Справа №2-416
РІШЕННЯ

іменем України

28
серпня 2007 року                                                                             м.  Василівка

Василівський
районний суд Запорізької області в складі:

Головуючого
-                судді        Нікандрової C.O.

при
секретарі                                   Пастернак
О.М.

за участю:

позивача                                          ОСОБА_1

представника
позивача                  ОСОБА_2

відповідача                                      ОСОБА_3

представника
відповідача              ОСОБА_4

третьої
особи                                   ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні,  в залі
суду,  цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя,
зустрічним позовомОСОБА_5 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про визнання права власності,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл
майна подружжя,  який мотивувала
тим,  що з відповідачем у справі вона
перебувала у шлюбі з 26.08.1989 року по 23.12.2005 року. В період шлюбу
30.10.2004 року на спільні кошти був придбаний та зареєстрований на відповідача
автомобіль марки Мерседес-Бенц-Віто,
держ.НОМЕР_1 вартістю 50 000 гривень. Позивач просить суд розділити
спільне майно,  виділити відповідачу
автомобіль,  а позивачу грошову
компенсацію в розмірі 1/2 вартості автомобіля в сумі 25 000 гривень,  а також стягнути з відповідача судові витрати
в сумі 250 гривень,  витрати на правову
допомогу в сумі 100 гривень.

11.05.2007
року до суду звернувся ОСОБА_5 з зустрічною заявою до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль
Мерседес-Бенц-Віто.

Ухвалою
від 15.05.2007 року ОСОБА_5 допущений до участі у справі в якості третьої
особи,  що заявляє самостійні вимоги щодо
предмета позову,  зустрічна позовна заява
ОСОБА_5 об'єднана в одне провадження з первісним позовом.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали в
повному обсязі з підстав викладених в позові,
зустрічний позов третьої особи,
що заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову,  не визнали у зв'язку з тим,  що чоловік не повідомив ОСОБА_1 про укладення
угоди займу грошових коштів на суму 50 000 грн. з ОСОБА_5,  про укладання цієї угоди вона дізналася в
судовому засіданні. Автомобіль Мерседес-Бенц-Віто придбаний в період їх шлюбу
на гроші,  частина яких отримана після
продажу іншого автомобіля Опель-Омега,
який належав їм на праві спільної власності. Згідно  ст. 208 ЦК України угода купівлі-продажу на
суму,  що у двадцять і більше разів
перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян здійснюється
письмово,  а щодо транспортних засобів
підлягає державній реєстрації. Таким чином,
вважає,  що автомобіль
Мерседес-Бенц-Віто є спільною сумісною власністю подружжя і повинно бути
розділено між позивачем і відповідачем.

Відповідач
ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1
не визнали,  вимоги ОСОБА_5 визнали в
повному обсязі,  в судовому засіданні
позивач пояснив,  що дійсно автомобіль
Мерседес-Бенц-Віто був придбаний у період шлюбу з позивачем.  На час придбання автомобіля він з позивачем
не працювали і не мали постійного доходу. Для розвитку підприємницької
діяльності 01.08.2004 року він взяв у борг у

ОСОБА_5 10 000 доларів США,
про що позивача не повідомляв. У зв'язку з тим,  що відповідач не спроможний був повернути
суму боргу,  він віддавОСОБА_5 належний
йому на праві власності автомобіль Мерседес-Бенц-Вито,  про що 30.10.2006 року видав йому генеральну
довіреність,  згоди позивача на видачу
довіреності не отримував. Крім того,  з
серпня 2004 року з позивачем вони проживали роздільно і сумісного господарства
вони не вели.

Третя
особа,  що заявляє самостійні вимоги щодо
предмета позову,  ОСОБА_5 в судовому
засіданні просив в задоволенні позову ОСОБА_1 про розподіл автомобіля
Мерседес-Бенц-Віто відмовити,
задовольнити його позов про визнання права власності на автомобіль
Мерседес-Бенц-Віто. Позов мотивував тим,
що перед придбанням автомобіля Мерседес-Бенц-Віто ОСОБА_3 позичив у нього
в борг 10 000 доларів США,  про що видав йому розписку від
01.08.2004 року. У зв'язку з тим,
розрахуватися своєчасно він не зміг він віддав йому зазначений
автомобіль у власність,  видавши на його
ім'я генеральну довіреність від 30.10.2006 року. Таким чином,  між ними фактично укладено договір
купівлі-продажу автомобіля Мерседес-Бенц-Віто.

Вислухавши
осіб,  що приймають участь у справі,  давши оцінку їм у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи,  суд
вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 частково,  а в задоволенні зустрічного позову третьої
особи ОСОБА_5 відмовити виходячи з наступних підстав:

Згідно
до ч.3  ст. 10 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно  ст. 58 ч.1 ЦПК України,  належними є докази,  які містять інформацію щодо предмета
доказування.

Згідно  ст. 59 ч.2 ЦПК України,  обставини справи,  які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування,  не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно  ст. 60 ЦПК України,  кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
особами,  які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини,  які
мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб,  які беруть участь у справі,  виникає спір.

Відповідно
до вимог  ст. 60 Сімейного кодексу
України вважається,  що кожна річ,  набута за час шлюбу,  крім речей індивідуального користування,  є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

Стаття
69 СК України встановлює право подружжя на поділ майна,  що належить їм на праві спільної сумісної
власності,  незалежно від розірвання
шлюбу.

У разі
поділу майна,  що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є рівними /ч.1  ст. 70 СК України/.

Згідно  ст. 61 СК України якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї,  то
гроші,  інше майно,  в тому числі гонорар,  виграш,
які були одержані за цим договором,
є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно  ст. 63 СК України дружина та чоловік мають
рівні права на володіння,  користування і
розпоряджання майном,  що належить їм на
праві спільної сумісної власності,  якщо
інше не встановлено домовленістю між ними.

Правилами  ст. 65 СК України встановлено,  що подружжя розпоряджаються майном,  що є об'єктом права їх спільної сумісної
власності,  за взаємною згодою. Для
укладення одним із подружжя договорів,  які
потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації,  а також договорів стосовно цінного
майна,  згода другого з подружжя має бути
подана письмово та нотаріально засвідчена.

Відповідно
до  ст. 68 СК України розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної власності на майно,  набуте за час шлюбу. Розпоряджання таким
майном після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною
згодою,  відповідно до Цивільного кодексу

України.

4.2  СТ. 71 СК України вказує,  що неподільні речі присуджуються одному з
подружжя,  якщо інше не визначено
домовленістю між ними. Відповідно до ч.4 вказаної статті присудження одному з

подружжя
грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на
майно,  допускається за його згодою.

В ході
судового розгляду встановлено,  що
позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у шлюбі,
зареєстрованому 26.08.1989 року відділом ЗАЦС Василівського району
Запорізької області за актовим записом №117.

Від
даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей,  які проживають разом з позивачем.

23.12.2005
року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний,  про що свідчить свідоцтво про розірвання
шлюбу,  видане відділом РАЦС
Василівського управління юстиції,
актовий запис №279.

За час
спільного проживання в шлюбі сторонами придбаний автомобіль мікроавтобус марки
Мерседес-Бенц-Віто,  випуску 1997
року,  реєстраційний НОМЕР_1,  зареєстрований Василівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в
Запорізькій області згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 30.10.2004 року
на ОСОБА_3. Таким чином є підстави відповідно до  ст.
ст. 60, 70 СК України та ч.3  ст.
368 ЦК України для визнання цього мікроавтобуса Мерседес-Бенц-Віто,  загальною сумісною власністю ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 та
визначення їх часток у цьому майні рівними.

Після
розірвання шлюбу питання розподілу спільного майна подружжя сторонами не
вирішувалося,  спільне майно перебувало у
володінні відповідача ОСОБА_3

Факт купівлі
автомобіля за час шлюбу та його вартість сторонами не оспорювалася.

Згідно  ст. 328 ЦК
України право власності набувається на підставах,  що не заборонені законом,  зокрема із правочинів.

Відповідно
до  ст. 208 ч.1 п.3 ЦК України
правочини фізичних осіб між собою на суму,
що перевищує у двадцять та більше разів розмір неоподаткованого мінімуму
доходів громадян належить вчиняти у письмовій формі.

Посилання
відповідача ОСОБА_3
на те,  що грошові кошти на купівлю
автомобіля йому були надані ОСОБА_5,  що
у сторін у справі не було власних грошей на його купівлю,  та надані відповідачем розписка про одержання
у ОСОБА_5 10 000 доларів СІЛА і копія трудової книжки,  на підтвердження того,  що ОСОБА_3 не мав доходів
за час шлюбу та придбав автомобіль на кошти третьої особи,  суд не може прийняти до уваги як доказ
укладення договору купівлі-продажу автомобіля,
оскільки вказані докази є недопустимими,
оскільки не мають жодного відношення до автомобіля
Мерседес-Бенц-Віто,  який є спільною
сумісною власністю подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 Довіреність на право управління і
розпорядження зазначеним автомобілем від 30.10.2006 року також не підтверджує
укладення угоди купівлі-продажу,
оскільки не передбачає перехід права власності на автомобіль
Мерседес-Бенц-Віто на ОСОБА_5,  а лише
надає йому певні повноваження. Таким чином,
в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт укладання угоди
купівлі-продажу спірного автомобіля між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Суд
критично відноситься до посилань відповідача та представника відповідача про
те,  що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично
припинився з серпня 2004 року,  а
автомобіль придбаний відповідачем в період окремого проживання належить йому на
праві власності,  оскільки відповідно до
положень  ст. 119 СК України встановлення
режиму окремого проживання з наслідками,
передбаченими  ст. 120 СК України
може здійснюватися лише за рішенням суду за позовом одного з подружжя,  а сторони з такою заявою до суду не
зверталися.

Вирішуючи
питання визначення вартості майна,  що
підлягає розділу між подружжям,  суд
виходить з того,  що вартість майна
визначається за погодженням між подружжям,
а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час
розгляду справи. В судовому засіданні сторони погодились з вартістю автомобіля
Мерседес-Бенц-Віто в розмірі 50 000 гривень і пояснили суду,  що це вартість за якою автомобіль було
придбано.

При
вирішенні питання про виділення майна в натурі,
суд виходить з того,  що
відповідач після розірвання шлюбу з позивачем володів спірним майном,  використовував його на свій розсуд всупереч
волі позивача,  видав довіреність на
право розпорядження майном третій особі,
тому суд,  з урахуванням позиції
позивача,  яка не заперечує проти
виділення відповідачу майна,
вважає,  що при

поділі
спільної власності подружжя автомобіль Мерседес-Бенц-Віто підлягає виділенню
відповідачу з одночасним стягненням компенсації Уг вартості майна в сумі 25 000
грн. на користь позивача.

Приймаючи
до уваги викладене,  суд вважає,  що спірний автомобіль Мерседес-Бенц-Віто є
спільною сумісною власністю сторін у справі,
поділ в натурі є неможливим,  позивач бажає виділу його частки і згоден
отримати грошову компенсацію Уг вартості спірного майна,  тому суд вважає необхідним позовні вимоги про
розподіл майна подружжя задовольнити в повному обсязі,  залишити автомобіль у власності
відповідача,  стягнувши з нього на
користь позивача Уг частину вартості автомобіля в сумі 25 000 гривень.
Одночасно з тим,  в задоволенні
зустрічного позову - відмовити.

Згідно  ст. 88 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_3 у
доход держави судовий збір у сумі 250 грн.,
а також на користь позивача витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 15 грн.

Керуючись  ст.
ст.  60, 61, 65, 68, 69, 70, 71 СК
України,   ст.  ст.
364, 368, 370 ЦК України,   ст.
ст.  10, 60, 88, 209, 210, 212 ЦПК
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя - задовольнити частково.

ОСОБА_3
на праві власності виділити мікроавтобус марки Мерседес-Бенц-Вито,  випуску 1997 року,  реєстраційний НОМЕР_1,  зареєстрований Василівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в
Запорізькій області,  вартістю 50 000
/п'ятдесят тисяч/ гривень.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму компенсації Уг вартості майна в загальному
сумісному майні в сумі 25 000 /двадцять п'ять тисяч/ гривень,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи в сумі 15 /п'ятнадцять/ гривень.

В решті позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_3 в доход держави судовий збір в сумі 250 /двісті п'ятдесят/ гривень.

В
задоволенні зустрічного позовуОСОБА_5 до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 про визнання права власності -
відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через
Василівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
суду протягом десяти днів з дати проголошення рішення і поданням після цього
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК
України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження подано не було.