Справа № 2-1591/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007
року Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого судді -Білецької A.M. при секретарі - Грицай Н.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.  Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Державного підприємства «Завод ім.
Малишева» про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач,  ОСОБА_1,
звернувся з позовом до відповідача,
Державного підприємства «Завод ім.
Малишева» про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного
розрахунку та заподіяну моральну шкоду у сумі 7000. В обгрунтування позову
зазначила,  розпорядженням № 19 від
29.01.2007 року,  його,  позивача було звільнено на підставі ч.3  ст.  38
КЗпП України. Однак,  адміністрацією
відповідача в порушення законодавства про працю не виплачено заробітну плату
.На момент звільнення йому,  позивачеві
належало отримати кінцевий розрахунок у сумі 8 348 гривень 48 копійок та
вихідну допомогу у розмірі 3-х місячного середнього заробітку,  що складає 5 513 гривень 01 копійка,  а загалом 13861 гривню 49 копійок. Просив
стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки остаточного
розрахунку та моральну шкоду в сумі 7000 гривень.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги уточнив,  просив стягнути з відповідача на свою користь
середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в сумі 11889 гривні
80 копійок з 29.01.2007 року по день винесення рішення суду та 7000 гривень на
відшкодування моральної шкоди..

Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково,  вважала,
що стягненню підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при
звільненні лише з 29.01.2007 року по 4 червня 2007 року,  тобто по день винесення рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова,  згідно якого
заборгованість у сумі 13 861 гривня 42 копійки стягнута з відповідача на
користь позивача в сумі 8 647 гривень 84 копійки. В іншій частині позову
просила суд відмовити..

Суд вислухавши
пояснення позивача,  представника
відповідача,  дослідивши матеріали
справи,  прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи
встановлено,  що розпорядженням № 19 від
29.01.2007 року,  його,  позивача було звільнено на підставі ч.3  ст.  38
КЗпП України. Однак,  адміністрацією
відповідача в порушення законодавства про працю не виплачено заробітну плату.
На момент звільнення позивачеві належало отримати кінцевий розрахунок у сумі 8
348 гривень 48 копійок та вихідну допомогу у розмірі 3-х місячного середнього
заробітку,  що складає 5 513 гривень 01
копійка,  а загалом 13861 гривню 49
копійок. Дана сума стягнута з відповідача згідно рішення Комінтернівського
районного суду м.  Харкова від 4 червня 2007
року.

Таким
чином,  судом встановлено,  що порушуючи
ст.  116 КЗпП України,  відповідач не виплатив належну суму у день
звільнення. На підставі  ст.  117 КЗпП України,  відповідач повинен виплатити середній заробіток
за весь час затримки остаточного розрахунку по день винесення рішення суду про
стягнення заборгованості по заробітній платі.

Тому,  позовні вимоги підлягають задоволенню
частково,  з відповідача підлягає
стягненню на користь позивача 8 647 гривень 84 копійки середнього заробітку за
час затримки остаточного розрахунку при звільненні та 500 гривень на
відшкодування моральної шкоди,
оскільки,  неправомірними діями
відповідача позивачеві була заподіяна моральна шкода.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  215 ЦПК
України,   ст.   121 Констуції
України,   ст.  24 Закону
України «Про оплату праці»,   ст.  115-117 КЗпП України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити частково. Стягнути з Державного підприємства «Завод ім.  Малишева» на користь ОСОБА_1,  середній заробіток за весь час затримки
остаточного розрахунку у сумі 8647 гривень 84 копійки та 500 гривень на
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з
Державного підприємства «Завод ім.
Малишева» на користь держави 86, 47 та 8, 50 гривні державного мита.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної
інстанції,  або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.