РІШЕННЯ

Іменем України

14
червня 2007 року Голосіївський районний суд м. Києва

В складі
головуючого                         судді
Чередніченко Н.П. \

При
секретарі                                                Гайді
В.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
військової частини А-1901 про стягнення заборгованості по виплаті грошових
компенсацій за не отримані продовольчі пайки та не отримане речове майно ,-

Встановив :

Позивач
звернуся до суду з вищевказаним позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги
тим , що він проходив службу з Збройних Силах України з серпня 2000 року до
жовтня 2006 року . Його вислуга у календарному обчисленні складає 11 років .

Під час
проходження військової служби йому не виплачувалася грошова компенсація замість
продовольчих пайків та замість речового майна . В зв2язку із звільненням із
Збройних Сил України його було виключено зі списків особового складу та усіх
видів забезпечення , тому він не може отримати заборгованість . З огляду на
викладене просив стягнути з військової частини А 1901 заборгованість за
неотримані продовольчі пайки в сумі 22948,20 грн. та за неотримане речове майно
в розмірі 1146 ,69 грн., а також судові витрати.

В
судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги за вищевикладеними
обставинами та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти їх
задоволення та пояснив , що у 2000-2001 роках була призупинена дія ч.2 ст. 9
Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей « , в зв»язку з чим за вказаний період позивачу як і іншим
військовослужбовцям вказані компенсації не виплачувалися .

У 2003
та 2004 рік вищевказані компенсації також позивачу не виплачувалися . оскільки
видатки на такі види виплат не були передбачені у Законах «Про державний бюджет
на 2003 рік» , «Про державний бюджет на 2004 рік» , « Про державний бюджет на
2005 рік « та « Про державний бюджет на 2006 рік» . На підставі викладеного
просив у позові відмовити .

Заслухавши
сторони , дослідивши матеріали справи , судом встановлено наступне .

Наказом
начальника Генерального штабу головнокомандуючі Збройних Сил України від
27.09.2006 року № 302 звільнено з військової служби у запас за п.63, п.п.а (
після закінчення строку контракту) ОСОБА_1 (а.с.6)

Наказом
командира в/ч А 1901 від 31.10.2006 року № 230 (а.с.7) ОСОБА_1 був виключений
зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Згідно
довідки-розрахунку № 1 позивачу було нараховано до виплати компенсація за не
отримане речове майно в сумі 1 146,69 грн. (а.с.9)

Відповідно
до ст.. 9 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» в редакції станом на 26 грудня 2005 року . на час
звільненняОСОБА_1 із військової служби , військовослужбовці одержують за
рахунок держави грошове забезпечення , а також речове майно і продовольчі пайки
або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них .

Відповідно
до ст..2 Закону
України « про деякі заходи щодо економії бюджетних коштв» від 17.02.2000 року №
1459 III призупинено дію частини другої ст..9 Закону

України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині
держання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації
замість них та замість речового майна ( за винятком військовослужбовців МО України , Служби
безпеки України , Служби зовнішньої розвідки України , Державної прикордонної
служби України , Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх
військ Міністерства внутрішніх справ України , що використовують цивільний одяг
, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовця).

Крім
того відповідно до п.27 Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №
1444, військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння
військової форми одягу , за бажанням можуть отримати речове майно , яке вони не
отримали під час звільнення , або грошову компенсацію за нього за цінами на
день підписання наказу про звільнення.

Таким
чином на думку суду , зупинення дії ст..
9 в частині отримання за бажанням військовослужбовця грошової компенсації
замість речового майна , не позбавляє права військовослужбовця на отримання
належного йому речового майна.

Згідно
довідки № 1 від 31.10.2006 року заборгованість за належне до видачі ОСОБА_1
речове майно складає 1146,69 грн. (а.с.9)

Представником
відповідача в судовому засіданні не заперечено , що речового майна, належного
до видачі ОСОБА_1 на суму 1146,69 грн. не має .

Оскільки
під час звільнення ОСОБА_1 був позбавлений можливості отримати належне йому
речове майно , є підстави для стягнення на його користь грошової компенсації за
нього .

Зазначене
не суперечить Закону України « Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів
« від 17.02.2000 року , оскільки стягнення грошової компенсації за речове майно
та за не отримані продовольчі пайки , не є виплатою грошової компенсації
замість речового майна та не отриманих продовольчих пайків за вибором
військовослужбовця , яка передбачена ст..
9 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей» та зупинена Законом Українивід 17 лютого 2000 року , крім того
як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 20.03.2002 року,
надання компенсацій , гарантій та пільг окремим категоріям громадян, в тому
числі військовослужбовцям Збройних Сил України є певною соціальною допомогою ,
підтримкою , додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію
права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім»ї,
що включає достатнє харчування , одяг , житло. Вказані додатки до основних
джерел існування . зокрема щодо служби в Збройних Силах України , є гарантіями
забезпечення професійної діяльності цих категорій громадян , а також
ефективного функціонування відповідних державних органів влади .

З огляду
на викладене суд прийшов висновку , що зобов»язання , які взяла на себе держава
, забезпечуючи соціальний захист громадян , які перебувають на службі у
Збройних Силах України , повинні виконуватися належним чином і зупинена дія
норми Закону , якою позивачу надано право на отримання грошової компенсації за
не отримані продовольчі пайки та не отримане речове майно є порушенням його
прав , визначених не тільки сь.9 Закону України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей» , а і ст.. 43, 48
Конституції України.

На підставі
викладеного т керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України,-

Вирішив :

Позов
задовольнити.

Стягнути
з військової частини А 1901 , р/р 0 в УДК в м. Києві , МФО
820019 , код ЗКПО 07933999 на користь ОСОБА_1 компенсацію за не отримане
речове майно в сумі 1146,69 грн. та не отримані продовольчі пайки в сумі
22948,20 грн., а також судові витрати , що складаються зі сплаченого державного
мита в розмірі 241,42 грн. , 39,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи судом , всього стягнути 24336,31 грн. ( двадцять
чотири тисячі триста тридцять шість гривень 31 коп.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подана апеляційна скарга протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження , якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано . Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана в
строк , встановлений ст..
294 ЦПК України , рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано ,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .