Справа №22-ц-1522    2007р.                Головуючий у 1-й
інстанції  Прокудіна Н.Г.
Категорія 5                                               Суддя-доповідач                       Ведмедь Н.І.
РІШЕННЯ

іменем      України

11   грудня
2007  року  колегія
суддів  судової  палати
з   цивільних  справ

апеляційного
суду Сумської області у складі: головуючого - Смирнової Т.В.,  суддів -
Ведмедь Н.І.,  Ільченко О.Ю.,  з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П. та осіб,  які беруть участь у справі,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду

цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення
Зарічного районного суду м.  Суми від 22
жовтня 2007 року

у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  першої
Сумської державної нотаріальної контори

про   визнання
свідоцтва   про   право
на   спадщину
частково   недійсним,

визначення
додаткового строку для надання заяви про прийняття спадщини,  -

ВСТАНОВИЛА:

В травні
2007 року позивачка звернулась до суду із зазначеними позовними вимогами,  які обгрунтовувала тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4
,  який проживав за адресою
АДРЕСА_1,  про що вона взнала лише
21.05.2007 року зі слів брата покійного.

Після
цього вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини,  але свідоцтво про право на
спадщину вже було видане на ім'я ОСОБА_1 ,
яка є дочкою померлого від першого шлюбу і яка стала власницею
спадкового майна.

Просить
визначити додатковий строк,  достатній
для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору та визнати
свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.08.2006 року,  видане на ім'я ОСОБА_1,  а також стягнути з відповідачки витрати
пов'язані з правовою допомогою в сумі 1000 грн.,  оскільки вважає що строк для прийняття
спадщини пропущений з поважної причини,
оскільки ніяких відомостей про смерть батька у неї не було.

Рішенням
Зарічного районного суду м.  Суми від 22
жовтня 2007 року позов ОСОБА_2
задоволено та визначено їй додатковий строк,  достатній для подання заяви про прийняття
спадщину в нотаріальну контору до 01.03.2008 року.

Визнано
свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.08.2006 року,  видане на ім'я ОСОБА_1,  згідно якого вона є спадкоємцем всієї
квартири АДРЕСА_1,  частково недійсним.

Стягнено
з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2  900 грн. витрати,  пов'язані з правовою допомогою.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  не
погоджується з рішенням суду,
посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема,  не погоджується з тим,  що позивачка не знала про наявність свого
батька,  оскільки отримувала від нього аліменти.
Проте сама вона ніколи не цікавилась ,
не спілкувалась та не піклувалась
про батька.

Крім
того зазначає,  що вона та її мати
допомагали батькові матеріально,
турбувались про нього до самого дня смерті.

Тому
просила скасувати рішення суду,  відмовивши
в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 - батько ОСОБА_2
та ОСОБА_1  і який проживав за
адресою АДРЕСА_1 та був власником будинку та квартири,  що підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 21.03.1997 р. ( а.с.
47). Після розірвання шлюбу з матір'ю позивачки в 1978 році,  його донька ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження залишилась проживати
з матір'ю. Від другого шлюбу з ОСОБА_4
має доньку ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_3
народження.

06.04.2006
року ОСОБА_1  звернулась до першої
Сумської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про
право на спадщину за законом,  інших
спадкоємців не вказала.

22.08.2006
року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове
майно,  яке складається з квартири
АДРЕСА_1.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
сторін по справі,  дослідивши матеріали
справи,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  а рішення суду -
скасуванню,  відхиленню з наступних
підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2 ,  суд першої
інстанції вважав,  що позивачка з
поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини.

Судова колегія
не може погодитись з таким висновком суду ,
оскільки       він зроблений  на неповно з'ясованих обставинах справи.

Відповідно
до  ст.
1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців,  який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно
до ч.3  ст.  1272 ЦК
України за позовом спадкоємця,  який
пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини,  суд може визначити йому додатковий
строк,  достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Посилання
позивачки на те,  що вона не знала про
існування батька,  оскільки зі слів
матері,  батько загинув,  а тому після його смерті вона з поважних
причин пропустила строк для оформлення спадщини є такими,  що не заслуговують на увагу,  оскільки з огляду на моральні норми
суспільства не можна виправдати поведінку позивачки,  яка ставши вже повнолітньою ні разу не
поцікавилась життям свого батька,
оскільки в свідоцтві про народження ОСОБА_4  зазначений її батьком і це не звільняло її від
обов'язку цікавитись його життям,
піклуватись про нього.

Суд 1 інстанції
вищезазначеного не врахував цю обставину,
тому рішення підлягає скасуванню на підставі    ст.
309 ч. 1 п.1 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.       ст.    303,
307 ч. 1 п.2,  309 ч. 1 п. 1,  313,
314,  316  ЦПК України,
колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу    ОСОБА_1 - задовольнити,  а

рішення
Зарічного районного суду м.    Суми від
22 жовтня 2007 року в даній справі скасувати.

Відмовити
ОСОБА_2 в задоволенні її позовних вимог .

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.