Справа № 22-78932007 р.                              Головуючий 1 інстанції Міщенко Г.А.
Категорія 41                                                     Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2007 року                                                           Апеляційний суд Донецької області

в складі:

головуючого судді Голубинського A.M.,

суддів Прокопчук Л.М., Жданової B.C.,

при секретарі Семенченко С.С. за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2.,
відповідачів ОСОБА_3., ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3на рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 03 вересня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 доОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006
року позивачка звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідачі
проживають в квартирі АДРЕСА_1, а вона проживає в квартиріАДРЕСА_2, тобто під
квартирою відповідачів на один поверх нижче. 11 січня 2005 року відповідачі
затопили її квартиру. Внаслідок цього залиття була пошкоджена пластикова стеля
у ванній кімнаті та вбиральні, вийшов з ладу електропровід, з'явилась
вологість. У цей же день був складений акт працівниками ЖЕК № З Ворошиловського
району м. Донецька.

17 січня 2005
року відповідачі проводили в своєї квартирі будівельні роботи з порушенням технологій по заміні стояків
центрального опалення, чим порушили перекриття стелі у її квартирі.
Через зазначене у кухні, ванній та спальні утворилися діри 0,3 х 0,3 м., через
які у її квартиру просипалося будівельне сміття, яке падало на її меблі,
килими, шпалери. Відповідачі обіцяли добровільно усунути за свій рахунок
спричинену шкоду, але потім відмовились виконувати свої обіцянки. Згідно
локального кошторису, який склали працівники ЖЕК № 3 Ворошиловського району м.
Донецька вартість ремонту її квартири склала 1224грн. Крім того їй заподіяна
моральна шкода, бо внаслідок затоплення квартири вона переносила душевні
страждання. Просила стягнути з відповідача на її користь на відшкодування
матеріальної шкоди - 1224 грн. та на відшкодування моральної шкоди - 5000 грн.

В судовому засіданні позивачкаОСОБА_1 свої вимоги в частині відшкодування матеріальної
шкоди збільшила до 3245 грн. і просила стягнути з відповідачів зазначену суму
на її користь.

Рішенням
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 03 вересня 2007 року позовОСОБА_1,
в частині стягнення матеріальної шкоди задоволено у повному обсязі, з

2

відповідачів солідарно на користь позивачки стягнуто 3245
грн., в частині відшкодування моральної шкоди частково - 3000 грн..

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_3. просить рішення суду скасувати та постановити нове
рішення, яким відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог, посилаючись на
те, що суд невірно встановив обставини справи. Відповідач вважає, що позивачки
не було спричинено ніякої шкоди.

Заслухавши судцю-доповідача,
позивачку, представника позивачки, відповідачів, дослідивши матеріали цивільної
справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних
підстав.

Розглядаючи
справу по суті, суд обґрунтовано виходив з того, що правовідносини, які виникли
між сторонами, регулюються ст.1166 та ст.1192 ЦК України, згідно яких майнова
шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням обставин
справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі.

Відповідачі не
визнають факт залиття квартири позивачки 11 січня 2005 року, але по справі встановлено, що у цей день з вини
мешканців квартириАДРЕСА_1 сталося залиття квартири позивачки. Ця
обставина підтверджується актом від
11.01.2005 року, який був складений майстром ЖЕУ-3 ОСОБА_6 за участю
свідків. В судовому засіданні ОСОБА_6підтвердила факт залиття відповідачами
квартири позивачки у січні 2005 року.

З пояснень відповідачів у судовому засіданні вбачається, що взимку
2004-2005 років вони виявили у своєї квартирі, що на стіні ванної кімнати
з'являється волога і при проведені робіт по усуненню скупчення вологи було
встановлено течію на одній з труб в місці міжповерхового перекриття.

Крім того, в
судовому засіданні встановлено, що в квартиріАДРЕСА_1 проводились ремонтні
роботи по заміні стояків центрального опалення. Факт проведення таких робіт
відповідачі не заперечували.

Згідно акту від
17.01.2005 року, який був складений майстром ЖЕУ-3 ОСОБА_6 за участю свідків,
під час проведення відповідачами зазначених робіт, в квартирі позивачки були
порушені перекриття - в стелі спальні та кухні утворилися діри розміром 0,3 х
0,3 м..

Відповідачі не
надали суду доказів, що зазначена шкода спричинена позивачці не з їх вини.

Відповідно до
п.35 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими
територіями" (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08
жовтня 1992р. №572) власники жилих приміщень зобов'язані проводити за власні
кошти ремонт квартири, своєчасно повідомляти власника будинку про виявлені
несправності, які порушують нормальну експлуатацію цього будинку або призводять
до перевитрат тепла, газу, води, електроенергії.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що з
вини відповідачів позивачки була заподіяна шкода, яка згідно вимог ст.1166 ЦК
України відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим,
визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції помилково
прийшов до висновку, що вартість ремонту квартири позивачки складає 3245 грн.,
оскільки в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. не надала відповідних доказів,
що саме на таку суму їй була спричинена матеріальна шкода.

З матеріалів
справи вбачається, щоОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом просила
стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди
1224 грн. і в обгрунтування цієї суми надала локальний   кошторис

3

ремонту її
квартири та опис робіт, які були складені працівниками ЖЕК № 3  та Теплоелектропроекту (а.с.5-11).

В суді першої та апеляційної інстанціїОСОБА_1 не надала будь-яких інших доказів,
що їй спричинена матеріальна шкода у розмірі 3245 грн., а тому апеляційний суд
приходить до висновку, що вартість матеріальної шкоди, яка спричинена позивачки
дорівнюється 1224 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідачів на її
користь.

Доводи
апеляційної скарги про те, що затоплення квартири позивача відбулося з вини
ЖЕКу, який не виконував свого обов'язку по технічному обслуговуванню технічного
обладнання будинку, а саме, по технічному обслуговуванню водопроводу, спростовуються
обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги про те,
відповідач ОСОБА_4 не є належним відповідачем по справі, апеляційний суд вважає
безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається що він зареєстрований у
квартиріАДРЕСА_1 (а.с.22).

Визначаючи
розмір моральної шкоди, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої
інстанції стягуючи на користь позивачки в рахунок відшкодування моральної шкоди
3000 грн. не повно врахував конкретні обставини, характер та обсяг фізичних та
моральних страждань, яких зазнала позивачка, їх тривалість, а тому приходить до
висновку, що з урахуванням усіх конкретних обставин з відповідачів на користь
позивачки підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди
компенсація у сумі 1000 гривень.

Відповідно до
ст. 309 п. п.3,4 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись
ст.307, ст.309, ст.316 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відповідача
ОСОБА_3задовольнити частково.

Рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 03 вересня 2007 року скасувати,
стягнути зОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1, в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 1224 (одна
тисяча двісті двадцять чотири) гривні, в рахунок відшкодування моральної шкоди
1000 (одна тисяча) гривень та у відшкодування судових витрат 81
(вісімдесят одну) гривню.

Рішення апеляційного
суду набирає законної сили з моменту його проголошення може бути оскаржено до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання

законної сили.