Справа № 22-Ц-3597/2007                                    Головуючий у 1 інстанції    Тюхтій П.М.
Категорія                                                                 Доповідач
у 2 інстанції        Голуб
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
грудня 2007 року   колегія суддів   судової палати в цивільних

справах
Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого                               Мережко М.В.

суддів:                                         Голуб
С.А., Коцюрби О.П.

при
секретарі                              Григоренко
Р.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційними
скаргами Макарівської селищної ради Київської області,  ОСОБА_1 та ОСОБА_2           на рішення Макарівського районного суду Київської області
від 4 березня 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користування земельною ділянкою шляхом
виселення відповідачів з житлового будинку. стягнення матеріальної і моральної
шкоди;

- за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача з правом
самостійної вимоги ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача без права
самостійної вимоги Макарівстка селищна рада, Макарівське районне управління
земельних ресурсів про визнання Державного акту на право власності на земельні
ділянку недійсним;

- за
позовом Макарівської селищної ради до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача
з правом самостійної вимоги ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача без
самостійних вимог Макарівське районне управління земельних ресурсів про
визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Макарівського районного суду від 4 березня 2007 року відмовлено в задоволенні
всіх заявлених позовів.

Сторони
оскаржили рішення суду в апеляційному порядку.

Макарівська
селищна рада просить рішення суду змінити в частині відмови в задоволенні
позовних вимог Макарівської селищної ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання
Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та постановити
в цій частині нове рішення. При

цьому в доводах
апеляційної скарги посилається на те, що суд порушив норми матеріального права,
встановивши, що жилий будинок АДРЕСА_1 належить позивачу на праві власності.
Апелянт зазначає, що вказаний будинок має самовільні прибудови, які не
узаконені у встановленому законом порядку, а отже  у нього не виникло право власності на
будинок.

Також
апелянт вважає, що судом були порушені норми процесуального права, оскільки не
були перевірені доводи ОСОБА_2 про неправомірність одержання ОСОБА_1 Державного
акту на право приватної власності на землю шляхом витребування оригіналів
документів про його замовлення, оплати та оформлення проектно-технічної
земельно-кадастрової документації.

ОСОБА_2
та ОСОБА_3 оскаржили рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних
вимог Макарівської селищної ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і винести в цій частині
нове рішення, задовольнивши їх позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги
аналогічні доводам апеляційної скарги Макарівської селищної ради.

ОСОБА_1
оскаржив рішення суду з підстав неповного з»ясування судом обставин справи,
невідповідності висновків суду обставинам справи. Просить рішення суду
скасувати в частині відмови в задоволенні його позовних вимог і задовольнити
його позовні вимоги.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянтів, перевіривши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги й обговоривши доводи
апелянтів вважає, що апеляційні скарга підлягають відхиленню з наступних
підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на
підставі договору дарування від 5 липня 1985 року № 841. Після розірвання в
1995 році шлюбу з ОСОБА_2 позивач у вказаному будинку не проживає, земельною
ділянкою не користується.

25 січня
2006 року ОСОБА_1 на підставі рішення Макарівської

селищної
ради від 31 жовтня 2005 року отримав Державний акт на право власності на
земельну ділянку розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового
будинку та     господарських    споруд
АДРЕСА_1.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про виселения відповідачів із будинку, суд виходив з того, що рішенням
Макарівського районного суду від 11 березня 2004 року за колишньою дружиною
позивача ОСОБА_2, дочкою ОСОБА_3, зятем ОСОБА_4 та неповнолітнім онуком ОСОБА_4
визнано право користування жилим приміщенням в спірному будинку. Цим же
рішенням відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

про усунення
перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення на підставі ст. 48
Закону України «Про власність». Суд прийшов до висновку, що відсутні законні
підстави для виселення за умови чинності названого рішення суду для виселення
відповідачів з житлового будинку з тих же правових підстав.

Відмовляючи
ОСОБА_1 в стягненні орендної плати за користування житлом та земельною ділянкою
суд виходив з того, що позивач не надав необхідних розрахунків, а також
відсутні правові підстави для задоволення названих позовних вимог.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та Макарівської селищної ради про визнання
державного акту на право власності на земельну ділянку на ім»я ОСОБА_1
недійсним суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є власником будинку,
Державний акт отримав з дотриманням вимог законодавства. Окремі недоліки
технічної документації не може бути доказом неправомірності одержання ОСОБА_1
земельної ділянки у приватну власність. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час
виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку на ім.»я
позивача не були землекористувачами земельної ділянки біля будинку АДРЕСА_1, а
тому підстав для узгодження з ними меж земельної ділянки не було. Також суд
послався на рішення Макарівського районного суду від 7 лютого 2006 року,
відповідно до якого ОСОБА_1 правомірно отримав Державний акт на право власності
на земельну ділянку розміром 0, 25 га.

Судова
колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони зроблені з
врахуванням обставин справи, на підставі досліджених у судовому засіданні
доказів.

Доводи
апеляційних скарг є необгрунтованими і висновків суду не спростовують.

Судова
колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи,
дав їм належну правову оцінку, а тому рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись     ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги Макарівської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Макарівського районного суду   Київської
області від     4 березня 2007 року   залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом   двох місяців шляхом подання касаційної
скарги до Верховного Суду України .