Справа № 2-   906
РІШЕННЯ

Іменем    України

"25"
червня 2007 р.  Корабельний районний суд
м.  Миколаєва у складі: головуючого по
справі судді - Селіщевої Л.І.,

при
секретарі                                                                         -
Вінтоновій Г.М.  ,

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1  діючої в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2,  ОСОБА_3 діючої в
своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
таким,  що втратив право користування
житловим приміщенням,  -

встановив:

В квітні
2007 р. позивачі звернулися до суду із позовом про визнання відповідача
втративши право користування жилим приміщенням в квартирАДРЕСА_1,  в обґрунтування якого вказали,  що вказана квартира є неприватизованою,  і перебуває в комунальній власності.
Відповідач - ОСОБА_5 є колишнім чоловіком позивача по справі - ОСОБА_1,  з березня 2006 року він в квартирі не
проживає,  вивіз з неї всі свої речі,  не сплачує комунальні послуги та фактично
створив сім'ю з іншою жінкою,  з якою
проживає до цього часу.

В
судовому засіданні позивачі - ОСОБА_1,  ОСОБА_3.
позов підтримали та просили визнати відповідача таким,  що втратив право користування жилим
приміщенням в квартирі,  АДРЕСА_1 через
те,  що він без поважних причин і ній не
проживав більше ніж шість місяців,  - з
березня 2006 року.

Відповідач
- ОСОБА_5. в судовому засіданні позов не визнав,  просив суд в його задоволенні відмовити,  та пояснив,
що після свого звільнення з Миколаївського глиноземного заводу в 2 003
році,  він був змушений влаштовуватись на
різні роботи в Миколаївському районі,  де
працює і до цього часу. Також пояснив,
що в спірній квартирі залишились його особисті речі та документи,  якими він періодично користується,  іншого житла у нього немає,  він проживає на орендованій квартирі та не
створював іншої сім'ї. Відповідач пояснив,
що останній раз він був у квартирі весною 2007 року,  коли установлював газовий лічильник.

Треті
особи - Виконком Миколаївської міськради,
Комунальне Житлово-експлуатаційне Підприємство-24 до суду не з'явились,  подали заяви про розгляд справи у їх
відсутність.

Заслухавши
пояснення сторін,  показання свідка,  та дослідивши надані сторонами письмові
докази,  суд прийшов до висновку,  що позов не підлягає задоволенню через
наступне.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як
вбачається із копії ордерів № 506 від 18.02.1997 року та №429 від 14.0 6.2001
року,  копії яких наявні в матеріалах
цивільної справи,  - наймачем квартири
АДРЕСА_1 є відповідач по справі - ОСОБА_5 Квартира надавалась йому на сім'ю із
чотирьох чоловік: йому,  його дружині
-позивачеві ОСОБА_1,  та дочкам
-ОСОБА_3.,  таОСОБА_2

Квартира є
неприватизованою.

Відповідно
до довідки ф.З,  № 1658 від 27.02.2007
р.,  - в даній квартирі зареєстровані 5
осіб: ОСОБА_5,  ОСОБА_1,  ОСОБА_3. ,
та неповнолітніОСОБА_2,  ОСОБА_4

Позивач
- ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_5 є колишнім подружжям,  і шлюб між ними розірванний в 2007 році.

Згідно  ст.
ст.  71, 72 ЖК УРСР,  - наймач або члени його сім'ї можуть бути
визнані судом такими,  що втратили право
користування жилим приміщенням,
зокрема,  якщо вони не проживають
у ньому без поважних причин понад шість місяців.

Заперечуючи
проти позову відповідач пояснював,  що
він за характером своєї роботи тимчасово не проживав в спірній квартирі з весни
2006 року,  і в підтвердження цього надав
суду довідку із Маловарварівської ЗОШ Миколаївської області,  із якої вбачається,  що з 23.10.06 по 16.04.2007 року він працював
там сезонним кочегаром.  Цю обставину суд
із врахуванням положень п.2 ч.3  ст. 71
ЖК УРСР вважає поважною причиною непроживання відповідача на спірній жилплощі.
Доказів,  які б спростовували цю
довідку,  судом не отримано.

Покази
допитаної в судовому засіданні свідка -ОСОБА_6. суд сприймає критично,  оскільки свідок пояснила,  що про те,  що відповідач має іншу сім'ю їй стало відомо
зі слів позивача,  при цьому особисто їй
не відомо,  де проживає відповідач.
Останній раз свідок бачила відповідача весною 2006 року. Також свідок
пояснила,  що коли вона підписувала акт
про не проживання відповідача від 15.03.07 p.,
речей відповідача вона в квартирі на видному місці не
бачила,  а чи є вони в шафах чи інших
місцях вона не цікавилась.

Аналізуючи
досліджені у справі докази,  суд дійшов
висновку,  що відповідач - ОСОБА_5 був
відсутній на спірній жилій площі з поважних причин,  а позивачі не надали суду переконливих
доказів на підтвердження своїх позовних вимог,
чим порушили вимоги ч.3  ст. 10
ЦПК України,  а  тому в задоволенні їх позову слід відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  10-11; 28-29; 57-60; 158;214-215,  ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської
області через Корабельний районний суд м.
Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст.
2 95 ЦПК України.