Справа № 2-1569/ 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

07
серпня 2007 року                                                  місто
Лозова

Лозівський
міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Жмуд Н.М., за
участю секретаря судових засідань - Клименко
О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті
Лозова Харківської області цивільну справу за позовом Акціонерної компанії
"Харківобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення оплати за договором
купівлі-продажу отриманої товарної продукції та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

02 липня
2007 року Акціонерна Компанія "Харківобленерго" звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_1
про стягнення оплати за договором купівлі-продажу отриманої товарної
продукції та судових витрат, посилаючись на те, що згідно відкритого особистого
рахунку НОМЕР_1 на підставі договору про користування електричною енергією,
побутовий абонент ОСОБА_1
використовувала електроенергію для власних побутових потреб за адресою :
АДРЕСА_1. Однак станом на 01.06.2007 року заборгованість по сплаті за
використану електроенергію склала 109 грн.13 коп.. У відповідності з пунктами 19,20 Правил користування
електричною енергією для населення і пунктів 1,11 Договору відповідачі були
зобов'язані щомісячно проводить оплату за використану ними електроенергію не
пізніше 10 числа наступного місяця, або в термін вказаний в платіжному
документі Лозівського РВЕ АК "Харківобленерго", але відповідач
своєчасно не вносила оплату за використану електроенергію, тому у неї виникла
заборгованість.

На
підставі вищевикладеного, Акціонерна Компанія "Харківобленерго"
просить стягнути на її користь з ОСОБА_1: заборгованість за використану
електроенергію в сумі 109 грн. 13 коп.; витрати по сплаті на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., а також
витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. 00 коп..

У судове
засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву, в якій просив
справу слухати за його відсутності, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач
у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі і вказала, що оплату не про­водила
тому що не працювала, однак знає, що на підставі укладеного договору з АК
«Харкі­вобленерго» вона повинна здійснювати проплату за використану електричну енергію.,
про що надала суду свою письмову заяву (а.с.№31)

Згідно з
ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено, що відповідно до довідки (а.с. № 5) відповідачка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 (яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2), фактично
вона мешкає з 2000 року, але зареєстрована в АДРЕСА_2.

На
підставі договору про користування електричною енергією від 16 липня 2003 року
(а.с. № 9-10) побутовий абонент ОСОБА_1 разом з ч.1енами своєї родини регулярно користується
електричною енергією згідно Особистого рахунку НОМЕР_1 та Договору про
користування електричною енергією.

Згідно
ст. 1 Договору НОМЕР_1 про користування електричною енергією (а.с. № 9-10),
укладеного між АК "Харківобленерго" та відповідачем,
Енергопостачальник (позивач по справі) бере на себе зобов'язання надійно
постачати Споживачеві (відповідачу по справі) електричну енергію у необхідних
його обсягах, а споживач бере на себе зобов'язання оплачувати одержану
електричну енергію за обумовленими тарифами у термін, передбачений цим
договором.

Згідно зі ст.
714 ЦК України
за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та
дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також
забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.   11
даного Договору (а.с.9-10).
Споживач електричної енергії зобов'язується : вносити плату за спожиту
електричну енергію відповідно до умов договору. Згідно до п. 20 даного
Договору, встановлено, що - Споживач несе відповідальність за прострочення
внесення платежів за електричну енергію.

Уклавши даний договір (а.с№9-10)
сторони взяли на себе певні права та зобов'язання. Згідно ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 ЦК України
передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином від­повідно до умов
договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У статті 16
Договору вказано, що розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за
діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.
По факту отримання платіжного документа, виписаного Енергопостачальником,
оплата здійснюється у термін, обумовлений у платіжному документі. У разі не
отримання платіжного документа, плата за спожиту протягом розрахункового
періоду електричну енергію, вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.

Згідно
ч.1 статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до довідки
(а.с.№ 6) вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем за
використану електричну енергію на суму в 109 грн. 13 коп. і на день звернення
позивачем до суду з даним позовом, від відповідача на розрахункові рахунки
позивача грошові кошти не надходили (а.с. № 23).

Виходячи з вище
викладеного, в судовому засіданні судом встановлено, що відповідачкою, взяте на
себе зобов'язання за Договором було порушено.

Згідно
до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ,
електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за
затвердженими в установ­леному порядку тарифами.

Відповідно до
ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартплату та пла­ту за
комунальні послуги.

Згідно
до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під чЬ$ ухвалення рішення суд вирішує питання як
роз­поділити між сторонами судові витрати.

Статтею
79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та
витрат пов'язаних з розглядом справи.

У позовній заяві
позивачем заявлено про стягнення на його користь з відповідачів витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у судах на суму в ЗО грн. 00
коп. та судового збору за подання позову до суду на суму в 51 грн. 00 коп..

Відповідно
до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного
Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом,
який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при
зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством
для державного мита.

Із матеріалів
справи вбачається, що позивачем при звернені до суду було понесено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у судах на суму в 30 грн. 00
коп., що підтверджується платіжним дорученням № 314 (а.с.№ 2), судовий збір на
суму 51 грн. 00 коп. - платіжне доручення № 306 (а.с.№ 1).

На підставі
вищевикладеного, суд стягує на користь АК «Харківобленерго» з відповідачів у
солідарному порядку - судовий збір в розмірі 51 гривні 00 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень 00 коп..

Керуючись
ст.ст.Ю, 11, 38, 44, 57, 60, 74, 79, ч.1 ст.88, 209, 212-214, 215, 217, 218 ЦПК
України, ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст.509, 526, 530, 610, 629, 714 ЦК України; ;
Частини 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного
Процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву Акціонерної компанії "Харківобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення
оплати за договором купівлі-продажу отриманої товарної продукції та судових
витрат - задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь АК "Харківобленерго" (р/р 07 в філії
ХОУ ВАТ «ДОБУ», МФО 351823
) оплату за договором купівлі-продажу отриманої товарної
продукції у розмірі 109 гривень 13 копійок. Стягнути з ОСОБА_1 на користь АК
"Харківобленерго" (р/р 260056047 в ХОД «Райффайзен Банк Аваль» м. Харків МФО 350589 ) витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 30 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в
сумі 51 грн. 00 коп..

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам
Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 цього
Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.