Справа № 2-554
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня
2007 року                                Богуславський
районний суд Київської області в

складі:                  головуючого судді Якутюка B.C.,

при секретарі
Давиденко М. В.,  Олефіренко СВ.,

з участю
позивачки ОСОБА_1,  представника позивача
ОСОБА_2,  відповідача ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування грошових сум,  належних
працівникові при звільненні та відшкодування моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 просить суд стягнути із приватного підприємця ОСОБА_3 на її користь
1872 грн.43 коп. недовиплаченої заробітної плати при звільненні,  1010 грн.24 коп. грошової компенсації за
невикористані відпустки,  2279 грн.70
коп. середньої заробітної плати за час затримки в її виплаті до подачі позову
до суду та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди,  а всього 6162 грн.З7 коп.,  посилаючись на те,  що вона з 1.04.2004 року по 4.01.2007 року
працювала на посаді продавця в приватному магазині відповідача. При звільненні
з роботи за згодою сторін відповідач не виплатив їй заборгованість по
заробітній платі,  компенсацію за
невикористані відпустки та не провів інші виплати. Вона неодноразово зверталась
до відповідача з проханням провести з нею повний розрахунок,  але їй було відмовлено,  в зв'язку з чим їй була заподіяна ще і
моральна шкода,  поскільки вона змушена
звертатися до правоохоронних органів з проханням допомогти їй у виплаті
заборгованості відповідачем,  а тому
вважає,  що ОСОБА_3 повинен відшкодувати
їй ще і моральну шкоду.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали,  посилаючись на вищенаведені
обставини і просили суд їх задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов визнав частково і пояснив,  що позивачка дійсно працювала продавцем в
його приватному магазині і відповідно отримувала заробітну плату,  хоча була інколи заборгованість по її виплаті.
На даний час борг позивачці становить 1215 грн. і в цій частині він заявлений
позов визнає. ОСОБА_1 у відпустки не ходила,
а отримувала за це грошову компенсацію,
тому він решту позовних вимог позивачки не визнає. Він дійсно не
виплатив ОСОБА_1 розрахункових,
поскільки при звільненні була виявлена велика недостача товаро-матеріальних
цінностей по магазину і тому він вирахував її зароблені кошти в рахунок
часткового погашення боргу.

Свідок ОСОБА_4 в судовому
засіданні підтвердила факт того,  що при
роботі ОСОБА_1 продавцем в магазині,
вона заяву про надання відпустки не писала і дійсно при проведенні
ревізії в магазині була виявлена велика нестача. Крім того,  з наказом про невиплату заробітній плати
ОСОБА_1 не була ознайомлена,  а була
проінформована про це усно.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив той факт,  що його дружині при звільнені її з роботи за
згодою сторін не була виплачена заборгованість по заробітній платі та
розрахункові.

Із копії
трудового договору від 1 квітня 2004 року вбачається,  що між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 був укладений трудовий договір з 1 квітня 2004 року,  згідно з яким остання прийнята посаду
продавця магазину в с. Побережка Богуславського району. Вказаний договір був
розірваний між сторонами 4 січня 2007 року.

Із копії наказу №2 від 4 січня 2007 року видно,  що ГШ ОСОБА_3
відмовив ОСОБА_1 у виплаті заробітної плати та розрахункових у зв'язку з
виявленням боргу в магазині №43 с. Побережка.

Із
розрахунків компенсацій за невикористані відпустки,  зроблені представником позивачки
вбачається,  що недовиплачена сума
грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані щорічні відпустки становить 1010
грн.24 коп.

Із
розрахунку представника позивача видно,
що невиплачена заробітна плата за період роботи ОСОБА_1 становить 2428
грн.33 коп.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  свідків,
дослідивши письмові матеріали справи,
вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити частково із слідуючих підстав

В
судовому засіданні встановлено,  що
дійсно ОСОБА_1 працювала у ІШ ОСОБА_3
з 1 квітня 2004 року по 4 січня 2007 року на посаді продавця і була
звільнена з роботи за згодою сторін,  що
підтверджується копією виписки з трудової книжки позивачки і в день її
звільнення їй не були виплачені розрахункові та грошова компенсація за
невикористані відпустки.

Згідно  ст. 83 КЗпП України,  у разі звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної
відпустки.

Відповідно
до  ст. 116 КЗпП України вбачається,  що при звільненні працівника виплата всіх
сум,  що належить йому від підприємства
провадиться в день звільнення. Про нараховані суми,  належні працівникові при звільненні,  власник або уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Із ч. 1
ст 117 КЗпП України видно,  що в разі
невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому
працівникові сум у строки,  зазначені в
статті 116 цього Кодексу,  при
відсутності спору про їх розмір підприємство,
установа,  організація повинні
виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Суд
вважає,  що в судовому засіданні
позивачкою було доведено,  що розмір
грошової компенсації за невикористані відпустки становить 1010 грн.24 коп.,  поскільки відповідач не надав суду
доказів,  які б свідчили про отримання
ОСОБА_1 вказаної компенсації або фактів перебування її у відпустці і тому ця
сума підлягає стягненню на користь позивачки.

Суд
також вважає,  що поскільки відповідач не
надав суду доказів про отримання позивачем заробітної плати і відсутності
заборгованості по ній,  то слід прийняти
до уваги розрахунок представника позивачки про недовиплачену заробітну плату за
період роботи з серпня 2006 по січень 2007 року в сумі 1872 грн.43 коп. і тому
ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Суд
також вважає,  що відповідно до  ст. 117 КЗпП України,  підлягають частковому задоволенню вимоги
позивачки про стягнення на її користь середнього заробітку за час затримки у
виплаті розрахункових,  тобто з 5 січня
2007 року по 1 серпня 2007 року,  тобто
за 143 робочих дні,  що буде становити
2402 грн.40 коп.,  поскільки суд не
приймає до уваги доводи відповідача про те,
що він не виплачував заробітну плату та розрахункові ОСОБА_1 в зв'язку з
нестачею товаро-матеріальних цінностей в магазині при її звільненні.

Відповідно
до  ст. 237-1КЗпП України,  відшкодування власником' або уповноваженим
ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі,  якщо порушення його законних прав призвели до
моральних страждань,  втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого
життя.

В
судовому засіданні дійсно було встановлено,
що позивачка ОСОБА_1 в зв'язку з невиплатою їй розрахункових перенесла
моральні страждання,  поскільки їй не
були виплачені заробітна плата та розрахункові,
крім того її звинуватили у нестачі товаро-матеріальних цінностей,  в зв'язку з чим був порушений нормальний ритм
її життя і тому її позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню,
поскільки розмір,  визначений
ОСОБА_1 в сумі 1000 грн. є завишеним і не відповідає ступеню і характеру
моральних страждань,  перенесених
нею,  атому суд визначає розмір моральної
шкоди в сумі 200 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Крім
того,  відповідно до  ст. 88 ЦПК України,  суд вважає,
що з відповідача ОСОБА_3

на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті
юридичної допомоги пропорційно задоволених позовних вимог,  що буде становити 81% від задоволеного
позову,  що в грошову виразі становить
405 грн.

Крім
того,  суд вважає,  що з відповідача на користь держави повинно
бути стягнуто державне мито,  а також
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи

На
підставі  ст.  ст. 83,
116,  117,  237-1,
238 Кодексу законів про працю України,
керуючись  ст. ст 10,  11,
58,  59,  88,
209,  212,  215 ЦПК України,  суд , -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 1872 грн.43 коп. недовиплаченої заробітної плати при звільненні
з роботи,  1010 грн.24 коп. грошової
компенсації за невикористані щорічні відпустки,
2402 грн.40 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні,  200 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та 405 грн. витрат на оплату юридичної допомоги
адвоката,  а всього 5890 грн.07 коп. (
п'ять тисяч вісімсот дев'яносто грн.07 коп).

Стягнути
з ОСОБА_3 на
користь держави 58 грн.90 коп. ( п'ятдесят вісім грн 90 коп.) державного мита.

Стягнути
з ОСОБА_3 на
користь Богуславського районного суду Київської області 30 грн. ( тридцять
грн.) витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

В решті позовних
вимог відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Богуславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до суду апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України