Справа №22-1203 2007 р.                                Головуючий у І
інстанції Письменний О.А.
17, 21                                                Доповідач
РІШЕННЯ

іменем України

25
вересня   2007 року                     Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

головуючого    Вербицького B.C.

суддів:  Єгорової С.М. Дуковського О.Л.

при
секретарі   Тітенко Л.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в М.Кіровограді цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду М.Кіровограда
від 2 квітня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Заслухавши
доповідача, пояснення апелянтів, представника позивачки, вивчивши матеріали
справи, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

В серпні
2006 рокуОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Посилалась на
те, що 30 червня 2006 року на вул.
Героїв Сталінграда м. Кіровограда відповідач, керуючи автомобілем
Магірус 80 держ НОМЕР_1не витримав безпечного інтервалу та допустив зіткнення з
належним їй автомобілем, яким вона керувала, ВАЗ 21104, держ НОМЕР_2Внаслідок
зіткнення її автомобіль отримав технічні ушкодження та втратив товарну вартість
на суму 1619 грн., що призвело до душевних потрясінь та моральних страждань,
чим їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 1500 грн. Просила стягнути з
відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 1619 грн., моральної шкоди -
1500 грн.

Рішенням
Ленінського районного суду м.Кіровограда від 2 квітня 2007 року позов
задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 300 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позов залишено без задоволення.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування вказаного рішення
та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Зазначається, що рішення не
відповідає вимогам матеріального та процесуального права, порушує її права .
Судом не в повній мірі досліджено всі обставини справи, дано неправильну оцінку
діям відповідача та безпідставно зроблено висновок про недоведеність вимог щодо
заподіяння їй матеріальної шкоди, а також безпідставно зменшено розмір
стягуваної нею моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2. ставиться питання про скасування вказаного рішення
та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Зазначається,  що рішення  не
відповідає  вимогам  закону.
Судом  не  в
повній  мірі

досліджено всі
обставини справи, дано неправильну оцінку його діям, не досліджено висновки
експерта поряд з іншими доказами, безпідставно зроблено висновок про
доведеність вимог щодо заподіяння позивачці моральної шкоди.

Колегія
суддів, заслухавши доповідача, пояснення апелянтів, які підтримали свої скарги,
заперечували проти скарг один одного, пояснення представника позивачки, який
зазначив, що висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що
апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
частково позов, суд встановив і виходив з того, що недотримання ОСОБА_2 вимог
Правил дорожнього руху України призвело до зіткнення автомобілів Магірус 80
НОМЕР_1 і ВАЗ 21104, НОМЕР_2внаслідок якого автомобіль позивачки було
пошкоджено, чим їй заподіяно матеріальні збитки та моральну шкоду. Проте, у
відшкодуванні матеріальної шкоди суд вважав необхідним відмовити, виходячи з
того, що страховою компанією було відшкодовано позивачці матеріальні збитки,
заподіяні внаслідок ДТП, відповідно до укладеного з нею договору.

Однак
погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки вони не
відповідають обставинам справи, а також зроблені на підставі неправильної
оцінки досліджених доказів та з порушенням норм матеріального права, які
підлягали застосуванню.

З
матеріалів справи вбачається, що 30 червня 2006 року на вул. Героїв Сталінграда
в м. Кіровограді сталася дорожньо-транспортна пригода при таких обставинах:
відповідач ОСОБА_2., керуючи автомобілем Магірус 80, НОМЕР_1, рухався по вул.
Курганній та здійснював поворот ліворуч з виїздом на вул.  Г.Сталінграда, що є головною по відношенню до
вул.  Курганної. вул.  Г.Сталінграда має по дві смуги для руху в
кожному напрямку. Здійснивши поворот, ОСОБА_2. продовжив рух по вул.
Г.Сталінграда по зустрічній смузі, оскільки крайня права смуга була зайнята
маршрутним таксі, а по лівій рухалося авто під керуванням ОСОБА_1 Маючи намір
зайняти свою смугу руху після проїзду ВАЗ 21104,НОМЕР_2 продовжував рухатись по
зустрічній смузі. Коли автомобілі сторін порівнялись, сталося їх дотичне
зіткнення.

Згідно
висновку авто-технічної експертизи (а.с.35-36) водію ОСОБА_2. при виїзді з вул.
Курганної на вул. Г.Сталинграду
слід було одразу займати праву сторону проїзної частини вул. Г.Сталінграду
в загальному потоці транспорту і категорично відмовитись від руху вліво по
зустрічній смузі. Тобто, при виконанні ним вимог п.10.5 Правил дорожнього руху,
за яким поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення
проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, він
мав би можливість уникнути створенню умов, що в подальшому привели до ДТП. Чи мала
можливість позивачка уникнути ДТП,
експерт не зміг зробити висновку, через те, що відсутні точні дані щодо траєкторії
руху автомобіля "Магірус" та про взаємне розташування автомобілів
сторін при здійсненні маневру об"їзду маршрутного таксі з боку автомобіля
"ВАЗ" під керуванням ОСОБА_1

З
матеріалів дослідженої в судовому засіданні справи про адміністративне правопорушення
вбачається, що постановою Ленінського районного суду від 22 серпня 2006 року,
яка набрала законної сили, ОСОБА_2. визнано невинним у вчиненні
адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, за відсутністю
складу адміністративного правопорушення. Суд дійшов висновку, що водій ВАЗ
21104, держ.НОМЕР_2, (ОСОБА_1) перед початком обгону не переконався в тому, що
жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути
створено перешкоду, не розпочав обгону, та створив перешкоду водієві Магірус
80, НОМЕР_1 (
ОСОБА_2.), який здійснював обгін.

Відповідно
до вимог ст.1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах( ст.1166 ЦК України), а саме: шкода, заподіяна одному з володільців з
вини іншого -відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому
заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох
володільців - розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно
від обставин, що мають істотне значення; при відсутності вини володільців у
взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування.

З
урахуванням обставин справи суд відповідно до ст. 1192 ЦК України за
вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються
відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стаття
1193 ЦК України
передбачає, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або
збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи,
яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування
зменшується, якщо інше не передбачене законом (ч.2).

Оцінивши
достатність і взаємний зв"язок доказів: висновок автотехнічної експертизи
(а.с.35), постанову Ленінського районного суду від 22 серпня 2006 року про
закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП,
схему ДТП, в їх
сукупності, враховуючи вищевказані норми матеріального права, колегія суддів
дійшла висновку, що відповідач, який на підставі доручення керував автомобілем
"Магірус", при повороті не дотримався Правил дорожнього руху,
внаслідок чого в подальшому не міг уникнути зіткнення, тому є винним у
заподіянні шкоди. Позивачка, керуючи власним автомобілем ВАЗ-21104, який
внаслідок ДТП був пошкоджений, при виконанні обгону допустила грубу
необережність, яка сприяла виникненню щкоди, тому має право на часткове
відшкодування збитків, пов"язаних з втратою товарної вартості автомобіля В
АЗ-21104.

При
цьому, необхідно зазначити, що суд першої інстанції неправильно застосував
норми матеріального права та безпідставно вважав, що вимоги в частині
відшкодування втрати товарної вартості автомобіля, не підлягають задоволенню.
Висновки суду ґрунтуються на припущеннях і суперечать вказаним ним нормам
права.

З
підстав, передбачених ст.309 ч.1 п.п.3, 4 ЦПК України рішення суду в частині
відмови у відшкодуванні матеріальної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог. Колегія суддів
вважає, що з урахуванням вищевикладених обставин відшкодуванню підлягає
половина заявленої суми збитків.

В іншій
частині рішення суду є законним і обгрунтованим, ухваленим з дотриманням норм
матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам
справи і наданим сторонами та дослідженим в судовому засіданні доказам.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія
суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду М.Кіровограда від 2 квітня 2007 року в частині
відмови у відшкодуванні матеріальної шкоди скасувати.

Позов
ОСОБА_1 в цій частині задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 810 (вісімсот
десять) гривень, а також 25 (двадцять п»ять) гривень 50 коп. у відшкодування
судового збору та 40 (сорок) гривень - витрат по оплаті експертизи.

В іншій
частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього
дня.