УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20
серпня 2007 року                                                                           м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі: Висоцької B.C.,  Новодворської
О.І.,  Олєйникової Л.С. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) „Буд сервіс" про стягнення вихідної
допомоги,  компенсації за невикористану
відпустку за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м.  Києва від 21 березня 2005 року,

встановила:

В липні
2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ „Буд сервіс",  посилаючись на те,  що з жовтня 2001 року працював у відповідача
на посаді гірничого майстра дільниці спеціальних підземних робіт. В зв'язку з
тим,  що відповідачем постійно
порушувалося чинне законодавство про працю,
19 травня 2004 року він подав заяву про звільнення за власним бажанням в
зв'язку з порушенням відповідачем чинного законодавства про працю. Наказом
№14-К від 20 травня 2004 року він був звільнений з роботи,  проте в день звільнення з ним не був
проведений розрахунок і трудова книжка не була видана. Трудова книжка і
розрахункові гроші в розмірі 2 800 грн.,
в тому числі середній заробіток за час затримки розрахунку,  були видані 22 червня 2004 року.

Просив
стягнути з відповідача вихідну допомогу 2 400 грн.,  компенсацію за додаткову відпустку 1 177, 56
грн.,  середній заробіток за час затримки
розрахунку з 23 червня 2004 року по день ухвалення рішення,  моральної шкоди 4 100 грн.,  зобов'язати змінити дату звільнення - 21
червня 2004 року,  оскільки до цього часу
йому не була видана трудова книжка і не був проведений повний розрахунок.

Рішенням
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 19.11.2004 року частково задоволені позовні вимоги. Стягнуто з ТОВ „Буд
сервіс" на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу 2947, 59 грн., 763, 98
грн.,  компенсації за невикористану
відпустку за шкідливі умови праці,  4467,
10 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку,  2000 грн. моральної шкоди. ТОВ „Буд
сервіс" зобов'язаний внести змін в трудову книжку ОСОБА_1 про звільнення
його 21 червня 2004 року замість 20 травня 2004 року.

Справа №
33ц-1689 кс 07                                      Категорія ЦП: 3

Головуючий у
першій інстанції Штелик С. П.

Доповідач
Висоцька  B.C.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від
21.03.2005 року рішення змінено. Відмовлено в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про внесення змін в трудову книжку щодо дати звільнення,  стягнення вихідної допомоги. Розмір моральної
шкоди зменшено до 200 грн. В решті рішення залишено без змін.

ОСОБА_1
подав касаційну скаргу,  посилаючись на
неправильне застосування норм матеріального і процесуального права,  в зв'язку з чим ставить питання про
скасування рішення апеляційного суду і залишення в силі судового рішення суду
першої інстанції,  що було помилково
скасоване апеляційним судом.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення апеляційної інстанції відсутні,  виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог,
апеляційний суд виходив з того,
що позивач після видання наказу про звільнення від 20 травня 2004 року
не працював і заробітна плата йому не нараховувалася,  затримка розрахунку при звільненні не може бути
підставою для зміни дати звільнення. Позивач в установленому порядку не звертався
з вимогою про зміну формулювання причин звільнення,  зазначену в наказі від 20.05.2004 року
(власне бажання,   ст.  38 КЗпП України),  тому підстав для стягнення вихідної допомоги
немає.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення. Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів
не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1  відхилити. Рішення Апеляційного
суду м.  Києва  від 21 березня 2005 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.