СПРАВА 2-279/06
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 липня
2007 року                                                                м.Житомир

Корольовський
районний суд м.Житомира в складі: головуючого-судді Гансецької І.А. при
секретарі Будяшевській Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі
справу за позовом ОСОБА_1до Житомирської
міської ради, Житомирського міськиконкому, Комунального підприємства "Житомирський
міський центр земельних відносин", Житомирського міського управління
земельних ресурсів про захист прав землекористувача,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась
до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог зазначила, що є
власником будинку № 32 по вулиці Набережній під скелями в м.Житомирі. В грудні
2002 року уклала з ДП "Житомирський міський центр ДЗК" угоду на
підготовку документів для приватизації прибудинкової земельної ділянки, за що
заплатила 140 грн. 15.07.2004 року міська комісія по вирішенню земельних спорів
Житомирського міського управління земельних ресурсів прийняла рішення про
передачу їй у власність 555 кв.м. земельної ділянки, а 29.09.2004 року рішенням
двадцятої сесії четвертого скликання Житомирської міської ради земельну ділянку
в розмірі 555кв.м. їй було передано у власність для обслуговування жилого
будинку, що порушує її права землекористувача, оскільки рішенням виконкому Житомирської
міської ради в 1954 році за належним їй будинком була закріплена земельна
ділянка площею 559 кв.м. Просила визнати незаконними кадастрові плани земельної ділянки АДРЕСА_1від 17.04.2003 р. та
від 19.01.2004 p., визнати незаконним рішення міської комісії по
вирішенню земельних спорів Житомирського міського управління земельних ресурсів
від 15.07.2004 p., встановити зовнішні розміри земельної ділянки та її
площу відповідно до висновку судово-технічної експертизи, зобов"язати
Житомирський міськвиконком, міське управління земельних ресурсів та КП
"Житомирський міський центр земельних відносин" безоплатно
підготувати документи для передачі у власність 559 кв.м. земельної ділянки по
вул.Набережній під скелями в м.Житомирі.

В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному
обсязі.

Представник
відповідачів - Житомирської міської ради, Житомирського міськиконкому,
Комунального підприємства "Житомирський міський центр земельних
відносин" в судовому засіданні позов не визнав та просив залишити його без
задоволення.

Представник відповідача - Житомирського міського управління земельних
ресурсів в судове засідання не з"явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що даний позов не
підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, суд вважає необгрунтованими
вимоги позивача щодо визнання незаконними кадастрових планів земельної ділянки
АДРЕСА_1від 17.04.2003 р. та від 19.01.2004 р. з підстав, зазначених в ст. 155
ЗК України, оскільки дана стаття передбачає відповідальність органів виконавчої
влади та органів місцевого самоврядування за видання актів, які порушують права
власників земельних ділянок. Кадастрові плани не є актами, виданими органами
виконавчої влади і місцевого самоврядування, позивач не є власником земельної
ділянки і нею не надано суду доказів, які б свідчили про порушення її прав. Також, суд приходить до висновку про відсутність
підстав для визнання незаконним рішення міської комісії по вирішенню земельних
спорів Житомирського міського управління земельних ресурсів від
15.07.2004 р. виходячи з такого. Відповідно до вимог ст. 12 ЗК України до
повноважень міських рад належать розпорядження землями територіальних громад,
передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян,
вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності. Відповідно до
вимог ст.20 ЗК України зміна цільового призначення земель провадиться органами
виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення
про передачу цих земель у власність. Використання земель житлової та
громадської забудови, згідно вимог ст.39 ЗК України здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану
земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм.

2

Проект відведення
земельної ділянки при безоплатній приватизації , відповідно до вимог ст. 118 ЗК
України , погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним
органами, органом архітектури.

Позивач є
власником будинку АДРЕСА_1. За даним будинковолодінням зареєстрована земельна
ділянка площею 559 кв.м., відповідно до рішення виконкому Житомирської міської
ради № 137 від 13.02.1954 року. Фактичний розмір ділянки, яким користується в
даний час позивач становить 554 кв.м. В 2002 році позивач звернулась до міської
ради з заявою про приватизацію даної земельної ділянки. При підготовці
документів Житомирське міське управління земельних ресурсів звернулось до
головного управління містобудування та архітектури з проханням надати письмовий
висновок про можливість передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1. з
урахуванням вимог генерального плану міста та нормативів мінімальної ширини
провулку Водопровідного. Головне управління містобудування та архітектури
надало висновок про те, що згідно з пунктом 3.22 Державних будівельних норм
України "Планування і забудова міських і сільських
поселень" ДБН 360-92 у районах садибної забудови проїжджа частина внутрішньоквартальних
проїздів з двома смугами руху приймається шириною 5,5 м, а ширина
тротуарів - 0,75 м. Згідно п.2 ст.71 ЗК України землі під проїзною частиною,
узбіччям, земляним полотном, декоративним озелененням,
кюветами, тощо відносяться до земель дорожнього господарства. В зв"язку з
цим, частина провулку Водопровідного яка межує з садибою по вул..Набережній під
скелями,32 підлягає поверненню.

На підставі
таких висновків головного управління містобудування та архітектури міська комісія по вирішенню земельних спорів вирішила
надати в приватну власність ОСОБА_1. земельну ділянку площею 555 кв.м.

Крім зазначеного, відповідно до Положення про міську комісію по вирішенню
земельних спорів, затвердженого сесією міської ради від 18.07.2002
року, рішення вказаної комісії носять рекомендативний характер і не є
обов"язковими при вирішенні питань щодо передачі у власність земельних
ділянок міською радою.

Разом з тим,
рішення двадцятої сесії четвертого скликання Житомирської міської ради № 417
від 29.09.2004 року про передачу земельної ділянки в розмірі 555 кв.м. у
власність для обслуговування жилого будинку позивач не оскаржує.

Враховуючи, що
зазначене рішення сесії Житомирської міської ради є чинним, позовні вимоги про встановлення зовнішніх розмірів
земельної ділянки та її площі, про зобов'язання безоплатно підготувати
документи для передачі у власність 559 кв.м. земельної ділянки є
безпідставними, тому суд також залишає їх без задоволення.

Керуючись ст.ст.
10, 57-60,208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 12, 20, 39, 71, 118 ЗК України,
суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позову до Житомирської міської ради, Житомирського
міськиконкому, Комунального підприємства "Житомирський міський центр
земельних відносин", Житомирського міського управління земельних ресурсів
про визнання незаконними кадастрових планів
земельної ділянки АДРЕСА_1 від 17.04.2003 р. та від 19.01.2004 p., визнання
незаконним рішення міської комісії по вирішенню земельних спорів Житомирського
міського управління земельних ресурсів від 15.07.2004 p., встановлення
зовнішніх розмірів земельної ділянки та її площі, про зобов"язання
безоплатно підготувати документи для передачі у власність 559 кв.м. земельної
ділянки.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський
районний суд м.Житомира протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яку може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений законом строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.