивачем за місяць
відповідачка заперечує і пояснює,  що
інколи дійсно сплачена сума не співпадала з нарахованою,  але це відбувалося через те,  що розмір оплати визначався нею не за
виставленими позивачем рахунками,  а
відповідно до інформації,  яка доводилася
до відома мешканців будинку відповідно до показань приладу обліку.

Вказані
доводи позивач не спростував,  а із
наданих суду копій платіжних документів вбачається,  що оплата проводилася відповідачкою за кожний
місяць без зазначення про сплату боргу /а.с.
15-34/.

Таким
чином,  висновки суду про вчинення
відповідачкою дій,  що свідчать про
визнання нею боргу не підтверджені належними доказами.

Крім
того,  відмовивши ОСОБА_1 у застосуванні
позовної давності,  суд не врахував,  що відповідно до  ст.
264 ЦК України
визнання боргу лише перериває перебіг позовної давності,  а після переривання перебіг позовної давності
починається заново.

Враховуючи,  що зобов'язання відповідачки перед позивачем
носять щомісячний характер,  позивачу
належало довести,  коли саме ОСОБА_1
вчинила дію,  що свідчить про визнання
нею боргу і за який період,  а звідси - з
якого часу відбулося переривання позовної давності.

Не
встановивши вказаної обставини,  суд
необгрунтовано прийшов до висновку про переривання позовної давності щодо
витребуваних позивачем грошових коштів і неправильно,  в порушення вимог ч.3  ст.
267 ЦК України
не застосував у даній справі позовну давність,
в той час,  як згідно ч.4 цієї
норми закону сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено стороною в спорі,  є підставою для відмови у позові.

Зважаючи
на наведене та те,  що позивач на
поважність причин пропуску позовної давності не посилався і такі причини не
наводив,  а борг відповідачки перед
товариством утворився поза межами трьохрічного строку,  колегія суддів вважає,  що ухвалене судом першої інстанції рішення
підлягає скасуванню як незаконне з ухваленням нового рішення про відмову у
задоволенні позову через сплив позовної давності.

На    підставі    викладеного,      ст.
ст.     256, 257, 264, 267    ЦК
України,  керуючись  ст.
ст.  303, 307, 309 ЦПК
України,  колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Дніпровського районного суду м.  Херсона
від 14 червня 2007 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні
позову відкритого акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги відмовити через сплив
позовної давності.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду
України шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Л.В.Пузанова

Судді:
Н.В.Орловська,  М. П.Стародубець