Справа
№22-ц-1803 року                      Головуючий
33                                           Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007  року серпня місяця  30                                       дня
колегія  суддів  судової

палати в цивільних справах Апеляційного               суду Херсонської області в

складі:

Головуючого:                                                                Прокопчук
Л.П.

суддів:                                                                            Вадзінського
П.О.,

Воронцової Л.П.

при
секретарі:                                                               Дибі
Ю.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Генічеського Районного сиди від 21 травня 2007 роки и справі за
позовом ОСОБА_2  ДО ОСОБА_3

BAT
EK «Херсонобленерго» про
исинення перешкод и користуванні земельною ділянкою,  -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні
2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вище зазначеним позовом,  в обґрунтування якого посилалася на те,  що вона проживає у будинку АДРЕСА_1,  який розташований на земельній ділянці площею
0, 0531 га. По сусідству з нею розташована торгова база,  належна приватному підприємству ОСОБА_3,  який провів через належну їй земельну ділянку
високовольтну лінію електропередач потужністю 0, 4 кв,  чим створює їй та членам її родини перешкоду
у користуванні земельною ділянкою.

Вона
звернулася до Генічеського РЕЗ та ЕМ з приводу даного порушення і 13.06.2006
року останній склав акт,  яким зобов'язав
відповідача прибрати лінію електропередач,
однак ОСОБА_3 припис не виконує.

Рішенням
Генічеського районного суду від 21 травня 2007 року ОСОБА_1 у задоволенні
позову до ОСОБА_3,  ВАТ ЕК
«Херсонобленерго» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,  в якій просить рішення суду скасувати,  ухвалити нове про задоволення її позовних
вимог,  посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та процесуального права.

Письмові
заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

В судове
засідання апеляційної інстанції сторони не з'являлися,  належним чином повідомлені про місце та час
розгляду справи,  що не перешкоджає її
розглядові у їх відсутність.

Представник
ВАТ «Херсонобленерго» апеляційну скаргу не визнав,  просить її відхилити,  рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача,  пояснення
представника ВАТ ЕК «Херсонобленерго»,
перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає її не підлягаючою задоволенню.

Відмовляючи
позивачці у задоволенні позову,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
лінія електропередач,  про перенесення
якої просить ОСОБА_1 побудована відповідно до вимог законодавства,  погоджена з відповідною службою і не є
самочинною.

І такий
висновок суду,  на думку колегії
суддів,  є привальним,  таким,
що відповідає фактичним обставинам справи,  наданим сторонами та дослідженим судом
доказам,  нормам матеріального та
процесуального права.

Як
вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом,  ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки,  розташованої в АДРЕСА_1,  що підтверджується Державними актами: НОМЕР_1
та НОМЕР_2 (а.с. 30, 31). Через земельну ділянку позивачки проходить
високовольтна лінія електропередач ВЛ-04 кв,
яка належить ОСОБА_3,  - приватному підприємцю і використовується ним для
електропостачання торгового центру належного відповідачеві та розміщеному у
АДРЕСА_1.

Однак,  на момент отримання ОСОБА_1 державних актів
на землю,  ОСОБА_3 вже був власником
ВЛ-04 кв і придбаваючи будинок по АДРЕСА_1 - 14.11.2003 року та отримуючи
державні акти на землю,  позивачка
бачила,  усвідомлювала та не мала
претензій з приводу проходження лінії електропередач по її земельній ділянці
(а.с. 41,  ЗО,  31). До того ж,  дана лінія електропередач встановлена,  як пояснила представник ВАТ ЕК
"Херсонобленерго" ще у 1973 році,
але після придбання ПП «Беймар» складських приміщень у АДРЕСА_1 та виготовлення
ним робочого проекту на електропостачання цих об'єктів,  у лютому 2003 року була передана на баланс ПП
«Беймар» (а.с. 42-44-/48).

Відповідно
до ч.3  СТ. 79 ЗК України,  право власності на земельну ділянку
розповсюджується на простір,  що знаходиться
над та під поверхнею ділянки на висоту і глибину,  необхідні для зведення житлових,  виробничих та інших будівель і споруд.

З огляду
на вище зазначене та враховуючи те,  що
ВЛ-04 кв,  як зазначив представник ВАТ ЕК
"Херсонобленерго" знаходиться на відстані 8 м від поверхні
землі,  позивачка ж має одноповерхові
споруди на своїй земельній ділянці,
ВЛ-04 кв проходить значно вище двоповерхової будівлі,  що розміщена поряд,  колегія суддів вважає,  що право власності ОСОБА_1 на земельну
ділянку,  над якою проходить ВЛ-04 кв з
зазначених вище підстав не порушується.

До того
ж,  як пояснив представник ВАТ ЕК
"Херсонобленерго" технічної можливості перенесення на інше місце
ВЛ-04 кв - немає,  як і не має у цьому
потреби,  так як вона нікому не
заважає,  а конфлікт,  що виник між сторонами ґрунтується на давніх
неприязнених стосунках сторін,
спричинених нездоровою конкуренцією.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують і підлягають відхиленню,  а рішення суду - законне,  підлягає залишенню без змін.

Керуючись  ст.  ст. 303,
307,  308,  314 ЦПК України,  колегія судців,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Генічеського районного суду від 21 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.