Справа №2-2063/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня
2007 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого
- судді    Поліщук Н.В.

при
секретарі           Пальченко О.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про поділ майна,  -

ВСТАНОВИВ:

В
березні 2007 року позивачка ОСОБА_1 звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя,
зазначивши наступне.

3 19
квітня 1995 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі,  під час якого 28 грудня 2002 року придбали
автомобіль "ДеоЛанос" ,
державний номер НОМЕР_1 . 09 вересня 2005 року шлюб між сторонами було
розірвано.

Посилаючись
на те,  що автомобіль є спільним майном
подружжя,  позивачка просила постановити
рішення,  яким стягнути з відповідача на
її користь грошову компенсації замість 1/2 частки у праві спільної сумісної
власності на автомобіль "Део Ланос",
державний номер НОМЕР_1 в сумі 22500 грн. та судові витрати.

В
судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали,  посилаючись на обставини,  викладені в позовній заяві,  уточнивши,
що позивачка просить стягнути з відповідача суму 10813 грн.,  виходячи з вартості автомобіля 21626 грн.
Позивачка вказала також,  що шлюбні
стосунки з відповідачем були припинені наприкінці 2004 року,  автомобіль було отримано в кредит,  вона,
як дружина надавала на це свою згоду.

Відповідач
позовні вимоги не визнав,  посилаючись на
те,  що з відповідачкою разом не
проживали з 1995 року та спільного господарства не вели. Автомобіль було
придбано за кошти батька для його власних потреб,  відповідач,
який здійснює догляд за батьком ,
використовував автомобіль для транспортування батька в медичні заклади.
Обслуговування та ремонт автомобіля також здійснював за власні кошти.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  свідків,
дослідивши матеріали справи,
матеріали цивільних справ № 2-2693/05 про розірвання шлюбу та №2-1069/05
про стягнення аліментів,  вважає,  що позовні вимоги підлягають
задоволенню,  виходячи з наступного.

Встановлено,  що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі
з 19 квітня 1995 року,  рішенням
Оболонського районного суду м. Києва від 09 вересня 2005 року шлюб між
сторонами розірвано.

Під час
шлюбу 28 грудня 2002 року сторонами було придбано спірний автомобіль
"ДеоЛанос" ,  державний номер
НОМЕР_1,  2002 року випуску,  який зареєстровано на відповідача ОСОБА_2

Судом
встановлено,  що автомобіль
"ДеоЛанос" ,  державний номер
НОМЕР_1,  2002 року випуску,  є об"єктом права спільної сумісної
власності

подружжя,  оскільки був придбаний за час шлюбу. Вказаний
автомобіль особистою приватною власністю судом не визнавався,  відповідних позовних вимог відповідачем за
даним позовом не заявлялось.

Відповідно
до Акту оцінки від 08 травня 2007 року ринкова вартість спірного автомобіля
"Део-Ланос" становить 21626 грн. ( а.с.  23) ,
вказана вартість автомобіля сторонами погоджена та не оспорювалась в
ході судового розгляду.

Допитана
в якості свідка ОСОБА_3,  яка є сестрою
ОСОБА_2,  пояснила,  що спірний автомобіль був придбаний братом за
кошти,  які надав їх батько,  який є інвалідом . Це питання обговорювалось
в їх сім"ї. Вказала також,  що шлюб
між сторонами мав фіктивний характер,
разом вони жодного дня не проживали. Далі свідок також пояснила,  що батько мав автомобіль
"Таврія",  але потрапив в
аварію і тому сам на автомобілі не їздив.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив,  що він є чоловіком сестри ОСОБА_2 Зі слів
дружини відомо,  що шлюб між сторонами
мав фіктивний характер,  а також ,  що спірний автомобіль придбано на кошти
батька,  а ОСОБА_2 возив його по
необхідності.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_5,  який є батьком
відповідача,  пояснив,  що він є хворою людиною,  тому дав сину в грудні 2002 року 10 000
грн.,  а жовтні 2003 року 2, 5 тис.  доларів СІЛА для придбання автомобіля. Про
те,  щоб сторони разом проживали йому не
відомо,  але вказав,  що до нього позивачка приїжджала,  вітала з святами.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_6 пояснив,  що є
приятелем ОСОБА_2,  якого знає більше 20
років. Відомо,  що він возив батька по
необхідності на автомобілі "Део-Ланос". Пояснив також,  що сторони спільне господарство не вели,  оскільки після спільних зустрічей їхали в
різні місця.

До
пояснень вказаних свідків суд ставиться критично,  оскільки судом встановлено,  що автомобіль придбано подружжям за час
шлюбу,  з досліджених в судовому
засіданні платіжних документів вбачається,
що кошти за автомобіль вносились особисто відповідачем ОСОБА_2,  вказаний автомобіль особистою приватною
власністю судом не визнавався,  крім
того,  свідки ОСОБА_4,  ОСОБА_3,
ОСОБА_5 є близькими родичами відповідача та можуть бути зацікавлені у
вирішенні справи.

Крім
того,  не знайшов свого підтвердження
доказами той акт,  що сторони не вели
спільного господарства судом ,  оскільки
об'єктивних даних,  які б підтверджували
цей факт суду не надано,  а пояснення
свідків в цій частині грунтується на їх суб"єктивному сприйнятті.

Відповідно
до  ст.
61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя
можуть бути будь-які речі,  за винятком
тих,  які виключені з цивільного обороту.

Відповідно
до  ст.
70 СК України у разі поділу майна,
що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя,  частки майна дружини та чоловіка є
рівними,  якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Відповідно
до вимог  ст.  71 СК України майно,  що є об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя,  ділиться між ними в
натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя,  якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно
до  ст.  11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Враховуючи
встановлене судом,  а також те,  що частки подружжя в спільному майні є
рівними,  спірним автомобілем
користується відповідач,  суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсації
замість 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль "Део
Ланос",  державний номер НОМЕР_1 в
сумі 10 813 (десять тисяч вісімсот тринадцять ) грн.,  залишивши автомобіль "Део
Ланос",  державний номер НОМЕР_1 у
власності ОСОБА_2.

Судові
витрати пропорційно сумі позовних вимог,
що судом задовольняються,  в
розмірі 138 грн. 13 коп. підлягають стягнення з відповідача на користь
позивачки на підставі  ст.  88 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  10, 15, 60, 212-218 ЦПК
України,  на підставі  ст.
ст.  60-71 СК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсації замість 1/2 частки у праві
спільної сумісної власності на автомобіль "Део Ланос",  державний номер НОМЕР_1 в сумі 10 813 (
десять тисяч вісімсот тринадцять ) грн.,
залишивши автомобіль "Део Ланос",  державний номер НОМЕР_1 у власності ОСОБА_2.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 138 (сто тридцять вісім)
грн. 13 коп. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,  якщо
заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження,  але апеляційна
скарга не була подана у строк,
встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Апеляційному суду м.
Києва через Оболонський районний суд м. Києва.