Справа №22ц-7873/07 р.                                           Головуючий у 1 інстанції - Лєгостаєв О.А
Категорія-1                                                                             Доповідач-     Зінов'єва А.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді:                        Денисенко Л.Л.

суддів:                                                        Зінов'євої
А.Г.

Резникової Л.В.

при секретарі:         Проляпі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Петровського районного суду м.
Донецька від 13 березня 2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення Петровського району м. Донецька (далі
Управління) про стягнення недоплаченої компенсації на оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Петровського районного суду м. Донецька від 13 березня 2006 р. ОСОБА_1 у задоволенні
позову, пред'явленого до Управління про стягнення недоплаченої компенсації на
оздоровлення було відмовлено.

Не погодившись з
рішенням суду, ОСОБА_1. приніс апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду
скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства та фактичним
обставинам справи, яким суд дав неправильну правову оцінку. Просив направити
справу на новий судовий розгляд.

В обгрунтування
доводів апеляційної скарги ОСОБА_1. посилався на те, що він є інвалідом 3-ї
групи, пов'язаною з втратою працездатності у зв'язку з виконанням робіт по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст. 48 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", він має право на отримання матеріальної допомоги на
оздоровлення, розмір якої суд безпідставно визначив з урахуванням постанов
Кабінету Міністрів України, якими у порушення Конституції України, вказана
допомога зменшена.

В судовому
засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити у
повному обсязі.

Представник управління
проти апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, а рішення суду
залишити без зміни.

Заслухавши
доповідача, сторони, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду скасуванню з закриттям провадження по справі за
таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що за період
2002-2005 pp., всі суми передбачені діючим законодавством, позивачу були виплачені
Управлінням і заборгованості перед ОСОБА_1 вони не мають.

Між тим, такі висновки є передчасними.

Як вбачається з
матеріалів, справу судом першої інстанції було розглянуто у порядку
цивільно-процесуального законодавства. Погоджуючись з вказаним рішенням,
апеляційна інстанції постановила ухвалу у порядку адміністративного
судочинства, що стало підставою для скасування ухвали апеляційного суду Вищим
адміністративним судом України.

2

Відповідно до
вимог ст. 17 КАС України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 p.,
компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних
чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності. Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, до
початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм
справи вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та
апеляційні загальні суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства
України. У місцевих та апеляційних загальних судах запроваджується
спеціалізація суддів з розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з
матеріалів справи, позовну заяву ОСОБА_1 було подано до суду першої інстанції у
січні 2006 р. і рішення за вказаним позовом ухвалене у березня 2006 p., тобто в період
дії кодексу адміністративного судочинства.

Згідно ст. 310
ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав,
визначених ст. 205 цього Кодексу (зокрема п.1 ч.1  - справа не підлягає розгляду у порядку
цивільного судочинства).

На підставі
викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 303-304, 307, 310 ч.1, 313, 314 ч.1
п.2, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Петровського районного суду м. Донецька від 13 березня 2006 року скасувати і
провадження по справі закрити, роз'яснивши ОСОБА_1 право звернення до суду з
аналогічним позовом у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає
законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання чинності.