Справа №22-ц-1235   2007р.                              Головуючий
у 1-й інстанції Білера П.П.
5                                                            Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого -
Попруги С. В.

суддів                   - Гагіна М. В.,  Кононенко О.Ю.

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Сектора у
справах громадянства,  імміграції і
реєстрації фізичних осіб Охтирського МРВ УМВС України в Сумський області про
усунення перешкод по володінню,
розпорядженню і користуванню об'єктом права власності,  розірвання договору оренди,  відшкодування шкоди,  заподіяної внаслідок незаконного привласнення
речей та документів,  відшкодування
моральної (немайнової) шкоди,

та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл домоволодіння,  визнання права власності на 1/2 частину
домоволодіння та на 1/2 частину земельної ділянки , -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2007 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за їх безпідставністю .

Позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено частково.

Розподілено
домоволодіння та земельну ділянку,
розташовані по вАДРЕСА_1 відповідно до 2 варіанту розподілу
домоволодіння та земельної ділянки висновку судової будівельно-технічної
експертизи.

Визнано
право власності та виділено ОСОБА_2: приміщення 1-3 площею 8, 1 м. кв.,  приміщення 1-4 площею 22, 6 м. кв.,  частину прибудови (веранду) літ. «а» площею
8,  8 м. кв.,  господарські будівлі: погріб літ. «Г»,  прибудову літ. «д»,  огорожу літ. №1,  ворота літ. № 2.

Визнано
право власності та виділено ОСОБА_1: приміщення 1-2 площею 6 кв.м. ,  приміщення 1-5 площею 16, 2 кв.м. ,  прибудову літ. «а1»,  прибудову (тамбур) літ. «a11»,  господарські будівлі: погріб літ «В»,  л.кухню літ. «Д»,  огорожу літ. №1,  ворота літ. № 2,  прибудову літ. «д1».

При цьому
зобов'язано ОСОБА_1 провести відповідні переобладнання.

ОСОБА_3
виділено земельну ділянку відповідно до 2 варіанту розподілу користування
земельною ділянкою площею 1120 кв.м.

ОСОБА_1
виділено земельну ділянку відповідно до 2 варіанту розподілу користування
земельною ділянкою площею 1425 кв.м.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість її частки земельної ділянки в сумі 2323
грн.,  та компенсацію від ідеальної
частки в сумі 133 грн.,  а всього 2456
грн.

Знято
арешт з домоволодіння та земельної ділянки,
які знаходяться по вАДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове
рішення,  яким задовольнити його вимоги в
повному обсязі,  відмовивши в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 за їх необгрунтованістю. При цьому посилається на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначає,  що суд,
необ'єктивно оцінивши показання свідків і докази,  надані апелянтом,  дійшов до помилкового висновку про проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю,  а
також безпідставно визначив,  що витрати
ОСОБА_2 на придбання спірних будинку та земельної ділянки складають 7 765 грн.

Зазначає,  що вони з ОСОБА_2 не проживали разом,  не вели спільного господарства і не були
сім'єю,  що ОСОБА_2 є
квартиронаймачем у будинку АДРЕСА_1,  але
фактично в даному будинку не проживала і не проживає; доходи ОСОБА_2 є
мінімальними тому грошей на придбання спірного домоволодіння та земельної
ділянки в неї не було.

Вважає,  що він довів факт незаконного привласнення
ОСОБА_2 його речей та документів.

Вказує
на те,  що суд при ухваленні рішення не
вирішив питання про розподіл судових витрат.

В
запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає,  що апеляційна скарга ОСОБА_1 безпідставна і
необгрунтована,  а рішення суду -
постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді,  пояснення сторін,  що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної
скарги,  вважає за необхідне задовольнити
її частково.

Суд
першої інстанції,  відмовляючи у
задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2
виходив з того,  що судом було доведено
факт спільного проживання сторін,
ведення ними спільного господарства,
та факт придбання спірного будинку та земельної ділянки в тому числі і
за рахунок коштів ОСОБА_2,  а також
недоведеність того факту,  що ОСОБА_2 незаконно
заволоділа документами ОСОБА_1,  і як
наслідок цього,  відсутність підстав для
відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди.

Судова
колегія вважає,  що справа була
розглянута з порушенням норм матеріального та процесуального права,  які є безумовною підставою для скасування
рішення суду з направленням справи на новий розгляд з наступних підстав.

Відповідно
до п.п. 4,  5 ч. 1  ст.
311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи
на новий розгляд,  якщо суд вирішив
питання про права та обов'язки осіб,  які
не брали участь у справі та розглянув не всі заявлені вимоги і цей недолік не
був і не міг бути усунений шляхом ухвалення додаткового рішення судом першої
інстанції.

У своїх
уточнених і доповнених позовних вимогах ОСОБА_4
просив суд вирішити питання про розірвання з відповідачкою договору
оренди домоволодіння АДРЕСА_1 від 23 серпня 2007 року (а.с.  40-42 т. 2).

Проте,  як вбачається з матеріалів справи,  зазначене питання не було предметом судового
розгляду і рішення за цими вимогами не ухвалювалось.

Крім
того,  відповідно до ч. 1  ст.
120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду,  право власності на земельну ділянку або її
частину може переходити на підставі цивільно - правових угод,  а право користування - на підставі договору
оренди.

Відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 81 ЗК України підставою для визнання за
громадянами України права власності на земельну ділянку є,  зокрема,
придбання земельних ділянок за договорами купівлі - продажу,  дарування,
міни та іншими цивільно -правовими угодами.

Згідно  ст.
125 ЗК України право власності та право користування земельною ділянкою
виникає після одержання її власником або користувачем документа,  що посвідчує відповідне право власності чи
право користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації.

Як
вбачається з матеріалів справи,  позивач
є власником земельної ділянки,  що
розташована по АДРЕСА_1 загальною площею 1000 кв.м.  на підставі договору купівлі - продажу № 4641
від 9 серпня 2002 року (а.с.  61 т.1).

Проте,  висновком судової будівельно - технічної
експертизи № 985 від 24 жовтня 2006 року (а.с. 209-251) встановлено,  що фактичні розміри земельної ділянки не
співпадають з розмірами,  які зазначені в
технічній документації,  і площа
земельної ділянки,  яка знаходиться у
фактичному користуванні складає 2 545 кв. м.

Таким
чином,  надлишок земельної ділянки,  яка перебуває у фактичному користуванні
ОСОБА_1 становить 1 545 кв.м.

Сторонами
у справі не надано суду жодного правовстановлюючого документа,  який би підтверджував,  у відповідності до вимог статті 125 ЗК
України,  правомірність користування
частиною земельної ділянки площею 1 545 кв.м.

Під час
розгляду справи в суді першої інстанції зазначена розбіжність не була врахована
і було вирішено питання про визнання за сторонами права власності на частину
земельної ділянки,  за відсутністю
відповідних правовстановлюючих документів.

Оскільки
відповідно до ч. 2  ст.  83 ЗК України у комунальній власності
перебувають всі землі в межах населених пунктів,  крім земель державної та приватної власності,  колегія суддів дійшла до висновку,  що вказана земельна ділянка перебуває у
власності територіальної громади м.
Охтирка і тому право розпорядження нею має Охтирська міська рада,  яка не була залучена стороною під час
розгляду даної справи.

Ухваливши
рішення про визнання права власності за ОСОБА_1. та ОСОБА_2 в тому числі і на
частину земельної ділянки,  яка перебуває
у власності територіальної громади,  суд
вирішив питання про права та обов'язки Охтирської міської ради,  не залучивши її до участі у справі.

Таким
чином суд першої інстанції розглянув не всі заявлені в первинному позові вимоги
і вирішив питання про права та обов'язки осіб,
які не брали участь у справі.

У
зв'язку з цим справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді  справи
суду слід усунути зазначені  вище  порушення
і вирішити спір у відповідності з вимогами закону.

Керуючись  ст.
ст.  303,   304,
п.5 ч.1  ст.  307,
п.п. 4,  5 ч.1  ст. 311,
313 - 315,  317,  319 ЦПК України судова колегія судової палати
, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2007 року
скасувати,  а справу направити на новий
розгляд до цього ж суду в іншому складі.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.