Справа №2-2445
РІШЕННЯ

Іменем                  України

11 липня 2007 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді -                                                                             Оздоби М.О.,

при секретарі -                                                                                                  Сакуновій Т.П.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, суд, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що перебуває з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.07.1977р., від даного шлюбу
неповнолітніх дітей не мають. Шлюб між сторонами не склався через постійні
непорозуміння, сварки, а відповідач в даний час має іншу сім»ю, в зв»язку з чим
з квітня 2007р. сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, не
ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет. Також позивачка просить
поділити майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя та
виділити їй квартиру АДРЕСА_1, а відповідачу автомобіль «Фольксваген» державний
номерний знак НОМЕР_1.

В судовому
засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Відповідач в
попередньому судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, в частині поділу майна позов визнав.

Відповідно до
ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4
ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з
вищенаведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з
06.07.1977р. (а.с.5 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від шлюбу
неповнолітніх дітей не мають.

Як пояснила в
судовому засіданні позивачка та не заперечував відповідач, їх подружнє життя не
склалось через постійні сварки, які призвели до неприязних відносин, в зв»язку
з чим з квітня 2007р. вони

2

припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільне
господарство не ведуть, мають окремий
бюджет, вважають примирення неможливим.

За таких обставин
суд вважає, що причини, які спонукали сторони на розірвання шлюбу є
обґрунтованими, подальше збереження сім»ї стало неможливим, а тому позов про
розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до
ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної
власності.

Вирішуючи
питання про поділ майна, суд виходить з того, що в судовому засіданні
встановлено, що обсяг спільного майна подружжя складається з квартири АДРЕСА_1 та автомобіля «Фольксваген», державний
номерний знак НОМЕР_1 (а.с.б-копія договору купівлі-продажу, а.с.21- свідоцтво
про реєстрацію).

У відповідності
до частини 1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Приймаючи до
уваги, що сторони домовились про поділ спільного майна, а в судовому засіданні
просили суд визнати за позивачкою право власності на квартиру, а за
відповідачем на автомобіль, суд вважає, що позовні вимоги і в цій частині
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.60, 69, 70, 71, 110, 112 СК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 130,
174, 212-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований
06 липня 1977 року у Центральному палаці реєстрації шлюбів м.Києва між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, про що зроблено актовий запис №2587 -розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС з ОСОБА_2 стягнути
17грн. на користь держави, ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Поділити майно та виділити у користування ОСОБА_1 та визнати за нею
право власності на квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_2 виділити у користування та визнати право власності на автомобіль «Фольксваген», 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.