Справа № 2-1523/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м. Ковель                                                                                                           03 вересня 2007 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням
судді  Лапіна О. Ф.,

за участі
секретаря     Зикової М.В,

представника позивача прокурора Клімука B.C., позивача        ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

встановив:

Ковельський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з
позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок
злочином в розмірі 417, 59 грн. та 4 000 грн., - солідарно.

На обґрунтування
позовних вимог вказує на те, що 13 квітня 2007 року близько 13 год. на кладовищі в с. Вербка Ковельського
району, ОСОБА_2 на
ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс удар лопатою по правому
передпліччю ОСОБА_1, спричинивши тілесні
ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме - закритий перелом обох
кісток правого передпліччя зі зміщенням. У зв'язку з отриманими тілесними
ушкодженнями ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному
відділенні Ковельської ЦРЛ з 24 квітня по 12 травня 2007 року, витративши на лікування 417 грн. 59 коп., що
стверджується копіями фіскальних чеків. Також вказує, що злочинними
діями ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в
4000 грн. З приводу заподіяної матеріальної та
моральної шкоди ОСОБА_1 заявлено цивільний позов. Однак, кримінальна справа про
обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 122 КК України постановою Ковельського міськрайонного суду від
27.06.2007 року закрита на підставі ст. 1 п.а Закону України «Про амністію» від
19.04.2007 року, та цивільний позов, заявлений ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Покликаючись на норми ст. ст. 1166-1168 ЦК
України та на ту обставину, що вказана шкода на даний час потерпілому, а
позивачу по справі ОСОБА_1 не відшкодована, - ставить питання про стягнення
417,59 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної шкоди з
неповнолітнього ОСОБА_2, а у
випадку - передбаченому ст. 1179 ЦК
України - його батька -ОСОБА_3.

У судовому
розгляді позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити із викладених у ньому підстав.
Додатково пояснив, що протиправними діями ОСОБА_2 йому заподіяно
матеріальну шкоду, пов'язану із витратами
на лікування, які відповідно до представлених квитанцій складають суму 417 грн.
59 коп. Моральні страждання позивач обґрунтовує тим, що протиправною
поведінкою відповідача йому заподіяно душевні хвилювання, що вимагало від нього
додаткових зусиль для організації життя, а саме, зусиль для відновлення стану
фізичного і душевного здоров'я,

2

погіршеного в результаті протиправних дій відповідача.
Оскільки відповідачі не вирішили питання про добровільне відшкодування
заподіяної шкоди ставить питання про стягнення матеріальної та моральної шкоди
в примусовому порядку.

Представник позивача - прокурор Клімук B.C. у судовому розгляді позов підтримав у повному обсязі та прохає його
задовольнити із наведених у ньому підстав.

Відповідачі у
судовий розгляд не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про час
та місце слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про що
свідчать розписки в отриманні поштових відправлень.

Беручи до уваги,
що зібраних у справі доказів достатньо для вирішення позову по суті та зі згоди
позивача, - суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії
постанови Ковельського міськрайонного суду від 27.06.2007 року по справі про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України вбачається, що ОСОБА_2
ставилося у вину заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості
потерпілому ОСОБА_1 за наступних обставин.

Так, 13 квітня
2007 року близько 13 год.
на кладовищі в с.
Вербка Ковельського району, ОСОБА_2 на ґрунті неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_1 удар
лопатою по правому передпліччю, спричинивши закритий перелом обох кісток
правого передпліччя зі зміщенням. / а.с. 8/ Вказані факти також стверджуються
матеріалами кримінальної справи № 1-196/07, оглянутими в ході судового
розгляду.

У судовому
розгляді встановлено, що у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_1 перебував на стаціонарному
лікування в травматологічному відділенні
Ковельської ЦРЛ з 24 квітня по 12 травня 2007 року, що стверджується довідками
Ковельської ЦРЛ № 12 від 02.07.2007 року та № 1642 від 13.04.2007 року / а.с.
4/.

Проходячи курс
лікування ОСОБА_1 витратив 417 грн. 59 коп., що стверджується копіями
фіскальних чеків / а.с. 6-7/.

Статтею 1166 ч.
1 ЦК України
передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичній особі,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі доказів, досліджених в ході судового розгляду встановлено, що
внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 позивачу по
справі -ОСОБА_1 заподіяно майнової шкоди на
суму 417 грн. 59 коп., сума обрахована відповідно до представлених суду
письмових доказів.

Таким чином
вказана сума заподіяних збитків підлягає стягненню з винного на користь
позивача.

Позовні вимоги в
частині стягнення моральної шкоди в сумі 4000 грн. підлягають до задоволення із
наступних підстав.

Відповідно до
ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини, причому, у відповідності до ч. 1 ст. 1168 ЦК

3

України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована
одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Виходячи із
засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер та обсяг
страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, тяжкості вимушених
змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення
попереднього стану, беручи до уваги вимоги позивача, - суд приходить до
висновку, що з відповідача слід стягнути на
користь позивача 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

' Відповідно до
ст. 1179 ЦК України
неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає
за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах, однак, у разі
відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування
завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в
повному обсязі її батьками, якщо вони не
доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини, причому обов'язок
батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала
шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна,
достатнього для відшкодування шкоди.

Із врахуванням
вказаного положення Закону заподіяна ОСОБА_2 шкода підлягає до відшкодування
ним в повному обсязі, а у разі відсутності в останнього майна, достатнього для
її відшкодування - ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в
повному обсязі ОСОБА_3, батьком неповнолітнього.

Відповідно до
вимог ч.3 ст. 81 та ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на
користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, ст. 1166, 1167, 1168, 1179 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 417 ( чотириста сімнадцять ) грн. 59 коп., заподіяної майнової шкоди та
4000 ( чотири тисячі) грн. моральної шкоди, а всього 4417 ( чотири тисячі
чотириста сімнадцять) грн. 59 коп.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в
розмірі 51/ п'ятдесят одна / грн. та 30 / тридцять/ грн. витрат
на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в суді.

У разі
відсутності у ОСОБА_2 майна,
достатнього для відшкодування завданої
шкоди, відшкодування покласти до досягнення повноліття ОСОБА_2 на його
батька - ОСОБА_3.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі апеляційної
скарги без попереднього подання заяви - протягом строку, встановленого для
подання заяви про апеляційне оскарження.

4

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.