2007 року                                                                          справа
№2-205/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Борзнянський
районний суд Чернігівської області в складі

головуючого
судді                                                             Тіслюка
І.І.,

при
секретарі                                                                      Циліцькій
Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни позовну заяву ОСОБА_1до
колективного підприємства Борзнянська пересувна шляхово - будівельна
механізована колонна агропромислового будівництва за участі співвідповідачів -
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,  ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.,
ОСОБА_6.,  ОСОБА_7.,  ОСОБА_8.,  ОСОБА_9.,  ОСОБА_10.,  ОСОБА_11. ,
ОСОБА_12. ,  ОСОБА_13.,
ОСОБА_14. , ОСОБА_15.,
ОСОБА_16. ,  ОСОБА_17.,  ОСОБА_18.,
ОСОБА_19.,  ОСОБА_20.,  ОСОБА_21.,  ОСОБА_22.,
ОСОБА_23.,  ОСОБА_24.,
ОСОБА_25.,  ОСОБА_26.,  ОСОБА_27., ОСОБА_28.,  ОСОБА_29.,  ОСОБА_30.,
ОСОБА_31. ,  ОСОБА_32.,  ОСОБА_33. ,
ОСОБА_34.,  ОСОБА_35.,  ОСОБА_36.
,  ОСОБА_37.,  ОСОБА_38., - про визнання права на частку
(пай) та видачу свідоцтва про право на частку в статутному фонді
підприємства,  -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до КП Борзнянська ПШМК про визнання за ним права
власності на пайові частки в статутному фонді даного підприємства на суму
506164 грн. та видачу свідоцтва про право власності на вказану суму часток
(паїв),  обґрунтовуючи свої вимоги
тим,  що в липні 2003 року він на
підставі укладених договорів купівлі - продажу з 39 працівниками КП Борзнянська
ПШМК придбав їх пайові частки в розмірі 61, 4 % статутного фонду підприємства
на загальну суму 506164 грн.,  після чого
звернувся до відповідача із заявою про переоформлення на його ім'я вищевказаних
пайових часток,  але керівництво КП
Борзнянська ПШМК йому в цьому відмовило,
що й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

В
судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному
обсязі й пояснив,  що в липні 2003 року
ОСОБА_1. з 39 працівниками КП Борзнянська ПШМК,
які є співвідповідачами у справі,
були укладені договори купівлі - продажу часток (паїв) у статутному
фонді КП Борзнянська ПШМК. ОСОБА_1,
відповідно до змісту даних договорів,
з моменту укладення договору став власником зазначених пайових часток
загальною вартістю 506164 грн. В грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до КП ПШМК
із заявою про переоформлення придбаних пайових часток на своє ім'я,  що передбачено умовами кожного з договорів,  але йому в цьому було відмовлено. Вважаючи
зазначені дії відповідачів

такими,  що
порушують його законні інтереси і права,
він звернувся за їх захистом до суду.

Представники
відповідача КП Борзнянська ПШМК в судовому засіданні заявлений позов не визнали.
В пояснення вони зазначили,  що дійсно
загальними зборами колективу Борзнянської ПШМК від 10.07.2003 року було
прийнято рішення щодо продажу працівниками своїх часток (паїв) ОСОБА_1.,  але пізніше - 26.12.2006р. загальними зборами
колективу Борзнянської ПШМК зазначене попереднє рішення колективу було
скасовано з підстав невідповідності вимогам статутних документів підприємства і
положенню про персоніфікацію паїв. На думку відповідача,  договори,
в укладенні яких приймали участь члени колективу,  суперечать положенням діючого законодавства
України й одночасно,  їх укладення в
липні 2003 року призвело до обмеження прав колективу,  а тому вони вважаються недійсними й не визнаються
відповідачами.

В
судовому засіданні були опитані всі присутні співвідповідачі. Зокрема,  співвідповідачОСОБА_15.3аявлений позов
визнала в повному обсязі,  вважала,  що укладені в липні 2003 року,  як з нею,
так і з іншими працівниками КП Борзнянська ПШМК,  договори купівлі - продажу пайових
часток,  відповідають вимогам чинного
законодавства. Грошові кошти згідно умов договору вона отримала своєчасно і в
повному обсязі.

Співвідповідачі
ОСОБА_3.,  ОСОБА_4.,
ОСОБА_6.,  ОСОБА_7.,  ОСОБА_9.,
ОСОБА_10.,  ОСОБА_11. ,  ОСОБА_12. ,
ОСОБА_14. ,  ОСОБА_16. ,  ОСОБА_17.,
ОСОБА_18.,  ОСОБА_19.,  ОСОБА_20.,
ОСОБА_22.,  ОСОБА_24.,  ОСОБА_26.,
ОСОБА_28.,  ОСОБА_30.,  ОСОБА_37.,
повідомили суду про невизнання ними позову ОСОБА_1. В пояснення вони
зазначили,  що дійсно в липні 2003 року
ними з ОСОБА_1. укладались договори щодо продажу належних їм пайових часток в
статутному фонді КП Борзнянська ПШМК. Вони не заперечували,  що відповідно до змісту кожного договору
купівлі -продажу,  за продаж своїх часток
ними були отримані певні грошові кошти. Справжність особистих підписів на
зазначених договорах та розписках про отримання коштів вони підтвердили в
судовому засіданні під час з'ясування цих питань.

Співідповідачі
ОСОБА_2.,  ОСОБА_5.,  ОСОБА_8., ОСОБА_13.,
ОСОБА_21.,  ОСОБА_23.,  ОСОБА_25.,
ОСОБА_27.,  ОСОБА_29.,
ОСОБА_31. ,
ОСОБА_32.,  ОСОБА_33. ,  ОСОБА_34.,
ОСОБА_35.,  ОСОБА_36. ,
ОСОБА_38.,  будучи належним чином
повідомлені про дату,  час та місце
розгляду справи,  в судове засідання не
з'явились,  заперечення проти позову не
подали.

ОСОБА_39,  будучи допитаною в якості свідка,  підтвердила факт здійснення нею видачі
грошових коштів кожному з продавців особисто,
а в декількох випадках особам,
яки їх представляли. Гроші вона отримала від ОСОБА_1. і розмір суми
грошів,  належних до виплати коленому
окремо з продавців,  був визначений на
аркуші папіру. Гроші видавались у приміщенні КП ПШМК більшій кількості осіб і
приблизно 10 особам під час виїзду до місця їх проживання в сусідньому з
Борзною населеному пункті. Договори оформлялись в приміщенні ПШМК у двох
екземплярах,  а бланки з росписками всіх
продавців паїв вона побачила вже підписаними.

Заслухавши
пояснення сторін та їх представників,
допитавши свідків,  вивчивши
матеріали справи,  суд приходить до
такого висновку.

Як встановлено в
судовому засіданні в липні місяці 2003 року між; ОСОБА_1. та 39 членами КП
Борзнянська ПШМК,  а саме ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,  ОСОБА_4.,
ОСОБА_5.,  ОСОБА_6.,  ОСОБА_7.,
ОСОБА_8.,  ОСОБА_9.,
ОСОБА_10.,
ОСОБА_11. ,  ОСОБА_12. ,
ОСОБА_13.,  ОСОБА_14. ,  ОСОБА_40., ОСОБА_15.,  ОСОБА_16. ,
ОСОБА_17.,  ОСОБА_18.,  ОСОБА_19.,
ОСОБА_20.,  ОСОБА_21.,
ОСОБА_22.,
ОСОБА_23.,  ОСОБА_24.,
ОСОБА_25.,  ОСОБА_26.,  ОСОБА_27.,
ОСОБА_28.,  ОСОБА_41.,  ОСОБА_29.,
ОСОБА_30,  ОСОБА_31. ,  ОСОБА_32.,
ОСОБА_33. ,  ОСОБА_34.,  ОСОБА_35.,
ОСОБА_36. ,  ОСОБА_37.,  ОСОБА_38.,
були укладені договори купівлі-продажу пайових часток власності КП
Борзнянська ПШМК. Відповідно до умов даних договорів - після їх укладення
ОСОБА_1 набував всіх прав власника пайових часток КП Борзнянська ПШМК і
зобов'язувався сплатити продавцям певну суму грошових коштів. ОСОБА_1.,  як стороною у договорі,  умови цих договорів виконані належним
чином,  що підтверджується розписками продавців
про отримання коштів. Факт підписання співвідповідачами вищевказаних договорів
та отримання ними коштів за продаж,
своїх часток визнавася співвідповідачами й в судовому засіданні.
Одночасно,  деякими з співвідповідачів
висловлювались думки що вони підписували в липні 2003р. договори оренди,  а не купівлі продажу.

Проте,  судом було встановлено,  що вказані договори купівлі -продажу
укладались між; сторонами добровільно й свідомо на підставі належних
співвідповідачам пайових часток в статутному фонді КП Борзнянська ПШМК
підтверджених долученими до справи свідоцтвами,
відповідно до змісту яких за кожним з працівників підприємства була
закріплена певна частка (пай) в спільній колективній власності КП Борзнянська
ПШМК. Доводи співвідповідачів про те,  що
вони ніби-то укладали з ОСОБА_1. договори оренди,  а не купівлі - продажу,  не знайшли належних підтверджень і спростовуються
сукупністю підписаних ними особисто документів.

Відповідно
до  ст. 41 Конституції України право
власності набувається в порядку,
визначеному законом,  ніхто не
може бути протиправно позбавлений права власності,  право власності є непорушним.

Зазначені
конституційні норми також конкретизовані в
ст.  ст. 86,  128 ЦК
України (1963р),   ст.  ст. 2,
11-13,  48 Закону України «Про
власність»,  що діяли на момент укладення
договорів купівлі - продажу пайових часток,
а також в  ст.  ст. 321,
328,  392 ЦК України.

Оскільки
відповідачами (співвідповідачами) вищевказані договори купівлі - продажу в
порядку,  передбаченому законом,  не оспорені,
тому вони є чинними на час розгляду справи в суді й обов'язкові до
виконання їх учасниками.

Посилання
представників відповідача на довідку з прокуратури Борзнянського району за
результатами перевірки у 2006 році правових наслідків незавершеності оформлення
ОСОБА_1. придбаних ним паїв,  як  на
підставу  визнання  нікчемності
зазначених договорів,   то  суд не

вбачає за
можливе взяти ці доводи до уваги,  так як
поняття «нікчемність правочину» введено положеннями ЦК України з 1
січня 2004 року,  тобто після укладення
договорів,  що не визнаються
відповідачами.

Згідно
п.2.1 договору купівлі - продажу пайових часток покупець після укладення даного
договору може звернутися до КП Борзнянська ПШМК з питання про переоформлення на
його ім'я документів щодо внесення належної йому пайової частки до статутного
фонду підприємства,  і оформлення повинно
бути здійснено в місячний термін у відповідності до статуту КП Борзнянська
ПШМК.

Оскільки
ОСОБА_1 27 грудня 2006 року звернувся з таким проханням до відповідача,  на що останній 19 січня 2007 року відповів
йому відмовою,  то звернення ОСОБА_1. до
суду за захистом своїх законних інтересів і свого права на належну йому
власність є правомірним.

Оцінюючи
доводи відповідачів щодо недійсності договорів купівлі -продажу,  укладених між ОСОБА_1. та такими особами як
ОСОБА_32.,  ОСОБА_33. ,  ОСОБА_33.,
ОСОБА_35.,  ОСОБА_2.,
оскільки на них зазначена дата 08.07.2003 p.,
а не 10.07.2003 p.,  коли
відбулись загальні збори,  суд вважає
дану обставину такою,  що не має
юридичного значення для справи,  оскільки
кожний з співвідповідачів мав право розпорядитися своєю часткою на свій вибір.
Одночасно й інші обставини -наявність особистих підписів у договорі,  розписки за отримання грошових коштів за
продані пайові частки,  є також
підтвердженням спрямованості вільного волевиявлення учасників угоди.

Проте,  заява співвідповідачів від 25.07.2007 року
про невизнання ними договорів купівлі-продажу не має юридичних наслідків,  оскільки самі договори жодною з сторін у
встановленому законом порядку не оспорювалися.

Доводи
ОСОБА_42.  - представника відповідача про
те,  що деяки договори не містять підписів
осіб,  які їх укладали,  зокрема,
що в договорах з ОСОБА_12. ,
ОСОБА_5.,  ОСОБА_3. відсутні
підписи покупця; в двох договорах відсутні підписи продавців - ОСОБА_37. та
ОСОБА_36. ; що у договорі ОСОБА_40. відсутні: підпис покупця,  розмір паю та дата укладення договору; що у
додатку до договору ОСОБА_38. відсутні докази щодо сплати покупцем конкретної
суми грошових коштів за пай; що багато підписів працівників на договорах
викликають сумніви у їх достовірності,  -
перевірені в судовому засіданні шляхом впізнання відповідачами та порівняння з
оригіналами цих документів і не знайшли свого підтвердження.

Твердження
представника відповідача в обгрунтування неможливості задоволення позову
ОСОБА_1.,  з посиланнями на
положення  ст. 2 п.1. абз.1 Закону України
«Про підприємства в Україні» та ЗУ
«Про власність»  ст. 23 ч.2,  у зв'язку з тим,  що позивач був повинен,  але не приймав участі в діяльності
підприємства,  а тому і не має права на
купівлю паїв працівників підприємства,
вказаними нормами законодавства не забороняється.

Таким
чином,  з урахуванням викладених
обставин,  суд вважає вимоги позивача
законними,  обгрунтованими й такими,  що підлягають задоволенню.

Оскільки
судовий спір виник з вини КП Борзнянської ПШМК,
яке відмовило ОСОБА_43. в його проханні про переоформленні на нього
документів про право власності на належні йому пайові частки в статутному фонді
підприємства,  то вимоги позивача про
покладення судових витрат,  в тому числі
й витрат по наданню правової допомоги,
саме на КП Борзнянська ПШМК - є правомірними і підлягають задоволенню.

Крім
того,  виходячи з ціни позову,  суд вважає за необхідне стягнути з КП
Борзнянської ПШМК на користь держави недоплачені позивачем при подачі позовної
заяви: судовий збір в сумі 1193, 84 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в
сумі 28, 50 грн.

На  підставі
викладеного,    керуючись    ст. 41
Конституції  України,   ст.
ст. 2,  11,  12,  13
Закона України
«Про власність»,   ст.  ст. 86,
128 ЦК УРСР      (1963 p.),
ст.  ст.
321 ч.2,  328,  392 ЦК
України,   ст.  ст.
10,  11,  79,
88,  208,  209,
214,   218 ЦПК України,  суд,

вирішив:

Позовну
заяву ОСОБА_1задовольнити в повному обсязі.

Визнати
за ОСОБА_1. право власності на пайові частки в статутному фонді КП Борзнянська
ПШМК на загальну суму 506164 грн.

Зобов'язати
колективне підприємство Борзнянська ПШМК видати ОСОБА_1. свідоцтво на частку
(пай) у статутному фонді колективного підприємства Борзнянська ПШМК на загальну
суму 506164 грн.

Стягнути
з КП Борзнянська ПШМК на користь ОСОБА_1. здійснені ним судові витрати по
сплаті державного мита в сумі 506, 16 грн. та на інформаційно - технічне
забезпечення судового розгляду справи 1, 5 грн.,  а також; витрати на правову допомогу і
забезпеченню явки його представника до суду в сумі 3633, 53 грн.

Стягнути
з КП Борзнянське ПШМК на користь держави судові витрати,  що пов'язані з розглядом справи - державне
мито в сумі 1193,  84 грн.,  на інформаційно - технічне забезпечення - 28,
5 грн.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської
області через Борзнянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.