Справа №2-5633/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2007
року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого
судді Буран О.М.

при секретарі
Коровіній Л.О.

розглянувши у
відкритому засіданні в місті Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  діючої у власних інтересах та інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,  діючи у власних інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя,  в якій зазначила наступне.

03.10.1992 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб.

В шлюбі
в подружжя народився син ОСОБА_2,  було
нажито майно,  яке є спільною сумісною
власністю подружжя.

Шлюб з
ОСОБА_3 було розірвано 07.11.2006 р. за рішенням суду,  але питання про поділ майна,  утримання дитини вирішено не було.

З
моменту розлучення неповнолітня дитина проживає з ОСОБА_1,  утримується виключно за її рахунок,  однак це недостатньо для забезпечення її
фізичного,  духовного розвитку та
лікування.

За таких
обставин на підставі ч. 3 ст. 70 СК України ОСОБА_1 просить визнати за нею
право власності на майно подружжя для використання в інтересах дитини.

В судовому
засіданні позивач доповнила позовні вимоги та пояснила наступне.

За
період шлюбу подружжям було нажито майно,
яке було оформлене на ОСОБА_3,
вартість якого з часу придбання значно збільшилась завдяки трудовим і
грошовим затратам ОСОБА_1

Спільною
сумісною власністю за рішенням суду на підставі ст. 62 СК України позивач
просить визнати трикімнатну квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.; будівлю кафе-бару „Джин" та
перукарні „Орхідея",  що розташовані
за адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_2
в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та пояснив,  що заявлене до розподілу майно справді оформлялось
на нього,  хоча ОСОБА_1 здійснювала його
покращення власними силами й за власний рахунок,  коли він займався своїми справами,  що робить і досі та не має можливості
допомагати в утриманні дитини,  тому в її
інтересах те,  щоб майно,  нажите в шлюбі та заявлене до розподілу було
передано у власність ОСОБА_1 з метою забезпечення виховання та розвитку дитини.

Суд
заслухавши сторони,  дослідивши матеріали
цивільної справи вважає,  що позовна
заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 60 СК України майно,  набуте
подружжям за час шлюбу,  належить дружині
та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,  що один з них не мав з поважної причини
(навчання,  ведення домашнього
господарства,  догляд за дітьми,  хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Згідно
ст. 62 СК України якщо майно дружини,
чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя,  воно у разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

На
підставі ч. 3 ст. 70 СК України за
рішенням суду частка майна
дружини,  чоловіка може бути
збільшена,  якщо з нею,  ним проживають діти,  а також непрацездатні повнолітні син,  дочка,
за умови,  що розмір
аліментів,  які вони одержують,  недостатній для забезпечення їхнього
фізичного,  духовного розвитку та
лікування.

Відповідно
до ч. 1 ст. 176 СК України батьки зобов'язані передати у користування дитини
майно,  яке має забезпечити її виховання
та розвиток.

03.10.1992
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб,  в якому народжена дитина ОСОБА_2.

07.11.2006
р. за рішенням суду шлюб було розірвано,
а дитина залишилась на утриманні та вихованні ОСОБА_1

В період
шлюбу було нажите заявлене до розподілу майно,
яке оформлене на ОСОБА_3. та було покращене ОСОБА_1 її силами і за її
кошт,  що визнав відповідач.

ОСОБА_2
заявив,  що допомогу в утриманні надавати
не має можливості,  натомість
визнав,  що в інтересах неповнолітньої
дитини,  щоб майно,  заявлене до розподілу було передане у
власність ОСОБА_1 для забезпечення виховання та розвитку дитини.

За викладених
обставин,  суд вважає за можливе визнати
майно,  заявлене до розподілу спільною
сумісною власністю подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на нього. На
підставі ст. ст. 60,  62,  70,
176 Сімейного кодексу України,
керуючись ст. ст. 10, 11,
209,  212,  214-215 Цивільного процесуального кодексу
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
об'єктами права спільної сумісної власності трикімнатну квартиру,  розташовану за адресою: АДРЕСА_1,  будівлю кафе-бару „Джин" та перукарні
„Орхідея",  що розташовані за
адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну

квартиру,  розташовану за адресою:
АДРЕСА_1; будівлю кафе-бару „Джин" та перукарні „Орхідея",  що розташовані за адресою:

АДРЕСА_2.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі заяви
про оскарження до Малиновського районного суду міста Одеси протягом 10 днів з
дня його проголошення та наступної подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з
дня подачі заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.