Справа 22ц-1856/2007                          Головуючий у першій інстанції Карапута Л.В.
цивільна                                Доповідач - суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 грудня  2007 року АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого
судді         Позігуна М. І

Суддів:     Горобець Т.В.ДПІутко В.М. .

При секретарі      Рачовій І.І.

З участю
позивачки ОСОБА_1,   її представника -
адвоката ОСОБА_2 ,   відповідача
ОСОБА_3,   його представника - адвоката
ОСОБА_4

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду  в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1   на рішення Деснянського районного суду
м.  Чернігова від 18 жовтня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_5,   ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про
визнання шлюбу недійсним,

встановив:

В апеляційній скарзі на зазначене рішення
ОСОБА_1 просить його скасувати та ухвалити нове рішення з задоволенням вимог
про визнання недійсним шлюбу,
укладеного 04.05.2005 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3

Оскаржуваним
рішенням ОСОБА_1,   ОСОБА_5 ОСОБА_6
відмовлено в задоволенні їх позову до ОСОБА_3 про визнання його шлюбу з ОСОБА_7
недійсним.

На думку
апелянта,   суду було надано достатньо
доказів на підтвердження факту відсутності свідомої згоди ОСОБА_7 на укладення
шлюбу з відповідачем,   проте,   суд неправильно встановив обставини ,   які мають значення для справи і не дав
належної оцінки наданим позивачами
доказам,   які обґрунтовували
позов.

В апеляційному
суді ОСОБА_1 та її представник -адвокат ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримали,
стверджували,   що в силу віку та
психічного стану ОСОБА_7 не могла усвідомлювати значення своїх дій щодо
реєстрації шлюбу з відповідачем.  Той
факт,   що між ними суттєва різниця у
віці,   що вона не повідомляла родичів
про намір укладати шлюб,   що ОСОБА_3 не
достатньо про неї турбувався,   а крім
того,   що ОСОБА_7 особисто не писала заяву про

2

реєстрацію шлюбу
,   а підпис на заяві викликає
сумнів,   апелянт та його представник
вважають достатніми доказами для визнання шлюбу недійсним.

ОСОБА_3 та його
представник просять апеляційну скаргу відхилити,   вважаючи,
що рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до вимог
процесуального та матеріального права.

В запереченнях
на апеляційну скаргу представник відділу РАЦС зазначає,   що реєстрація шлюбу проведена за свідомою
волею подружжя з їх особистою участю та у відповідності до діючого
законодавства.

Судом першої
інстанції встановлено,   що 04.05.2005
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб,   а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.
Доказів про відсутність свідомого наміру ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на укладення шлюбу
судом не здобуто. Суд прийшов до висновку що позивачами не доведено факт
реєстрації шлюбу ОСОБА_7 в стані,   коли остання не
могла розуміти значення своїх дій,
тобто,   без її свідомої згоди на
те.

Заслухавши
суддю-доповідача,   пояснення сторін та
їх представників,   дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,   апеляційний суд приходить до висновку,   що скарга задоволенню не підлягає,   виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст. 303 ЦПК України апеляційний суд
перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги.

Відповідно
до  ст.
213 ЦПК України законним та обґрунтованим можна визнати рішення,   яке ухвалене з дотриманням вимог цивільного
судочинства та на основі повного і всебічного з'ясованих обставин,   на які сторони посилаються та які підтверджені
доказами,   дослідженими в судовому
засіданні.

Відповідно
до  ст.
3 ч.3 та  ст.  60 ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті
обставини,   на які вона посилається
,   як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Крім того,   відповідно
до  ст.
60 ч.4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Проте,   доводи позивачів про наявність психічного
захворювання у ОСОБА_7 на момент реєстрації шлюбу,   та сумніви щодо підпису в актовому записі і
заяві про реєстрацію шлюбу ґрунтується саме на припущеннях,   оскільки беззаперечних доказів цих фактів
суду не надано ,  а від підтвердження цих
обставин належними та допустимими доказами (висновком експертизи) позивачі
відмовились .

Отже,   апеляційна скарга зводиться до аналізу
обставин ,   які,   на думку апелянта,   свідчать про відсутність усвідомленої згоди
ОСОБА_7 на укладення шлюбу,   проте,   належним чином ці обставини позивачем не
підтверджені.

Апеляційна
скарга також не містить посилань на конкретні порушення судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального права.

Тому,   доводи апеляційної скарги не спростовують
законного по суті та обґрунтованого судового рішення.

Виходячи з
зазначеного та аналізуючи наявні у справі докази,   апеляційний суд вважає ,   що рішення суду першої інстанції ухвалене з
дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстави для його
скасування відсутні.

3

Відповідно до  ст.  308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду
першої інстанції без змін ,   якщо
визнає,   що це рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст. 303,
304,   307,  308,
315,   317,  319 ,
324 ЦПК України,   апеляційний суд
-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення
Деснянського районного суду м.  Чернігова
від 18 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців
з моменту набрання законної сили.