РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

Справа № 2-458/2007 рік

26 червня 2007
року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючої
ЯНЖУЛИ С. А. при секретарі ЛИМАН Н.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення сум по договору позики.

ВСТАНОВИВ:

12.12.2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення сум по
договору позики.

В
обґрунтування позову зазначив,  що
12.12.2005 року він позичив гроші в сумі 20 000, 00 грн ОСОБА_2,  які вона зобов'язалася повернути 12.12.2006
року. 12.12.2005 року був укладений договір позики,  на підставі договору позики було складено розписку
про передачу позикодавцем та отримання позичальником суми позики. 21.11.2006
року відповідачка в письмовій формі була повідомлена про закінчення терміну
повернення суми позики,  але станом на
12.12.2006 року борг не повернуто. Просить суд стягнути з відповідачки борг в
сумі 20000, 00 грн та судові витрати. В період з 31.01.2007 року до 05.04.2007
року ОСОБА_1 уточнював позов щодо збільшення позовних вимог. Таким чином,  станом на 03.04.2007 року сума боргу складає:
20 000, 00 грн - сума боргу за договором позики та 1% від простроченої суми за
кожен день прострочки та індексу інфляції за весь час прострочки згідно п.3
договору позики,  а всього 40 000, 00
грн.

Просить
суд стягнути з відповідачки борг в сумі 20 000, 00 грн,  20 000, 00 грн з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочки,
а також 1% від простроченої суми за кожен день прострочки та судові
витрати.

В
судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та
пояснив,  що прострочка по зобов'язанню
станом на 03.04.2007 року складає 111 календарних днів,  таким чином,
сума відсотків більше ніж 100 відсотків від суми позики,  але перевищувати вказану суму він не
бажає,  тому і просить суд стягнути з
відповідачки всього 40 000, 00 грн.

Відповідачка
в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила,  що підписуючи договір позики,  вона його навіть не читала,  так як перед цим позивач пообіцяв їй,  що ця позика - просто дружня допомога. На
сьогоднішній день в неї є гроші,  щоб
сплатити основний борг,  а виплатити
відсотки в сумі 20 000, 00 грн вона не має змоги. Просить суд стягнути з неї
тільки суму основного боргу,  тобто 20
000, 00 грн,  так як позивач ввів її в
оману і вона не знала,  що прострочка за
кожен день становить 1% від простроченої суми.

Представник
відповідачки в судовому засіданні прохання відповідачки підтримала,  просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 основний борг в сумі 20 000, 00 грн.

Суд,  вислухавши сторони,  вивчивши матеріали справи,  вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Дійсно
12.12.2005 року сторони уклали договір позики,
посвідчений нотаріально,  згідно
якого відповідачка ОСОБА_2 отримала у позивача позику в сумі 20 000, 00
грн,  яку зобов'язалася повернути
12.12.2006 року,  про що також 12.12.2005
року було складено розписку,  посвідчену
нотаріально. 21.11.2006 року Позивач дійсно повідомив в письмовій формі
відповідачку про те,  що термін
повернення суми боргу закінчується 12.12.2006 року та попросив повернути борг.

Станом на
03.04.2007 року борг відповідачкою не повернутий.

Згідно
п.3 договору позики,  якщо позичальник
своєчосно не поверне суму позики від зобо'язаний сплатити на вимогу позикодавця
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочки,  а також 1 % від простроченої
суми за кожен день прострочки.

У
відповідність  ст.  509 ЦК
України - зобов'язанням є правовідношення,
в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу,  надати
послугу,  сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії,  а кредитор
має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У
відповідність  ст. 551 ЦК України
предметом неустойки може бути грошова сума,
рухоме і нерухоме майно.

Якщо
предметом неустойки є грошова сума,  її
розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір
неустойки,  встановлений законом,  може бути збільшений у договорі.

2

Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки,  встановленого актом цивільного

законодавства,  крім випадків,  передбачених законом.

Розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір

збитків,  та за наявності інших обставин,  які мають істотне значення.

Згідно   ст. 611
ЦК  України  у  разі
порушення  зобов'язання  настають
наслідки,   встановлені

договором або
законом,  зокрема:

1)       припинення зобов'язання
внаслідок одностороньої відмови від зобов'язання,  якщо не

встановлено договором або законом,
або розірвання договору;

2)
зміна умов зобов'язання;

3)
сплата неустойки;

4)
відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно
ч.1  ст. 614 ЦК України
особа,  яка порушила зобов'язання,  несе відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності),  якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно  ст.
1046 цього ж Кодексу - за договором позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші
речі,  визначені родовими ознаками,  а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

Договір
позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,  визначених родовими ознаками.

У
відповідність ч.2  ст.  1047 ЦК
України - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника або інший документ,  який посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або визначеної кількості речей

Згідно  ст.
1049 ЦК України
- позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі,  визначені
родовими ознаками,  у такій самій
кількості,  такого самого роду та такої
самої якості,  що були передані йому
позикодавцем ) у строк та в порядку,  що
встановлені договором.

Позика
вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей,  визначених родовими ознаками,  або зарахування грошової суми,  що позичалася,  на його банківський рахунок.

Копією
розписки від 12.12.2005 року та копією договору позики НОМЕР_1 від 12.12.2005
року,  посвідченим нотаріально та
зареєстрованим в реєстрі НОМЕР_2 підтверджується,  що ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 20 000, 00 грн
та зобов'язується повернути борг 12.12.2006 року.

Суд
вважає за можливе стягти з ОСОБА_2 на користь позивача суму боргу в розмірі 20
000, 00 грн,  20 000, 00 грн з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки,  а також 1% від простроченої суми за кожен
день прострочки,  всього 40 000, 00
грн,  витрати на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу,
пов'язаного з розглядом цивільної справи в розмірі 30 грн та судовий
збір в розмірі 400 грн.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  214-215,
224-226 ЦПК України,   ст.  ст. 509,
551,  611,  ч.1
ст. 614,   ст. 1046,  ч.2
ст. 1047,   ст. 1049 ЦК України,  - суд

ВИРІШИВ:

Стягти з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 бог в сумі 40 000 грн 00 коп,  витрати на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу,
пов'язаного з розглядом цивільної справи в розмірі 30 грн,  судовий збір в розмірі 400 грн,  а всього 40 430 (сорок тисяч чотириста
тридцять) гривень 00 коп.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду в апеляційний суд Дніпропетровської
області може бути подано через Першотравенський міський суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області
через Першотравенський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.