Справа № 22ц
Головуючий у 1-й інстанції: Лихошерст В.В .
-цивільна  .                                          Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2007
року       місто Чернігів

Апеляційний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:         Бобрової І.О.

суддів:      Лазоренка М.  І.,
Редьки А.Г.

при секретарі:      Рябчук С.
В.

за участю:            ОСОБА_1

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Щорського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2007 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,    ОСОБА_1
та ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди

встановив:

у вересні
місяці   2007 року позивач   звернувся
до суду   з зазначеним вище
позовом в якому просив стягнути з
відповідачів  заподіяну йому  матеріальну шкоду завдану   внаслідок
пошкодження   сіна   в сумі
172 грн.80 коп.   та заподіяну
моральну шкоду в розмірі 200 грн..

Свої
вимоги обґрунтовував тим,    що він має у
власності земельну ділянку,    яку
використовує для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 1
вересня 2007 р. на зазначеній земельній ділянці він скосив траву,    яку в подальшому висушив на сіно і яке
07.09.2007 року згріб та склав у копиці. 10 вересня 2007 року,    прибувши на земельну ділянку,    він побачив розкидані копиці сіна та череду
корів,    які привели сіно до
непридатного для використання за призначенням стану. Пастухами стада корів були
відповідачі,    які не контролювали його
випас і допустили,    що корови
громадського стада зайшли на земельну ділянку і пошкодило сіно.

Рішенням
Щорського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2007 р. позов
ОСОБА_2 задоволено частково,    з
ОСОБА_3,    ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на його
користь стягнуто 72 грн. у відшкодування шкоди завданої знищенням сіна,    100 грн. у відшкодування моральної шкоди та
81 грн. у відшкодування судових витрат.

2

Не погоджуючись з наведеним рішенням ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду і ухвалити
нове,      яким відмовити у задоволені
позову. Апеляційну скаргу мотивує тим,
що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального права та
без істотного дослідження доказів,
що мають значення для прийняття рішення. Апелянт вказує на те,      що в рішенні суд безпідставно послався
на     ст.     526 ЦК України,      оскільки випасання корів в селі
проводиться по черзі,      відповідно до
кількості корів у господарстві,      що
суд визнав його винним у пошкодженні сіна виключно на показах свідків зі
сторони позивача,      які є його
родичами. По справі судом не призначена експертиза,      яка повинна була визначити причину
пошкодження сіна,      ступінь його
пошкодження  та вагу.

Крім того,      апелянт зазначає,      що суд безпідставно стягнув шкоду з
ОСОБА_3,      яка не брала участі у
випасанні громадської череди.

Вислухавши
суддю-доповідача,      пояснення
апелянта,      перевіривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи,      апеляційний суд приходить до наступного
висновку.

По
справі встановлено,      що позивач на
праві приватної власності має земельну ділянку площею 2,     6230 гектара,      на якій веде товарне сільськогосподарське
виробництво,      зокрема на частині
земельної ділянки займається заготівлею сіна. В період з 1 по 7 вересня 2007
року позивач заготовив сіно,      яке
склав у 4 копиці.

10
вересня 2007 року громадська череда корів,
яку випасали відповідачі ОСОБА_1
та ОСОБА_4,      зайшла на належну
позивачу земельну ділянку та пошкодила 50 % заготовленого ним лугового сіна
вагою 240 кг.,      вартістю 300 грн. за
1 тону. Зазначене сталось через неналежне виконання відповідачами своїх
обов'язків по доглядом за чередою.

Відповідно
до правил ч. 1,     2     ст.
. 1166 ЦК
майнова шкода,      завдана діями або
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи,      а також шкода,      завдана майну фізичної особи,      відшкодовується в повному обсязі
особою,      яка її завдала.

Особа,      яка завдала шкоди,      звільняється від її відшкодування ,      якщо вона доведе,      що шкоди завдано не з її вини.

Задовольняючи
позов суд першої інстанції виходив з того,
що громадська череда корів,
яку випасали відповідачі,
зайшли на земельну ділянку позивача та пошкодили 50 % заготовленого
позивачем лугового сіна вагою 240 кг.,
вартістю 300 грн. за 1 тону.

Такий
висновок суду,      щодо вартості та
кількості сіна відповідає матеріалам справи. Суд першої інстанції в повному
обсязі перевірив правові підстави заявлених позовних вимог,      доводи сторін і обставини спору. Суд
виходячи із фактичних обставин дійшов обґрунтованого висновку,      що саме через неналежне виконання
відповідачами своїх обов'язків по доглядом за громадською чередою корів,      було знищено 50% заготовленого позивачем
сіна,      яке знаходилось на його
земельній ділянці.

3

Проте   апеляційний суд   не
може   погодитись   з
висновком   суду   1 інстанції,      що
всі   відповідачі       є
винним  у  заподіянні
майнової  шкоди відповідачу і
повинні нести   матеріальну
відповідальність за знищення сіна.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 не пасла череду корів і 10 вересня 2007
року не перебувала у місці її випасання,
а тому не повинна нести відповідальність за шкоду заподіяну неналежним
виконання обов'язків відповідачами ОСОБА_1
та ОСОБА_4.

Зважаючи
на викладене,    враховуючи,    що по справі встановлена невідповідність
висновків суду обставинам справи апеляційний суд вважає,    що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню,    а рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленню нового рішення,    яким вимоги позивача до відповідачів слід
задовольнити частково. З відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 слід стягнути,    солідарно,    завдану знищенням сіна матеріальну та
моральну шкоду.

Відповідно   до
ст.   88 ЦПК України з         відповідачів     на
користь

позивача
слід  стягнути   у
дольовому  порядку у  відшкодування
понесених судових витрат - 81 грн..

Враховуючи,    що позивачем при зверненні до суду було
надлишково сплачено судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп.,    наведені кошти підлягають поверненню
позивачеві.

Інші
доводи апеляційної скарги,
зокрема,    що суд прийняв рішення
у справі без належного дослідження доказів,
що суд визнав його винним у пошкодженні сіна виключно на показах свідків
зі сторони позивача,    які є його
родичами,    а також,    що по справі судом не призначена
експертиза,    яка повинна була визначити
причину пошкодження сіна,    ступінь його
пошкодження та вагу,    апеляційний суд
знаходить безпідставними та такими,    що
спростовуються дослідженими судом доказами. Крім того,    відповідно до   ст.
ст.   10,    60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини,    на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень,    проте ОСОБА_1
П. в судовому засіданні на підтвердження своїх доводів доказів
не навів,    клопотання про призначення
експертизи не заявляв.

Керуючись   ст.
ст.   303,    307,
309,    313,    314,
316,    317,    319 ЦПК України,    апеляційний суд,    -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1    - задовольнити
частково.

Рішення
Щорського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня    2007 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 та ОСОБА_4,    солідарно,    на користь ОСОБА_2 72 грн. у
відшкодування матеріальної шкоди  та 100
грн. у відшкодування моральної шкоди.

4

Стягнути
з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
у відшкодування судових витрат по 44 грн. 75 коп.3 кожного.

Надміру
сплачений судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. повернути Кривенку Федору Артемовичу.

У
задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 -відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили з моменту його проголошення та

може
бути оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України

протягом
двох місяців.