Справа № 22ц2591                                                               Головуючий в суді 1 ін ст.  Борташевич
29                                                                            Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

24
грудня 2007 року                        Апеляційний
суд Житомирської області в складі:

головуючого                       Микитюк О.Ю.

суддів                                   Косигіної
Л.М. , Омельчука М. І.

при секретарі                Хоменко Р.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 (третя особа ВЖРЕП-6) про зміну договору житлового найму та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання таким,
що втратив право користування житловим приміщенням за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду від 16 жовтня
2007 року,

встановив:

В
листопаді 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду із позовною заявою,  в якій просив змінити договір найму
квартириАДРЕСА_1  відкривши на нього
окремий особовий рахунок на кімнату площею 12 кв.м.  В обгрунтування позову зазначив,  що квартира трикімнатна і є можливість
змінити договір найму. Під час розгляду справи змінив предмет позову та
доповнив вимоги. Просив відкрити йому окремий особовий рахунок на кімнату
площею 17 кв.м. ,  визнати за ним право
на житло та вселити його в спірну квартиру. В зустрічній позовній заяві,  поданій 25 січня 2007 року, ОСОБА_2просила
визнати ОСОБА_1таким,  що втратив право
користування даною квартирою,  оскільки
він не проживає в ній більше шести місяців без поважних причин. В обґрунтування
позову зазначила,  що в 2002 році
ОСОБА_1. переїхав до м. Києва і в спірну квартиру не повертався.

Рішенням
Бердичівського міськрайонного суду від 16 жовтня 2007 первісний позов
задоволено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено за безпідставністю.

В
апеляційній скарзіОСОБА_2просить скасувати рішення,  а справу направити на новий розгляд. Апелянт
посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права,  невідповідність висновків суду обставинам
справи.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено,  що ОСОБА_1. є наймачем квартири АДРЕСА_1.
Його колишня дружинаОСОБА_2прописана в квартирі в 1991 році,  а дочка ОСОБА_3  1992 року народження,  - в 1992 році. Квартира належить до
державного житлового фонду.

З
трудової книжки ОСОБА_1вбачається,  що з
01 жовтня 2002 року по 19 жовтня 2006 року він працював в м. Києві. Згідно
показів свідків ключів від квартири він не мав. Отже,  причини його відсутності в квартирі були
поважними. ОскількиОСОБА_2не довела наявності обставин,  передбачених
ст.  71 ЖК України,  суд першої інстанції обгрунтовано відмовив їй
в позові про визнання ОСОБА_1таким,  що
втратив право користування спірною квартирою,
і задовольнив вимоги ОСОБА_1про визнання права на житло і вселення.
Рішення суду в цій частині постановлено із дотриманням норм матеріального та
процесуального права,  а тому не підлягає
скасуванню. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Спірна
квартира є трикімнатною і складається з трьох ізольованих житлових кімнат
площею 17, 1 кв.м. ,  12 кв.м,  8 кв.м. ( на кожного мешканця припадає 12, 36
кв.м). Висновок суду про можливість змінити договір найму квартири є
правильним,  проте жилі приміщення
виділені сторонам без дотримання вимог
ст.  ст. 63, 104 ЖК України. Така
зміна договору найму порушує права ОСОБА_2 та неповнолітньої дитини. Рішення в
цій частині суперечить вимогам  ст. 104
ЖК України і підлягає зміні. Враховуючи,
що при виділенні ОСОБА_1. кімнати площею 12 кв.м.  відхилення від належної йому частки житлової
площі є незначним і не порушує його права,
апеляційний суд вважає можливим виділити в його користування цю кімнату.
Кімнати площею 17, 1 кв.м.  та 12
кв.м.  згідно технічного плану мають
окремі входи,  а дверний пройм між ними
не є перешкодою для ізоляції кімнат одна від другої.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  314,  316,
319,  324,  325 ЦПК України,  апеляційний суд

вирішив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити
рішення Бердичівського міськрайонного суду від 16 жовтня 2007року.
ВиділитиОСОБА_1 жилу кімнату площею 12 кв.м.
в квартирі АДРЕСА_1. Виділити ОСОБА_2разом із неповнолітньою донькою ОСОБА_3
жилі кімнати площею 17, 1 кв.м.  та 8
кв.м.  в даній квартирі. Ванну
кімнату,  кухню,  туалет та інші підсобні приміщення залишити в
спільному користуванні. Зобов'язати ДВЖРЕП №6 укласти із ОСОБА_1 та ОСОБА_2
окремі договори найму на виділені їм житлові приміщення. В решті рішення
залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.