Справа № 22-ц-4589 / 2007 року
Головуючий 1 інстанції - Савченко
Доповідач - Кружиліна О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого-судді
- Ситнік О.М.,

Суддів -
Шевченко Н. Ф., Кружиліної О.А., при секретарі - Андрійко О.В. розглянувши у
відкритому судовому засідання в залі суду в місті Харкові справу за

апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення
Харківського районного суду Харківської області від 18 липня 2007 року

по цивільній
справі за позовом Акціонерного товариства „Індекс банк" в особі філії
Харківська дирекція Акціонерного товариства „Індекс банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним договором та

за зустрічним
позовом ОСОБА_1 Акціонерного товариства „Індекс банк" в особі філії
Харківська дирекція Акціонерного товариства „Індекс банк" про визнання
договору недійсним ,-

ВСТАНОВИЛА:

11 липня 2006
року AT „Індекс банк" в особі філії ХД AT
„Індекс банк" звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, в якій
просило стягнути з відповідача заборгованість в сумі 4 169 грн., пеню за
прострочення сплати кредиту в розмірі 5 000 грн., витрати по сплаті державного
мита 91, 69 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
30 грн.

В обґрунтування
вимог позивач посилався на те, що між ним та відповідачем укладений кредитний
договір від 12.11.2003 року , за умовами якого ОСОБА_1 повинен був повернути
кредит до 11 листопада 2004 року. У зв'язку з тим, що відповідач порушив умови
повернення кредиту виникла прострочена заборгованість.

24 листопада
2006 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву до AT „Індекс
банк" в особі філії ХД AT „Індекс банк", просив визнати кредитний договір від
12.11.2003 року недійсним, як укладений з порушенням вимог закону, та частково
задовольнити основний позов в частині неповернутої суми за вирахуванням сплачених
відсотків.

Вказував, що
договір підписаний від імені ХД AT „Індекс
банк", яка не є юридичною особою. Крім того, ним кредитний договір був
укладений вкрай на невигідних для нього умовах, оскільки він був змушений взяти
кредит під тиском батька його жінки. Вважав несправедливими умови договору щодо
вимог по сплаті споживачем непропорційно великої суми компенсації, більш ніж 50
%, у випадку невиконання ним обов'язків за договором.

Рішенням
Харківського районного суду Харківської області від 18 липня 2007 року позов AT
„Індекс банк" в особі філії ХД AT „Індекс
банк" задоволений, в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Суд вирішив
стягнути з ОСОБА_1 на користь AT „Індекс банк" заборгованість за кредитним договором
4 169 грн., пеню 5 000 грн., судовий збір 91, 69 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 липня 2007 року
і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи
вимоги апеляційної скарги, посилається на порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що
судом до участі у справі не була залучена його дружина, не прийнято до уваги
те, що кредит було взято на невигідних підставах, він на той час знаходився у
тяжких обставинах. Вказує, що рішення ухвалено з порушенням таємниці нарадчої
кімнати.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи
і обговоривши доводи апеляції, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи
рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання щодо
повернення кредиту та сплати процентів відповідно до умов кредитного договору
ОСОБА_1 виконав неналежним чином. Стосовно позовних вимог ОСОБА_1, суд вважав
їх безпідставними та непідтвердженими ніякими доказами.

З таким
висновком суду судова колегія погоджується з наступних підстав.

Кредитний
договір між: сторонами укладений 12.11.2003 року.

За умовами
договору банк надав позичальнику кредит у сумі 10 000 грн. строком на 12
місяців - з 12 листопада 2003 року до 11 листопада 2004 року, ОСОБА_1 одержав
кредит в сумі 10 000 грн., який зобов'язався повернути і сплатити за його
користування комісійну винагороду в сумі, строки та на умовах, передбачених цим
договором. ОСОБА_1 зобов
'язався повернути кредит згідно із встановленим графіком рівними
частками на протязі 12 місяців до 11 листопада 2004 року.

Договором у п. 4
передбачені права та обов 'язки сторін. Банк зобов'язання, передбачені
укладеним договором, виконав. ОСОБА_1
повернув  суму кредиту лише  в розмірі
5 831  грн.,   сума заборгованості за кредитом складає 4
169 грн.

Таким чином,
свої зобов'язання за кредитним договором від 12.11.2003 року ОСОБА_1 не
виконав.

З огляду на те,
що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору,
одностороння відмова від зобов'язання не допускається, при вирішенні справи суд
першої інстанції вірно застосував положення цивільного закону та вважав за
необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь AT „Індекс
банк" заборгованість за кредитним договором 4 169 грн. і пеню 5 000 грн.

Щодо зустрічних
позовних вимог ОСОБА_1, то суд першої інстанції, перевіряючи доводи сторін,
забезпечив їм рівні можливості щодо надання доказів, доведеності перед судом їх
переконливості.

Судова колегія
вважає вірним висновок суду про те, що вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним
кредитного договору не знайшли свого фактичного підтвердження при вирішенні
справи, оскільки згідно cm.
60 ЦПК України позивачем за зустрічним позовом не надано жодного доказу в
обґрунтування своїх стверджень про укладення договору вкрай на невигідних для
нього умовах, не доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу
своїх вимог.

Суд дав
правильну оцінку доводам ОСОБА_1, всебічно і повно з'ясував суть договору,
волевиявлення її учасників, а також: інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору, який виник.

Враховуючи
наведене, судом вірно встановлені фактичні дані та відповідні їм
правовідносини, справа розглянута в межах заявлених позовних вимог, ухвалено
законне та обгрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Зазначені в
апеляційній скарзі доводи висновку суду не спростовують і не є підставою для
скасування чи зміни рішення.

Згідно з
частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 313, 314, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Харківського районного суду Харківської області від 18 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного
суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга
може бути подана протягом двох місяців з дня набрання ухвалою апеляційного суду
законної сили безпосередньо до Верховного Суду України.