Справа № 22ц - 5467 / 2007                               Головуючий в 1 інстанції - Якименко Л.Г.
Категорія - 2/5                                              Доповідач  -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 грудня 2007 року                Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого   - Глущенко Н.Г.

судців                 - Григорченка Е.І., Прозорової М.Л.

при секретарі  - Білоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Державного
підприємства "Будівельно-монтажне управління "Дніпротрасзв'язок"
та

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бідівельно-монтажний по'ізд-870" на
рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня
2006   року   по
справі   за   позовом
ОСОБА_1   до Дніпропетровської міської ради про визнання права
власності на об'єкт самовільного будівництва, -

ВСТАНОВИЛА:

ДП
"БМУ"Дніпротрасзв'язок" та ТОВ "Бідівельно-монтажний
поїзд-870" звернулися до суду з
апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Амур-Нижньо дніпровського районного суду м.
Дніпропетровська від 13.10.2006 року та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Зазначеним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Суд визнав за ОСОБА_1 право власності на
самочинно збудовану прибудову літ. AIV-1 загальною площею 180,9 кв. м. по АДРЕСА_1 без додаткових
актів введення в експлуатацію / а. с. 37 /.

Як на підстави апеляційної скарги ДП "БМУ"Дншротрасзв'язок"
та ТОВ "Бідівельно-монтажний
поїзд-870" посилаються на те, що рішення є незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та
процесуального закону / а. с. 61-62 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія судців
приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити , а рішення
суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції
відповідно до п.4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України з наступних підстав.

2

Згідно п. 4 ст. 311 ЦПК України -
рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб,
які не брали участі у справі.

З матеріалів справи, зокрема рішення АНД районного суду м. Дніпропетровська
від 13.10.2006 року, вбачається, що суд визнав за
ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовану прибудову літ. AIV-1 загальною площею 180,9 кв. м. по
АДРЕСА_1 на підставі ст. ст. 319,376 ЦК України та Закону України
"Про власність". При цьому суд виходив з того, що прибудова літ. AIV-1 загальною площею 180,9 кв. м.
самовільно збудована позивачем ( оскільки побудована без належного дозволу на
проведення будівельних робіт) з метою благоустрою та покращення умов користування спорудами по АДРЕСА_1, які належать
позивачу на праві власності.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи, а також діючому
матеріальному та процесуальному закону.

Згідно ч. З ст. 376 ЦК України - право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була ш відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Ухвалюючи рішення по справі та визнаючи за позивачем право власності на
самочинно збудовану прибудову літ. AIV-1 загальною площею 180,9 кв. м. по АДРЕСА_1 суд першої
інстанції не прийняв до уваги вище зазначений
матеріальний закон, як і не встановив чи виділена у встановленому законом порядку ОСОБА_1 земельна ділянка під самочинне
будівництво, тобто суд не встановив чи є правові підстави для
вирішення даного питання у судовому порядку.

Розглядаючи справу по суті суд не встановив хто є власником земельної
ділянки (чи в користуванні кого вона
знаходиться відповідно до чинного законодавства) на якій було споруджено будівлю позивачем і не вирішив питання про залучення
зазначених осіб до участі у справі.

Судом не встановлено на якій земельній ділянці позивач самочинно збудував будівлю:
по АДРЕСА_1 чи по АДРЕСА_2.

З матеріалів справи вбачається, що дружині позивача - ОСОБА_2 ( яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1) згідно договору оренди земельної
ділянки від 13.04.2000 року, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради
від 16.09.1999 року № 2052, було надано в оренду строком лише на 1
рік земельну ділянку загальною площею 0,1565 га по АДРЕСА_2 / а. с. 7-8,11 /, а
не по АДРЕСА_1.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від
01.12.1995 року земельна ділянка по вул. Комінтерна, 41 в м. Дніпропетровську
площею 1,0265 га передана у постійне користування ДП "БМУ
"Дніпротрасзв'язок" відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 23.09.19992 року № 34 та рішення
міськради від 19.10.1995 року № 1390. Рішенням
Дніпропетровської міськради від 20.04.2005 року 14*9 500/26 "Про внесення змін до рішення виконкому міськради від
19.10.1995 року № 1390 "Про надання земельної ділянки
по АДРЕСА_2 Державному підприємству "БМУ "Дніпротрасзв'язок" - у постійне користування передано земельну
ділянку по фактичному розміщенню управління: 0,5341 га та 0,1767 га/ а. с.42-48
/.

Однак, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не прийняв до уваги
вище зазначені обставини і в порушення вимог ст.33 ЦПК України не обговорив
питання про залучення до участі у справі відповідачем
(співвідповідачем) ДП "БМУ "Дніпротрасзв'язок",
якому на час розгляду справи було передано земельну ділянку в постійне
користування.

3

Таким чином, суд
вирішив питання про права та обов'язки особи, яка не брала участі у справі, що € безумовною
підставою для скасування рішення суду та направлення справи на новий
розгляд.

Крім того, при новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно
обговорити питання і про залучення до участі у справі ТОВ
"Будівельно-монтажний поїзд-870" згідно зі ст. 33 ЦПК України, оскільки відповідно до Договору купівлі-продажу
цілісного майнового комплексу від 02.03.2007
року Регіональним відділенням Фонду державного майна України в
Дніпропетровській області було продано ТОВ "Будівельно-монтажний поїзд-870" цілісний майновий комплекс - ДП "БМУ
"Дніпротрасзв'язок", розташований по АДРЕСА_2 / а.
с. 49-57 /.

Ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції, в порушення вимог чинного
законодавства, не встановив чи відповідає будівельним, санітарним нормам
самочинно збудована позивачем будівля, чи може
вона бути введена в експлуатацію і чи придатна вона за своїм
станом для експлуатації по призначенню.

В матеріалах
справи відсутні відповідні висновки спеціалістів з вище зазначених питань ( органів державного архітектурно-будівельного
контролю, пожежної і санітарної інспеції і т.
д.), як і відсутній висновок технічної експертизи.

Зі Звіту № 172/06/01 від 19.05.2006 року про проведення оцінки вартості
майна самочинної прибудови ( наданої суду позивачем ) вбачається, що будівля
має цілий ряд дефектів (тріщини в цоколі,
поширені тріщини на всю висоту будівлі, викривлення та значне просідання окремих ділянок стін, глибокі тріщини в середній частині
склепіння впродовж балок і т. д.) / а. с. 19
/, але суд не прийняв до уваги дані обставини.

Не прийняв до уваги суд першої інстанції, що згідно ст. 31 Закону України
"Про місцеве самоврядування в
Україні" від 21.05.19997 року (з послідуючими змінами та доповненнями) -
питання прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів (збудованих не в порядку встановленим діючим
законодавством) - є компетенцією виконавчих органів місцевих рад і судові
органи можуть вирішувати питання права власності на
самочинне будівництво тільки шляхом оскарження дій органів в межах їх компетенції,
а не замість них.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення
суду скасуванню, як таке, що ухвалене з порушенням норм
процесуального та матеріального закону.

Керуючись ст.ст. 303,307,311 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Будівельно-монтажне
управління "Дніпротрасзв'язок" та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельно-монтажний поїзд-870"
- задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2006 року - скасувати, справу направити на новий
розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.