Рішення

Іменем України

02 липня 2007
року         Калінінський районний суд
міста Горлівки Донецької області у складі:

судді                                  Зайченко О.
В.

при
секретарі                   Білоус Н.О.

за участю
позивача         ОСОБА_1

відповідача                      ОСОБА_2

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в місті Горлівці Донецької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про визначення часток у
спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом,  у якому
вказала,  що квартира АДРЕСА_1 належить
на праві сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло,  виданому 22 жовтня 1996 року відділом приватизації
державного житлового фонду Горлівської міської Ради ,  їй,  її
чоловіку - ОСОБА_4,  її доньці - ОСОБА_2
та її онуку - ОСОБА_3.

ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У теперішній час вона не може отримати у  нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину,  оскільки у свідоцтві про право власності на
житло не вказані частки власників.   Тому
просить суд   визначити частку кожного із
власників у спільній сумісній власності у розмірі 14 вказаної квартири. В
судовому засіданні позивачка позов підтримала,
підтвердила вищевказані обставини. Відповідачка позовні вимоги визнала.
Суд,  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши письмові   матеріали по справі,  приходить до наступного.

Квартира
АДРЕСА_1 належить на праві сумісної власності на підставі свідоцтва про право
власності на житло,  виданому 22 жовтня
1996 року відділом приватизації державного житлового фонду Горлівської міської
Ради,  ОСОБА_4,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Відповідно
свідоцтву про смерть,  ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивачка
та відповідачка є спадкоємцями першої черги за законом спадщини,  яка відкрилася після смерті ОСОБА_4.

Відповідно  ст. 355 ЦК
України,  майно,  що є у власності двох або більше осіб
(співвласників),  належить їм на праві
спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право
спільної власності виникає з підстав,  не
заборонених законом.  Відповідно ч.1  ст. 8 ЦК України,  якщо цивільні відносини не врегульовані цим
Кодексом,  іншими актами цивільного
законодавства або договором,  вони
регулюються тими правовими нормами цього Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  що регулюють подібні за змістом цивільні
відносини (аналогія закону).

2

Відповідно
ст. 370 ЦК України,
співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна,  що є у спільній сумісній власності.   У разі виділу частки із майна,  що є у спільній сумісній власності,  вважається,
що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними,  якщо інше не встановлено
домовленістю між ними,  законом або
рішенням суду. За таких обставин,  суд
вважає,  що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись
ст.  ст.
10,  11,  60, 88, 130, 174, 213, 214,  223,
367 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_2 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3про визначення часток у спільній сумісній
власності задовольнити. Визначити частку ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 у розмірі 14
квартири АДРЕСА_1 кожному.

На
рішення  суду може бути  подана заява про  апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення через даний
суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через даний суд. Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений  ст. 294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.