УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем   України

"28"
листопада 2007 року апеляційний суд Житомирської області

в складі:

головуючого -
судді    Головчук С. В.

суддів:                                           Забродського
М. І.,

Миніч Т.І.,

при секретарі
судового

засідання                                      Прищепа
О.А.,

без участі
сторін розглянувши у  відкритому  судовому
засіданні  в  залі
суду в м. Житомирі апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк"

на
ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду від ЗО серпня 2007 року

у справі
за заявою закритого акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк"
про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором,

встановив:

У серпні
2007 року ЗАТ КБ „Приватбанк"
звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором від 20 вересня 2006 року в сумі 7126
грн.69 коп.,  в тому числі: заборгованості за
кредитом 5080 грн.87 коп.,
заборгованості по процентах за користування кредитом 1062, 86 грн.,  заборгованості по комісії за користування
кредитом 838, 39 грн.,  пені за
несвоєчасне виконання зобов"язань по договору 144, 57 грн.

Ухвалою
судді Бердичівського міськрайонного суду від ЗО серпня 2007 року ЗАТ КБ „Приватбанк"
відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу в зв"язку з
тим,  що має місце спір про право,  який повинен вирішуватись в позовному
провадженні.

У
поданій апеляційній скарзі ЗАТ КБ
„Приватбанк" порушує питання про скасування зазначеної ухвали з
передачею справи на розгляд по суті до того ж суду,  посилаючись на те,  що судом порушені норми матеріального та
процесуального права. На думку апелянта,
суд не врахував,  що заявлені
вимоги випливають із кредитного договору та помилково вважав,  що в даному випадку існує спір про право.

Розглянувши
справу в межах доводів,  викладених в
апеляційній скарзі,  суд вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не

Справа
№22ц/2247                                 Головуючий
у суді 1-ї ін ст.  Шимко В.П.

Категорія
45                                            Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

підлягає,  виходячи
з наступного.

Відповідно
до п.1 ч.1   ст. 96 ЦПК судовий наказ
може бути виданий у разі заявления
вимоги,  яка грунтується на
правочині,  вчиненому у письмовій формі.

Крім цього,  слід врахувати,  що вимоги,
передбачені ч.1   ст. 96 ЦПК мають
бути документально підтверджені та безспірні. Тобто,  «не може викликати сумнівів ні момент
настання права вимоги,  ні

сума  грошових
коштів.   У  наказному
провадженні  не  може розглядатись спір про право.

Із
змісту заяви про видачу судового наказу по даній справі та доданих до неї
матеріалів вбачається,  що не є
безспірними вимоги про стягнення заборгованості по відсотках за користування
кредитом,  заборгованості по комісії за користування
кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов"язань по договору.

За
наведених обставин,  суд дійшов
обгрунтованого висновку про відмову в прийнятті заяви.

Підстави
для скасування постановленої з цього питання ухвали відсутні.

На
підставі викладеного і керуючись
ст.  ст. 307, 312-315 ЦПК України
,  суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк"
відхилити.

Ухвалу судді
Бердичівського міськрайонного суду від 30 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду

України
протягом двох місяців з дня її проголошення.