Справа № 2-П-504/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

19
квітня 2007 року                                                                           місто
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді                                                              Слюсарчук
Н.Ф.

з участю
секретаря с/з                                                           Хоцької
Л.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2

про     відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  завданої в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
в березні 2006 року звернувся з вищезгаданим позовом,  в якому зазначив,  що з вини відповідача,  який керував на підставі довіреності
автомобілем „М-412" д.н. НОМЕР_1,
що належитьОСОБА_3,  12.12.2005
року о 12 год. 15 хв. на перехресті вулиць Черняхівського та провулку
Корбутівського в м.  Житомирі,  сталася ДТП. Внаслідок даної ДТП автомобіль
„Фольксваген -291" д.н. НОМЕР_2,  що
належить ОСОБА_4. та керований позивачем на підставі довіреності,  отримав механічні пошкодження. У зв"язку
з цим просив стягнути з відповідача 5801 грн. 50 коп. матеріальної шкоди за
пошкоджений автомобіль,  на відшкодування
моральної шкоди 3000 грн,  а також судові
витрати.

В
судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримав,  на обгрунтування своїх доводів вказав,  що винним в скоєнні ДТП є
відповідач,  оскільки він виявив
неуважність до дорожньої обстановки та змін перед поворотом ліворуч,  завчасно не зайняв крайнє ліве положення на
проїзній частині,  перед початком
перестроювання та зміною напрямку руху не переконався,  що цей маневр буде безпечним і не створить
перешкод іншим учасникам руху,  не пропустив
керований автомобіль позивача,  який
рухався по лівій смузі в попутному напрямку,
де сталося зіткнення автомобілів з послідуючим наїздом на залізобетонну
опору. Просили стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 5801
грн. 50 коп. відповідно до висновку експерта № 14259/А від 14.12.2005
року,  на відшкодування моральної шкоди
3000 грн,  оскільки йому спричинені
моральні переживання та хвилювання,
пов"язані з пошкодженням автомобіля та незручностями в його
експлуатації,  що

приводить до вимушених змін в
його житті. Вважає,  що відшкодуванню
підлягають також витрати за проведення експертизи в розмірі 250 грн,  витрати за стоянку автомобіля в сумі 16 грн,  витрати за надання юридичної допомоги в сумі
150 грн. та сплачений судовий збір в сумі 59 грн. 50 коп.

Відповідач
ОСОБА_2.  не з"явився в судові засідання
без поважних причин,  хоча був
неодноразово повідомлений належним чином про день,  час та місце розгляду справи,  від відповідача не надійшло повідомлення про
причини неявки,  тому суд вважає за
можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у
відповідності до вимог  ст.  169 ч.4 ЦПК України.

Заслухавши
позивача та його представника,
дослідивши докази в їх сукупності,
оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням,  суд вважає,
що позов підлягає до часткового задоволення.

Правовідносини,  що виникли між сторонами,  регулюються
ст.   ст.  1166,
1167,  1188,  1192 ЦК
України,  чинними на день їх
виникнення.

Відповідно
до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому
з"ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди
підлягає з"ясуванню: наявність такої шкоди,  протиправність діяння її заподіювача,  наявність причинного зв"язку між шкодою
і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судом
встановлено,  що 12.12.2005 року о 12 год. 15 хв. на
перехресті вулиць Черняхівського та провулку Корбутівського в м.  Житомирі,
з вини відповідача,  який керував
на підставі довіреності автомобілем „М-412" д.н. НОМЕР_1,  що належитьОСОБА_3,  сталася ДТП,
внаслідок якої автомобіль „Фольксваген -291" д.н. НОМЕР_2,  що належить ОСОБА_4. та керований позивачем
на підставі довіреності,  отримав
механічні пошкодження,  зокрема,  пошкоджено: двері передні праві,  панель кузова передня права,  решітка передня права,  панель передня,  балка бампера,  панель боковини правої сторони,  арка передня права,  перекос кузова в пройомі дверей передніх
правих; розбито: фара права,  ліхтар
повороту правий,  бампер передній,  скло вітрове,
фара протитумання,  що
стверджується протоколом огляду транспортного засобу від 15.12.2005 року./а.с.
11/.

Відповідно
до  ст.
48 ч.2 Закону України "Про власність" власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння,  і відшкодування завданих цим збитків,  а також відповідно до вимог  ст.  48
ч.4 цього ж Закону положення щодо захисту права власності поширюється також на
особу,  яка хоч і не є власником,  але володіє майном на праві повного
господарського відання,  оперативного
управління,  довічного успадковуваного
володіння або на іншій підставі,
передбаченій законом або договором.

Шкода,  завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки,  відшкодовується на
загальних підставах,  а саме: шкода,  завдана одній особі з вини іншої особи,  відшкодовується винною особою,  як передбачено вимогами  ст.
1188 ЦК України. Відповідно до вимог п.3,  4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №
6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" із змінами та доповненнями,  шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою,  яка на

відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом,  а шкода,  заподіяна одному з володільців з вини іншого
- відшкодовується винним.

Суд
вважає,  що відповідачем є ОСОБА_2.  оскільки він є володільцем джерела підвищеної
небезпеки,  керував автомобілем на
правовій підставі - довіреності від 23.09.2005 року/а.с. 63/,  повинен відповідати за заподіяну матеріальну
та моральну шкоду.

Суд
прийшов до висновку,  що дана ДТП сталася із вини
відповідача ОСОБА_2.  в результаті невідповідності його дій
технічним вимогам п.п. 2.1 „а",
10.1,  10.3,  10.4 Правил дорожнього руху України,  оскільки відповідач виявив неуважність до
дорожньої обстановки та змін перед поворотом ліворуч,  завчасно не зайняв крайнє ліве положення на
проїзній частині,  перед початком
перестроювання та зміною напрямку руху не переконався,  що цей маневр буде безпечним і не створить
перешкод іншим учасникам руху,  не
пропустив керований автомобіль позивача,
який рухався по лівій смузі в попутному напрямку,  де сталося зіткнення автомобілів з
послідуючим наїздом на залізобетонну опору.

Наведене
стверджується постановою Богунського райсуду
м.  Житомира від
30.01.2006 року,  згідно якої відповідач
визнаний винним в даній ДТП
та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 17
грн. /а.с.  14/.

Відповідно
до  ст.
61 ч.3 ЦПК України,
обставини,  визнані судовим
рішенням у цивільній,  господарській або
адміністративній справі,  що набрало
законної сили,  не доказуються при
розгляді інших справ,  у яких беруть
участь ті самі особи або особа,  щодо
якої встановлено ці обставини. Крім того,
вирок у кримінальній справі,  що
набрав законної сили або

постанова
суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду,  що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду,  з
питань,  чи мали місце дії та чи вчинені
вони цією особою./  ст.
61.Ч.4 ЦПК України/.

Таким
чином,  судом встановлена протиправність
дій відповідача ОСОБА_2.  та його вина в
скоєнні даної ДТП,  а також причинний
зв"язок між наявною шкодою і протиправним діянням заподіювача,  оскільки

постанова
Богунського райсуду
м.  Житомира від
30.01.2006 року/а.с. 14/,  є
обов"язковою для суду,  дана
обставина є підставою для звільнення від доказування щодо вини ОСОБА_2.
в даній ДТП.

Визначаючи
розмір матеріальної шкоди,  судом
враховується висновок експерта № 14259/А від 16.12.2005 року по визначенню
матеріального збитку,  з врахуванням
обсягу механічних пошкоджень автомобіля позивача,  згідно якого розмір матеріальної шкоди в
результаті пошкодження автомобіля становить 5801 грн. 50 коп. та піддягає
стягненню з відповідача ОСОБА_2.  на
користь позивача.

Вирішуючи
питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди,  судом враховуються періоди моральних
страждань та хвилювань,  які вивели позивача
із рівноваги,  пов"язані з
пошкодженням автомобіля та незручностями в його експлуатації,  порушено звичний для нього порядок
організації життя,  що вимагало
додаткових зусиль для його організації.

З
урахуванням характеру,  обсягу та глибини
заподіяних позивачу моральних страждань,
їх наслідків,  враховуючи вимоги
розумності та справедливості,  суд вважає
за можливе задовольнити позов частково та визначає розмір моральної шкоди в
сумі 500 грн,  які підлягають
відшкодуванню з відповідача ОСОБА_2.  у відповідності
зі  ст.
1167 ЦК України.

В решті позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

У
відповідності до  ст.  88 ЦПК України відповідач ОСОБА_2.  зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати за
проведення експертизи в розмірі 250 грн,
витрати за стоянку автомобіля в сумі 16 грн,  витрати за надання юридичної допомоги в сумі
150 грн. та сплачений судовий збір в сумі 59 грн. 50 коп.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  88,  209,
212 - 215,  218,  Розділ 111,
Глава 8 ЦПК України,   ст.   ст.
1166,  1167,  1188,
1192 ЦК України,  Постановою Пленуму Верховного Суду України №
6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" із змінами та доповненнями та Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди " із
змінами і доповненнями,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1на відшкодування матеріальної шкоди 5801 грн. 50
коп.3а пошкоджений автомобіль,  на
відшкодування моральної шкоди 500 грн,
витрати за проведення експертизи в сумі 250 грн,  витрати за стоянку автомобіля в сумі 16
грн,  витрати за надання юридичної
допомоги в сумі 150 грн. та сплачений судовий збір в сумі 66 грн. 50 коп.

В решті позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення
може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський
районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.