УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

"06"
грудня 2007 року

Колегія  суддів
судової  палати  у
цивільних  справах апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого
судді Худякова A.M. ,

суддів
Франовської К.С. ,  Широкової Л.В.,

при  секретарі
судового  засідання  Забеліній
0.0.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Богунського районного суду м. Житомира від 9 серпня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
поділ спадкового майна в натурі,
зустрічним позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на частину
домоволодіння,

УХВАЛИЛА:

У
вересні 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3.3вернулись до суду із вказаним
позовом.  Просили поділити між сторонами
в натурі домоволодіння АДРЕСА_1,
виділивши особисто їй у користування приміщення - 1,  1-2,
1-3,  1-4,  1-5,
2-1,  2-2,  2-3,
2-4 в будинку А. ОСОБА_3. виділити у користування приміщення - 1-6,  1-7,
2-6,  2-5 в будинку А. ОСОБА_1
виділити у користування приміщення - 2-7,
2-8,  2-9,  2-10,
1-1 в будинку А,  літню кухню
Б-б,  сарай В,  гараж Г,
уборну У. Асфальтобетонне покриття в дворі залишити у спільному
користуванні позивачки та ОСОБА_1.,  а
огорожу та колодязь №4 залишити у спільному користуванні ОСОБА_2,  ОСОБА_3.,
ОСОБА_1. Одночасно просили стягнути з відповідача сплачене державне
мито. Позивачі посилались на те,  що
після смерті матері ОСОБА_4. до них,
відповідно до свідоцтв про право на спадщину перейшла спадщина за
законом.  Зазначили,  що відповідач не бажає у добровільному
порядку вирішити спір та запропонували свій варіант поділу спірного
домоволодіння в натурі.

В  процесі
розгляду  справи    ОСОБА_1.
подав

Справа №
22ц/2198                                                                   Головуючий
в суді 1 ін ст.  Копоміець О.С.

Категорія
5                                                                                 Доповідач
Худяков A.M.

2

зустрічний
позов про визнання права приватної власності на частину домоволодіння
(а.с.  96-98). Просив визнати за ним
право приватної власності на: житлову прибудову А-1 до житлового будинку
вартістю 7049 грн.,  тамбур а-2 вартістю
1557 грн.,  літню кухню вартістю 4810
грн.,  гараж вартістю 1550 грн. та сарай
вартістю 846 грн. по АДРЕСА_1.

Рішенням
Богунського районного суду м. Житомира від 9 серпня 2007 року позов ОСОБА_2
3адоволено частково. Поділено в натурі домоволодіння по АДРЕСА_1 між сторонами
по запропонованому варіанту №4 технічної експертизи з покладенням обов'язків на
переобладнання будинку за цим варіантом.

Стягнуто
з ОСОБА_3. на користь позивача ОСОБА_2 грошову компенсацію за відхилення від
частки в розмірі 1033 грн. та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2
грошову компенсацію за відхилення від частки в розмірі 2218 грн.

Стягнуто
з ОСОБА_1. на користь держави судовий збір в сумі 924 грн. 34 коп. В решті позовних
вимог позивачам відмовлено за безпідставністю. В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1. відмовлено за безпідставністю.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування рішення суду першої
інстанції у повному обсязі та ухвалення нового рішення про повне задоволення його
позовних вимог та часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3. і
застосувати при поділі домоволодіння 6 варіант,
запропонований будівельно-технічною експертизою №3043 від 11.08.2006
року. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зокрема,  зазначає,
що після смерті матері ОСОБА_4. у спадщину за законом вступили не лише
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.,  а всі троє її
дітей,  тобто і він в тому числі. Крім
того звертає увагу суду на те,  що після
одруження,  з метою поліпшення житлових
умов та за згодою матері,  ним за власні
кошти була зроблена прибудова житлової кімнати до веранди будинку матері
2-10,  площею 17, 3 м2 і веранда II,  площею 5,  7 м2 та
душова 1-3. На місці сараю було побудовано літню кухню „Б",  сіни та сарай,  а з придбанням автомобіля,  був побудований гараж літ.„Г". Ця
частина не відноситься до спадкового майна.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає частковому
задоволенню,  рішення скасуванню з
направленням справи на новий розгляд виходячи з наступного.

Розглядаючи
спір та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1. суд першої
інстанції зазначив,  що позов є
безпідставним,  оскільки ОСОБА_1 3аявив
позов про виключення частини домоволодіння із спадкового майна і про визнання
за ним права власності на цю частину,
проте не оспорив виданих свідоцтв про право на спадщину,  як і не оспорив їх при одержанні у 2002 році.
А оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог,  то у задоволенні позову слід відмовити.

3

Такий  висновок
суду  суперечить  вимогам
цивільного процесуального законодавства та принципу рівності прав та
обов'язків сторін,  який закріплено у
ч.1   ст. 31 ЦПК України.

Так,  відповідно до ч.2  ст. 123 ЦПК України зустрічний позов
приймається до спільного розгляду з первісним позовом,  якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний
їх розгляд є доцільним,  зокрема,  коли вони виникають з одних правовідносин,  або коли вимоги за позовами можуть
зараховуватися,  або коли задоволення
зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного
позову.

Таким
чином,  виходячи із змісту даної правової
норми,  пред' явлення зустрічного позову відповідачем та його прийняття
судом безпосередньо пов'язане з гарантованим відповідачеві правом на судовий
захист від претензій позивача та задоволення особистих вимог відповідача,  які сформульовані останнім у його зустрічній
позовній заяві.

Тому приймаючи
позов ОСОБА_1. як зустрічний,  та
об'єднуючи його з первісним позовом,  суд
повинен був керуватися вимогами ч.2  ст.
123 ЦПК України,  і,  або,
постановити ухвалу про відмову у прийнятті позову у якості
зустрічного,  оскільки позивач не оспорив
свідоцтва про право на спадщину,  або
залишити його без руху для уточнення позовних вимог,  виходячи із змісту,  викладеного у позовній заяві,  оскільки задоволення вимог про визнання права
власності на частину майна тягне наявність підстав для виключення його із
спадкової маси та визнання свідоцтва про право на спадщину у цій частині
недійсним.

Крім
того,  суд порушив вимоги ч.4  ст. 10 ЦПК України і не роз'яснив ОСОБА_1
права на подачу позову про визнання свідоцтва про права на спадщину недійсним
та наслідків не^-подачі такого позову.

Допущені
судом порушення перешкодили зробити висновок щодо обґрунтованості чи
необґрунтованості зустрічних позовних вимог,
і по суті,  ці вимоги залишились
невирішеними.

За таких
обставин ухвалене рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст. 303, 304, 307, 311 п.5, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Богунського районного суду м. Житомира від 9 серпня 2007 року скасувати,  а справу направити на новий розгляд до того ж
суду іншим суддею.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного суду.