Справа №2-281
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

11 липня
2007 року                                                         Совєтський
районний суд

Автономної
Республіки Крим

у складі
:   головуючого                                      - судді Кордика С. В.

при
секретарі                                                      -
Коль Н.О.

за
участю позивача                                            -
ОСОБА_1

представника
відповідача                                  -
Мокренюк Л.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Совєтський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Совєтського районного
споживчого товариства Автономної Республіки Крим про визнання дійсним договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі,
визнання права власності на нежитлову будівлю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на
нежитлову будівлю - магазин №31 загальною площею 67, 9 м2,  якій розташований за адресою:АДРЕСА_1 Позовні
вимоги позивач мотивує тим,  що він 26
березня 2004 року уклав з відповідачем договір купівлі-продажу зазначеного
приміщення магазину. Відповідно до умов договору,  позивач сплатив відповідачу грошові кошти у
сумі 7700 гривень за зазначений об'єкт нерухомості,  а відповідач йому передав приміщення
магазину. Посвідчити укладений договір нотаріально не вважається за
можливе,  оскільки відповідач не має
правовстановлюючих документів на земельну ділянку,  розташовану під приміщенням магазину.

У
судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги та просив також визнати
укладений між ним та відповідачем договір купівлі-продажу приміщення магазину
дійсним,  оскільки відповідач ухиляється
від його нотаріального посвідчення,  не
надаючи правовстановлюючих документів на землю. Понесені судові витрати позивач
просив не стягувати на його користь.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його
задоволення,  пояснивши,  що Совєтське районне споживче товариство
дійсно ухилилося від нотаріального посвідчення правочину у зв'язку з тим,  що для цього йому необхідно було понести
додаткові витрати по оформленню земельної ділянки.

Суд,  заслухавши сторони,  дослідивши матеріали цивільної справи,

встановив:

26
березня 2004 року сторони уклали між собою у письмовій формі договір
купівлі-продажу,  за умовами якого
відповідач зобов'язався передати позивачу у власність нежитлове приміщення -
магазин №31,  якій розташований за
адресою: АДРЕСА_1,  а позивач
зобов'язався сплатити відповідачу за зазначений об'єкт нерухомості 7700
гривень.

Як
встановлено у судовому засіданні,
позивач сплатив відповідачу 7700 гривень у рахунок належних з нього
платежів за договором,  що
підтверджується відповідними квитанціями (а.с.
6-7). Відповідач передав позивачу приміщення магазину,  що підтверджується відповідним актом
приймання-передачі (а.с.  8).

У
відповідності зі  ст.  657 ЦК України,  договір купівлі-продажу нерухомого майна
підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому як встановлено судом,  відповідач ухилився від нотаріального
посвідчення укладеного з позивачем договору купівлі-продажу,  що не заперечується представником
відповідача,  якій у судовому засіданні
пояснив,  що відповідач дійсно ухилився
від нотаріального посвідчення правочину у зв'язку з тим,  що для цього йому необхідно було понести
додаткові витрати по оформленню земельної ділянки.

У
відповідності зі  ст.  220 ч.2 ЦК України,  якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору,  що підтверджується
письмовими доказами,  і відбулося повне
або часткове виконання договору,  але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,  суд може

2

визнати
такий договір дійсним.  При таких
обставинах,  аналізуючи сукупність
наданих позивачем доказів,  враховуючи,  що зміст правочину не суперечить закону та
моральним засадам суспільства,  вчинений
особами,  які мають необхідний обсяг
цивільної дієздатності,  суд доходе
висновку,  що заявлений позов підлягає
задоволенню. При цьому,  оскільки у
відповідності зі  ст.  655 ЦК
України за договором купівлі-продажу майно передається у власність
покупця,  суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги у частині визнання за позивачем права власності на
об'єкт нерухомості.

Вирішуючи
питання про судові витрати,  суд,  враховуючи думку позивача і керуючись
принципом диспозитивності цивільного процесу,
вважає за можливе не стягувати їх на користь позивача.

На
підставі  ст.  220 ч.2,
ст.  392 ЦК України,  керуючись
ст.  ст.  5,  10,  57,
208,  209,  212-215,
218,  223 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати
договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - магазина №31 загальною площею 67,
9 (шістдесят сім цілих дев'ять десятих) квадратних метрів,  якій розташований за адресою:АДРЕСА_1,  укладений 26 березня 2004 року між Совєтським
районним споживчим товариством Автономної Республіки Крим у якості продавця і
ОСОБА_1 у якості покупця - дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю -магазин №31 загальною площею
67, 9 (шістдесят сім цілих дев'ять десятих) квадратних метрів,  якій розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішення
суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим шляхом
подачі апеляційної скарги через Совєтський районний суд Автономної Республіки
Крим протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,  яка може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення суду. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Совєтський районний суд АР
Крим.

Рішення
суду набуває законної сили після закінчення десятиденного строку,  передбаченого для подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано,  та
двадцяти ден ного строку для подання апеляційної скарги,  який вираховується з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження.