Справа № 22-3274 / 2007р.                                   Головуючий у 1
інстанції: Боровікова А.І.
Суддя-доповідач  Маловічко С.  В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

7   листопада 2007 року                                                                               м.  Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:    Приймака В.М.

Суддів:                   Маловічко С В.

Осоцького І.І.

при
секретарі:   Бабенко Т.І.

з участю
адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Приватного підприємства „Агротон" на
рішення Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 5 липня 2007 року по справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія» в особі Запорізької територіальної
філії ВАТ Банку «БІГ Енергія» до ОСОБА_2,
третя особа - Приватне підприємство «Агротон» про звернення стягнення на
предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного
товариства Банк «БІГ Енергія» в особі Запорізької територіальної філії ВАТ Банк
«БІГ Енергія»,  треті особи: Приватне
підприємство «Агротон»,  приватний
нотаріус ОСОБА_3  про розірвання договору
іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2006 року ВАТ Банк «БІГ Енергія» в особі Запорізької територіальної філії
звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

В    позові зазначено,  що 09.08.2005р. між банком та ПП «Агротон»
(Позичальник) був

укладений кредитний договір № 05/17-08-05,
згідно якого банк надає позичальнику кредит у

формі поновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування 1000 000 грн. на
строк до 8

серпня 2006р. для здійснення господарської діяльності. Відповідно до,  п. 4.1 плата за

користування кредитом встановлювалась у розмірі 20 % річних.

На
забезпечення виконання позичальником умов договору кредиту 26.08.2005р. між
банком та ОСОБА_2 був укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір,  згідно з яким іпотекодавець виступає майновим
поручителем ПП «Агротон» і передає у забезпечення виконання зобов»язання
Позичальником за кредитним договором № 05/17-08-05 від 09.08.05р. нерухоме
майно - нежиле приміщення І підвалу літ. А загальною площею 239, 2 кв. м,  розташоване в АДРЕСА_1.

Оскільки
ПП «Агротон» своєчасно не погасило кредит у повному обсязі банк направив
ОСОБА_2 письмову заяву-вимогу від 28.12.2006р. про усунення порушень за
кредитним договором,  у якій було
зазначено зміст порушених зобов»язань та попереджено про звернення стягнення на
предмет іпотеки у разі невиконання зобов»язань за кредитним договором у
тридцятиденний строк,  але ця
заява-вимога повернута через неможливість вручення адресату. У відповідності до
п. 9.5 Іпотечного договору повідомлення вважається

врученим
навіть,  якщо іпотекодавець відмовиться
від його отримання з різних обставин (відсутність у мсті проживання,  відсутність вдома тощо).

Враховуючи
зазначене,  позивач просив звернути
стягнення на користь ВАТ Банк «БІГ Енергія» в особі Запорізької територіальної
філії на предмет іпотеки - нежиле приміщення І підвалу,  яке належить ОСОБА_2,  для задоволення грошових вимог у загальній
сумі 999 000 грн. шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах органом
Державної виконавчої служби. Стягнути судові витрати.

В ході
розгляду справи позивач уточнив позов,
збільшивши суму стягнення та змінивши спосіб звернення стягнення на
предмет іпотеки. Остаточно просив звернути стягнення на користь ВАТ Банк «БІГ
Енергія» в особі Запорізької територіальної філії на приміщення І підвалу у
АДРЕСА_1 для погашення заборгованості ПП «агрофон» за кредитним договором у
загальній сумі 1 075 025, 63 грн. (з них за кредитом -999 000 грн.,  процентами - 20 253, 70 грн.,  пенею - 29 907, 41 грн. та процентами за
неправомірне користування коштами - 250864, 52 грн.) Реалізацію приміщення І
підвалу провести шляхом продажу його ВАТ Банком «БІГ Енергія» від імені ОСОБА_2
третій особі. Встановити початкову ціну реалізації приміщення І підвалу у сумі
1 822 991 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ Банк «БІГ Енергія» в особі
Запорізької територіальної філії судові витрати у сумі 1730 грн.

В травні
2007р. ОСОБА_2звернулась з зустрічним позовом до ВАТ Банк «БІГ Енергія» про
розірвання іпотечного договору. В позові зазначила,  що між нею та позивачем 26.08.2005р. був
укладений іпотечний договір,  згідно до
якого предметом іпотеки було нежиле приміщення - підвал І,  який належить їй на праві власності. Іпотекою
забезпечувалось виконання зобов»зань ПП «Агротон» за кредитним договором №
05/17-08-05 від 09.08.2005р.,
зокрема,  згідно п. 1.4.1 -
повернення кредиту у сумі 1 000 000 грн. до 08.08.2006р.; згідно п. 1.4.2 -
сплата процентів у розмірі 20 % річних.

Строк
основного договору сплив 08.08.2006р.,
до цього часу до неї,  як
майнового поручителя ПП «Агротон» з боку банку ніяких претензій не було.
10.08.2006р. вона отримала повідомлення про укладення між ПП «Агротон» та
Банком Додаткової угоди № 1 від 08.09.2006р. до Кредитного договору №
05/17-08-05,  згідно до якої були змінені
істотні умови кредитного договору,
зокрема,  продовжувався строк надання
кредитної лінії до 07.02.2007р. та збільшена процентна ставка за користування
кредитом до 21 % річних. Вважає,  що така
зміна умов кредитного договору без узгодження з нею порушує її права як
іпотекодавця та суперечить п,  9.4
іпотечного договору,   ст.  19 ЗУ «Про іпотеку»,   ст. . 652 ЦК України.

Враховуючи,  що банк в односторонньому порядку змінив
істотні умови іпотечного договору,
просила розірвати іпотечний договір,
укладений між нею та ВАТ Банком «БІГ Енергія» 26.08.2О05р. та скасувати
запис про. реєстрацію в Державному реєстрі іпотек обтяження нежилого приміщення
І підвалу літ. А-5 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Рішенням
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 5 липня 2007р. у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
про розірвання іпотечного договору відмовлено.

Позов
ВАТ Банк «БІГ Енергія» в особі Запорізької територіальної філії до ОСОБА_2
задоволений в повному обсязі.

Звернуто
стягнення на користь ВАТ Банк «БІГ Енергія» в особі Запорізької територіальної
філії на приміщення І підвалу у АДРЕСА_1,
яке належить ОСОБА_2,  для
погашення заборгованості ПП «Агротон»' за кредитним договором у загальній сумі
1 075 025, 63 грн. (з них за кредитом - 999 000 грн.,  процентами -20 253, 70 грн.,  пенею - 29 907, 41 грн. та процентами за
неправомірне користування коштами - 250864, 52 грн.). Реалізацію приміщення І
підвалу провести шляхом продажу його ВАТ Банком «БІГ Енергія» від імені ОСОБА_2
третій особі. Встановити початкову ціну

реалізації
приміщення І підвалу у сумі 1 822 991 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ
Банк «БІГ Енергія» в особі Запорізької територіальної філії судові витрати у
сумі 1730 грн.

В
апеляційних скаргах на рішення ОСОБА_2та ПП „Агротон",  посилаючись на неповне з»ясування судом
обставин,  що мають значення для
справи,  недоведеність обставин,  які суд вважав встановленими,  невідповідність висновків суду обставинам
справи та порушення норм матеріального і процесуального права,  просять скасувати його та ухвалити нове,  яким в позові банку відмовити,  а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
вислухавши пояснення осіб,  які
приймають участь у справі,  перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду,
колегія суддів вважає,  що
апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Пунктом
1 частини 1 статті 307,  статями
303,  308 ЦПК України передбачено,  що під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції. За наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається
з матеріалів справи,  9 серпня 2005р. між
ВАТ Банком „БІГ Енергія" в особі його Запорізької територіальної філії та
Приватним підприємством „Агротон" (Позичальник) був укладений кредитний
договір № 05/17-08-05,  згідно з яким
банк надав підприємству кредит у формі поновлюваної кредитної лінії з лімітом
кредитування 1 000 000 грн. на строк до 8 серпня 2006р. зі сплатою за
користування кредитом процентної ставки у розмірі 20 % річних.

Відповідач
ОСОБА_2виступила перед Банком майновим поручителем за ПП „Агротон" щодо
виконання останнім своїх зобов'язань за вищезазначеним кредитним
договором,  в зв"язку з чим
26.08.2005р. між ВАТ Банком „БІГ Енергія" в особі його Запорізької
територіальної філії (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) був укладений
нотаріально посвідчений іпотечний договір.

Сторони
за іпотечним договором узгодили предмет договору у пункті 1.4,  з якого вбачається,  що іпотекою забезпечується повернення кредиту
у сумі 1 000 000 грн.,  сплата процентів
у розмірі 20 % річних за користування ним,
сплата пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від сум
простроченого платежу,  сплата відсотків
у розмірі 15 % річних за неправильне користування коштами,  сплата штрафів,  відшкодування збитків,  відшкодування витрат,  пов"язаних з пред"явленням вимоги
за кредитним договором.

Згідно
п. 1.1 іпотечного договору від 26.08.2005р. іпотекодавець (фізична особа
-ОСОБА_2) передає у забезпечення виконання зобов'язання Позичальника перед
Іпотекодержателем нерухоме майно - нежиле приміщення І підвалу літ. А-5
загальною площею 239, 2 кв.
м,  розташоване за
адресою: АДРЕСА_1,  яке належить ОСОБА_2
на праві власності на підставі нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу від 26.04.2001р. На підставі цього іпотечного договору було
вчинено державну реєстрацію іпотеки.

Додатковою
угодою від 08.08.2006р. до кредитного договору № 05/17-08-05 від
09.08.2005р.,  укладеною між Банком та ПП
„Агротон",  на півроку продовжено
строк надання кредиту Банком позичальнику,
тобто позичальник міг користуватись поновлювальною кредитною лінією з
лімітом кредитування 1 000 000 грн. до 7 лютого 2007р.,  а також змінена для позичальника процентна
ставка за користування кредитом до 21 % річних. При цьому умови іпотечного
договору від 26.08.2005р. не змінювались,
тобто відповідальність іпотекодавця залишилась в тому ж обсязі.

Судом
встановлено,  що після закінчення строку
дії кредитного договору станом на 08.02.2007р. ПП „Агротон" не виконало
зобов'язання щодо повернення суми кредиту,
забо­ргованість по кредиту складає 999 000 грн. Тому у відповідності до
пп. 3.1.1 пункту 3.1,  пп. 6.1.1 пункту
6.1 іпотечного договору Банк має право звернути стягнення на предмет
іпотеки,  що не суперечить  ст.
ст.  11, 33 Закону України „Про
іпотеку".

Відмовляючи
ОСОБА_2 у позові про розірвання іпотечного договору,  суд послався на те,  що продовження строку надання кредитної лінії
для ПП „Агротон" та збільшення для нього процентної ставки за користування
кредитом протягом строку пролонгації не є підставою для припинення або
розірвання договору іпотеки,  оскільки
змін до іпотечного договору не вносилось та обсяг відповідальності іпотекодавця
не збільшився.

Тому
суд,  врахувавши доведеність невиконання
ПП „Агротон" у встановлений Додатковою угодою строк зобов'язань за
кредитним договором,  звернув стягнення
на предмет іпотеки,  визначивши також
спосіб його реалізації та початкову ціну.

Ствердження апелянтів про припинення іпотечного договору 08.08.2006р.
суперечить

як умовам іпотечного договору,  так і
нормам матеріального права,  які регулюють

правовідносини щодо іпотеки.

Зазначені
відносини регулюються Законом України «Про іпотеку»,  а в частині,
яка не врегульована цим законом,
Цивільним кодексом України.

Статтею
17 ЗУ «Про іпотеку»
визначено,  що іпотека припиняється у
разі: припинення основного зобов»язання,
реалізації предмету іпотеки,
набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки,  визнання іпотечного договору недійсним,  знищення (втрата) предмету іпотеки,  а також з інших підстав,  передбачених цим законом.  Отже,
в зазначеній нормі матеріального права вказується на повну
врегульованість припинення іпотеки спеціальним законом.

Крім
того,  іпотека припиняється в зв»язку з
закінченням строку дії іпотечного договору.

Згідно з
пунктом 9.7 іпотечного договору він набирає чинності з моменту його
нотаріального посвідчення і діє до повного задоволення вимог іпотекодержателя
за кредитним договором,  що не
суперечить  ст.  17 ЗУ
«Про іпотеку».

Оскільки на момент звернення Банку до іпотекодавця з претензією про
порушення умов кредитного договору позичальником,  на момент закінчення терміну надання
кредитної лінії позичальнику 07.02.2007р.,
на момент звернення Банку з позовом до суду та ухвалення оскаржуваного
рішення від 05.07.2007р. основне зобов»язання не було припинено,  вимоги Банку за кредитним договором не були
задоволені,  іпотечний договір
продовжував діяти у відповідності до пункту 9.7 цього договору.

У
відповідності до п. 9.4 іпотечного договору зміни та доповнення до цього
договору вносяться за взаємною згодою сторін і набувають сили після їх
нотаріального посвідчення у відповідності до
ст.  19 ЗУ «Про іпотеку».

Проте,  змін та доповнень у відповідності до цього
пункту іпотечного договору до нього не вносилось,  в зв»язку з чим ствердження відповідачів про
односторонню зміну умов іпотечного договору є неспроможним.  Не наведено відповідачами і передбачених
законом підстав для розірвання іпотечного договору. Тому іпотечний договір є
діючим в узгодженій та нотаріально посвідченій 26.08.2005р. редакції.

У пункті
1.4 іпотечного договору сторони чітко визначили,  які зобов»язання позичальника забезпечуються
іпотекою - це,  насамперед,  повернення кредиту у сумі 1 000 000 грн. та
сплата процентів у розмірі 20 % річних. Зазначене свідчить про те,  що відповідальність іпотекодавця обмежена
чітко визначеною сумою кредиту та процентної ставки,  тому будь-яка інша домовленості між
Банком,  як кредитором,  та Позичальником,  як основним боржником,  не може вплинути на той обсяг
відповідальності іпотекодавця,  як

майнового поручителя,  який він взяв на себе відповідно до
іпотечного договору.

Відповідно
до  ст.
7 ЗУ «Про
іпотеку»,  за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов»язанням у
повному обсязі або в частині,  встановленій
іпотечним договором,  що визначена на час
виконання цієї вимоги.

Відповідачі
не оспорюють сум,  які Банк просить
погасити за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Судом перевірено та встановлено,  що
зазначені суми визначені у відповідності до п. 1.4 іпотечного договору,  оскільки вимогу пред»явлено до
іпотекодавця,  а не до позичальника.

Крім
того,  протягом часу з дня закінчення
строку дії кредитного договору позичальник ПП «Агротон»,  посилаючись на незаконність дій Банку щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки,
не здійснив жодних спроб щодо погашення своїх зобов»язань перед
Банком.  Отже,  вимоги Банку в такому випадку до іпотекодавця
є обґрунтованими та такими,  що
випливають з умов іпотечного договору та базуються на нормах діючого
законодавства,  зокрема,   ст.
ст.  33,  35,  39
ЗУ «Про іпотеку».

Суд
повно,  всебічно та об»єктивно дослідив
надані сторонами докази,  встановив
обставини справи і характер спірних правовідносин,  та правильно застосував норми матеріального
права,  якими вони регулюються. Колегією
суддів не встановлено також порушень норм процесуального права,  які могли призвести або призвели до
неправильного вирішення справи,  тому
підстав для скасування рішення суду першої інстанції або його зміни не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313,  314,  315,
317 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА   :

Апеляційні
скарги ОСОБА_2 та Приватного підприємства «Агротон» - відхилити.

Рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 5 липня 2007 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному
порядку протягом двох місяців.