Справа №
районний суд міста Одеси в складі:
головуючого    судді -                            Джабурія
секретарі                              -        Філімович І.М.
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,  визнання добросовісним набувачем та визнання
права власності на автомобіль,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на автомобіль,  посилаючись на те,  що придбала автомобіль марки «Тойота королла»,  сірого кольору,  1999 року випуску,  номерний знак НОМЕР_1,  кузов НОМЕР_2,  у відповідача та оформили угоду шляхом видачі
генеральної довіреності. При цьому вона віддала оговорену суму грошей 10 000
доларів США,  а відповідач в свою чергу передав їй автомобіль,  ключі від нього,  свідоцтво про реєстрацію транспортного
засобу,  та довіреність.
судовому засіданні позивачка доводи позову підтримала та просила суд ухвалити
рішення,  яким визнати договір
купівлі-продажу автомобіля між сторонами по справі дійсним і визнати за нею
право власності на спірний автомобіль за тими підставами,  що позивач та відповідач виконали свої
зобов'язання як сторони по угоді,  але
угода нотаріально не оформлена. У зв'язку із цим,  у неї відсутні правовстановлюючі документи
встановленого зразка на зазначений автомобіль.

Відповідач
у судове засідання не з'явився,  про час
і місце судового засідання повідомлявся належним чином,  причини неявки суду не повідомив.

Зі згоди
позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,  що відповідає положенням  ст.
224 ЦПК України.

Суд,  заслухавши пояснення представника
позивачки,  перевіривши матеріали
справи,  вважає,  що позов про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на автомобіль обґрунтований
і підлягає задоволенню за наступними підставами.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

30.01.2007
року позивачка придбала автомобіль «Тойота
Королла»,  сірого кольору,  1999 року випуску,  номерний знак НОМЕР_1,  кузов НОМЕР_2 у відповідача,  про що свідчить генеральна довіреність надана
суду,  та розписка про отримання грошей
відповідачем за зазначений автомобіль. Судом встановлено,  що позивачка віддала оговорену суму грошей -
10 000 доларів США -вартість автомобіля,
відповідач в свою чергу передав їй автомобіль,  ключі від нього,  свідоцтво про його реєстрацію та генеральну
довіреність на її ім'я.

Перевіркою
свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії було
встановлено,  що свідоцтво належить
автомобілю ВАЗ 2106,  а державний
номерний знак НОМЕР_3 автомобілю ГАЗ 33021.

Постановою
Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 27.02.2007 року у
порушенні кримінальної справи за
ст.  ст.  224,
289, 290,  358 КК України у
відношенні позивачки відмовлено,
встановлена відсутність в її діях будь-якого складу злочину.

У
відповідності зі  ст.  ст.
48,  49 Закону України «Про власність»
володіння майном вважається правомірним,
якщо інше не буде встановлено судом,
арбітражем,  третейським судом,  а власник має право вимагати усунення
перешкод у користуванні та розпорядженні власністю.

У
відповідність із вимогами  ст.  217 ЦК України,  недійсність окремої частини правочину не має
наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому,  якщо можна припустити,  що правочин був би вчинений і без включення
до нього недійсної частини. Таким чином,
суд вважає,  що сторони правочину
повністю виконали угоду,  та суд вправі
визнати таку угоду дійсної.

Суд
вважає,  що сторони по справі дійшли
згоди по всіх істотних умовах угоди,  всі
вони сторонами виконані: позивач передав відповідачу оговорену суму грошів;
відповідач передав у власність позивача вищезазначений автомобіль,  документацію на нього та ключі від
нього,  а всі наступні правовідносини за

участю відповідача не впливають на суть зробленої угоди та не можуть
служити підставою до її недійсності,
тому що Закон не має зворотної сили.

Таким
чином,  судом не встановлено
підстав,  які вказують на недійсність
описаної угоди на момент її здійснення.

За
такими обставинами суд доходить до висновку про те,  що сторони в справі уклали угоду,  передбачену законом,  оформили її в писемній формі,  як того вимагає  ст.
657 ЦК України,  угода відповідає вимогам закону та інтересам
сторін.

Суд вважає,  що дана угода дійсна,  визнає за позивачем право власності на
спірний автомобіль.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  214-215,
224-226 ЦПК України,   ст.  ст.
217,  330,  655,
656 ЦК України,   ст.
ст.  48, 49 Закону України «Про
власність»,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Тойота королла»,
сірого кольору,
1999 року випуску,  номерний знак
НОМЕР_1,  кузов НОМЕР_2,  укладений 30.01.2007 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Тойота королла»,  сірого
кольору,  1999 року випуску,  номерний знак НОМЕР_1,  кузов НОМЕР_2.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.