Справа №2-1258-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02
серпня 2007 року                                                                              м.  Київ

Святошинський
районний суд м.  Києва

у
складі: головуючого судді                                          Миколаєць
І.Ю.

при
секретарі                                                                 Співакову
І.І.

з участю
представника позивачки                              ОСОБА_2

представника
відповідача                                            ОСОБА_5

представника
відповідача                                            ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного підприємства „Поспішіленко" та приватного підприємця
ОСОБА_3,  третя особа ОСОБА_4 про
відшкодування моральної та матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з приватного підприємства
„Поспішіленко" на її користь 5000, 00 грн. моральної шкоди,  з приватного підприємця ОСОБА_3 на її користь
5000, 00 грн. моральної шкоди. У своїх позовних вимогах посилається на
дорожньо-транспортну пригоду,  що сталася
27.08.2006 р. за участю автомобіля „Шкода" державний номерний знак НОМЕР_1
,  що належить їй,  а також автобуса „Богдан" державний номерний
знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4
що належить ОСОБА_3 і використовувався як маршрутне таксі приватним
підприємством „Поспішіленко". Вважає,
що приватний підприємець ОСОБА_3 як власник джерела підвищеної
небезпеки,  а також приватне підприємство
„Поспішіленко" як користувач джерела підвищеної небезпеки,  при здійсненні підприємницької діяльності
шляхом перевезення пасажирів,  та на
підставі  ст. 23,  1167,
ч.1,  ч.2,  ч.5
ст. 1187 та ч.1  ст. 1190 ЦК
України повинні відшкодувати їй моральну шкоду. Моральну шкоду обґрунтовує
моральним потрясінням внаслідок пошкодження її автомобіля,  що виявилося у пригніченості,  роздратованості,  збудженні та суперечками у сім"ї,  а також тим,
що вона та члени її сім"ї не могли користуватись автомобілем і
вимушені були користуватись громадським транспортом.  Також позивачка просить стягнути з
відповідачів у солідарному порядку - матеріальну шкоду у розмірі 80, 00 грн. -
за надані послуги нотаріуса з оформлення довіреності,  витрати,
пов"язані з відправленням поштової кореспонденції - 2, 75
грн.,  понесені витрати по сплаті
судового збору у розмірі 100, 83 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30, 00 грн.

У
судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та просить їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник приватного підприємства „Поспішіленко" проти позовних
вимог повністю заперечує.

Представник
приватного підприємця ОСОБА_3 проти позовних вимог повністю заперечує.

Третя
особа - ОСОБА_4 у судове засідання не з"явився про місце та час розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Суд,  заслухавши пояснення представника
позивача,  представників
відповідачів,  дослідивши матеріали
справи,  дійшов висновку,  що позовні вимоги задоволенню не підлягають
виходячи із наступного.

Судом
встановлено,  що 27.08.2006 р. на
Індустріальному шляхопроводі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля „Шкода" державний номерний знак НОМЕР_1 ,  що належить ОСОБА_1,  а також автобуса „Богдан" державний номерний
знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4  що належить ОСОБА_3 і використовувався як
маршрутне таксі приватним підприємством „Поспішіленко". Постановою від
25.10.2006 р. ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні правопорушення,  передбаченого
ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у
зв"язку із чим його притягнуто до адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу (а.с. 7).

Власником
автобуса „Богдан" А 091 державний номерний знак НОМЕР_2 є
ОСОБА_3 Полісом НОМЕР_3 обов'язкового страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів,  на строк з 17.05.2006 р. по 16.05.2007 р.
страховою компанією „Оранта" була застрахована цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 8).

Договором
найму (оренди) транспортного засобу з екіпажем,
який його обслуговує,  укладеного
05.07.2006 р. між ОСОБА_4 та приватним підприємством „Поспішіленко" ,  ОСОБА_3 в особі свого представника
передав,  а директор ПП
„Поспішіленко" ОСОБА_5 прийняв у користування автомобіль марки А 091
„Богдан" державний номерний знак НОМЕР_2. Зазначений транспортний засіб передавався у найом з
екіпажем,  який його обслуговує,  а наймач зобов"язувався його прийняти і
використовувати для здійснення перевезень пасажирів. Екіпаж автомобіля -
водій,  який обслуговує транспортний
засіб,  а саме: здійснює управління
(керування) та технічну експлуатацію цього транспортного засобу,  (а.с. 28-30).

Як
пояснив у судовому засіданні представник позивачки,  матеріальна шкода,  завдана внаслідок ушкодження автомобіля
позивачки була відшкодована страховою компанією „Оранта" у сумі 8239, 35
грн.

Відповідно
до ч.1  ст. 1167 Цивільного кодексу
України,  моральна шкода,  завдана фізичній особі неправомірними
рішеннями,  дією або бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Як
встановлено постановою Святошинського районного суду від 25.10.2006 р. винним у
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_4 ,  який перебував у трудових відносинах з
приватним підприємцем ОСОБА_4

Відповідно
до  ст.
1172 ЦК України,  юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду,  завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових) обов"язків. Крім того п.2.1.14.
вказаного договору найму (оренди) транспортного засобу з екіпажем,  який його обслуговує,  наймодавець-приватний підприємець ОСОБА_3 -
зобов"зується відшкодувати шкоду (матеріальну,  моральну) завдану іншій особі своїм
працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким
чином,  суд вважає належним відповідачем
у справі приватного підприємця ОСОБА_3

Як пояснив представник позивачки в обґрунтуванні своїх позовних вимог щодо
стягнення моральної шкоди,  позивачка
пережила великий стрес,  що стався
внаслідок пошкодження її автомобіля,  були
порушені її зв"язки,  оскільки вона
не мала змоги користуватись автомобілем,
виникли суперечки у сім'ї,  вона
вимушена була звертатися до лікаря.

Суд
критично оцінює вказані обставини,  якими
позивачка обґрунтувує позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди з
відповідача,  а також надані докази,  що підтверджують ці обставини.

Як
встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_6 керувати належним їй автомобілем
„Шкода",  що було посвідчено
приватним нотаріусом 28.04.2006 р. (а.с. 72 ). На момент дорожньо-транспортної
пригоди вказаний автомобіль використовувався ОСОБА_6 у якості
„таксі",  і використовується на
даний час,  про що не заперечує
представник позивачки. Як пояснив представник позивачки на момент
дорожно-транспортної пригоди позивачка знаходилась вдома.

Представником
позивачки для огляду судом була надана медична картка позивачки,  де 29.08.2006 р. зроблено запис,  що ОСОБА_1 звернулась до невролога з приводу
роздратованості,  плаксивості та болей у грудному відділі
хребта у зв"язку з чим лікарем був визначений діагноз астено-невротичного
синдрому та остеохондрозу. Слід зазначити,
що позивачка з аналогічними жалобами зверталась до лікаря і раніше. Суд
також критично ставиться до виписки з історії хвороби позивачки,  що перебувала на денному стаціонарному
лікуванні у поліклініці № 2 лікарні для вчених,
датованої 13.07.2007 p.,  оскільки не
вважає,  що вказаний у ній діагноз є
доказом моральних страждань позивачки внаслідок незначного ушкодження
автомобіля,  що стались 27.08.2006 р. без
її участі і за яке вона отримала матеріальне відшкодування.

Суд
також не приймає до уваги посилання представника позивачки в обґрунтуванні
вимог що „втрата товарного вигляду автомобіля" може вплинути на ціну при
його продажу,  за відсутністю правових підстав.

Вимога
щодо матеріального відшкодування у розмірі 80, 00 грн. за вчинені нотаріальні
послуги,  яку позивачка просить
стягнути,  не може бути задоволена,  оскільки не може бути розцінена як майнова
шкода,  що завдана майну фізичної особи.

Дослідивши
зібрані докази та давши їм оцінку в сукупності,
суд дійшов висновку про не обґрунтованість позову,  оскільки позивачка не довела факту наявності
моральної шкоди.

Керуючись  ст.
ст.  1167, 1172 Цивільного кодексу
України,   ст.  ст.
10,  11,  57,
60,  209,  212-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ :

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного підприємства
„Поспішіленко" відмовити.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_3 відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в Апеляційному суді м. Києва через районний суд шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.