Справа-22ц-6886-2007
Головуючий у 1 інстанції: Переверзєва Л.І.
Доповідач : Кіянова С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2007
року Судова палата у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі: головуючого - судді                          Новодворської О.І.

суддів
Кіянової СВ., Сукманової
Н.В.

при секретарі                                      Бєжині
В.Ю.

за участю
позивача                         ОСОБА_1

відповідача                                        ОСОБА_2

представника
відповідача                   ОСОБА_3

та третьої
особи                                 ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 13
липня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду в березні 2007 року до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди, посилаючись на те, що 05 листопада 2006 року біля 5 год. її
чоловікОСОБА_4 керував автомобілем ДЕУ-Сенс держ.знак НОМЕР_1, який належить
їй на праві власності і коли він рухався від пр.Театрального до вул..Горького в м.Донецьку,
відповідач з хуліганських мотивів завдав удару в праві передні двері вказаного
автомобілю, чим спричинив матеріальну шкоду в розмірі 1818,40 грн. згідно
висновку спеціаліста. Просила стягнути з відповідача на свою користь у
відшкодування матеріальної шкоди вказану суму, а також витрати на дослідження
спеціаліста в розмірі 140 грн., за надання юридичної допомоги 100 грн., судовий
збір в розмірі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в розмірі 30 грн.

Рішенням
Ворошиловського районного суду м.Донецька від 12 липня 2007 року вказаний позов
задоволено, з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди
стягнуто 2058,40 грн., судовий збір 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

В апеляційній
скарзі відповідач просить рішення суду скасувати, оскільки судом першої
інстанції були порушені норми матеріального і процесуального права, не
враховано, що не встановлено наявність його вини в спричиненні матеріальної
шкоди позивачу, не досліджено в судовому засіданні відмовний матеріал за його
зверненням по факту спричинення йому тілесних ушкоджень у вказаний день, свідки
і третя особа були допитані в його відсутність, не розглянуто його клопотання
про визначення підсудності справи, а також квитанція про оплату юридичних послу
не має печатки і не зрозуміло по якій саме справі і хто ніс вказані витрати.

В судовому засіданні
апеляційного суду відповідач та його представник підтримали доводи апеляційної
справи і просили її задовольнити.

Позивач та третя
особа заперечували проти доводів апеляційної скарги і просили рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін та третьої особи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід
задовольнити частково, рішення суду скасувати в частині стягнення витрат на
юридичну допомогу і ухвалити нове рішення у вказаній частині з наступних
підстав.

Розглядаючи
справу суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, що склалися між
сторонами і закон, який їх регулює.

При розгляді
справи, суд першої інстанції встановив, що 05.11.2006 року біля 5 год.

ОСОБА_4. керував автомобілем ДЕУ-Сенс, який належить позивачці і
коли він рухався від пр.Театрального до вул..Горького в м.Донецьку відповідач з
хуліганських мотивів завдав удару в праві передні двері вказаного автомобілю,
чим спричинив матеріальну шкоду в розмірі 1818,40 грн. згідно висновку
спеціаліста, яка підлягає відшкодуванню відповідно до ст.1166 ЦК України. Крім
того, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на
дослідження спеціаліста в розмірі 140 грн. і за послуги юриста 100 грн., а
також судовий збір в розмірі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Висновки суду
щодо відшкодування матеріальної шкоди, а саме стягнення витрат в зв"язку з
пошкодженням автомобілю обґрунтовані і зроблені відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК
України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно висновку
спеціаліста від 08.11.2006 року (а.с.14-22) вартість матеріальної шкоди,
спричиненої власнику автомобіля ДЕУ-Сенс держ.знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 складає
1818,40 грн., вартість проведеного дослідження спеціаліста складає 140 грн., що
підтверджено документом (а.с.23).

Понесені
позивачем витрати у вигляді судового збору та на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи також підтверджені документально, тому підлягають
стягненню на користь позивача (а.с.3-4).

Відповідно до
ч.2 ст.86, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.

При таких
обставинах, рішення суду в наведеній частині законне і обґрунтоване і підстав
для його скасування або зміни немає.

Однак, при
вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку, оскільки в матеріалах справи мається
квитанція про сплату юридичних послуг в розмірі 100 грн.(а.с.5), однак, з неї
не вбачається хто саме і за що ніс вказані витрати, тобто рішення суду у
вказаній частині ухвалено з порушенням норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи в наведеній частині.

Відповідно до
ч.1 ст.88 ЦПК України стягненню підлягають лише документально підтверджені
судові витрати.

Відповідно до
ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета
доказування.

Таким чином,
наданий позивачем доказ у вигляді квитанції без відповідної інформації (а.с.5),
апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки він є неналежним доказом.

Доводи
апеляційної скарги відповідача не впливають на правильність висновків суду
першої інстанції.

Відповідно до
п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або
неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення
норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись
ст.ст.307 ч.1 п.2 309 п.4, 313,314, 316 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Ворошиловського районного суду м.Донецька від 13 липня 2007 року скасувати в
частині стягнення витрат на правову допомогу.

Резолютивну
частину рішення викласти в такій редакції "стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 1818,40 грн., витрати на дослідження
спеціаліста в розмірі 140 грн., судовий збір в розмірі 51 грн. і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього
2039 (дві тисячі тридцять дев"ять) грн. 40 коп. В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на правові
допомогу -відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.