Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 листопада
2007 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Чубенко Л.І.,

при секретарі Волинець Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.
Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконкому
Підгородненської міської ради Дніпропетровського району та області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання рішень виконкому неправомірними, визнання частково
недійсними державного акту про право власності на землю та свідоцтва про право
на спадщину,

в с т а н о в и в :

Представник
відповідача виконкому Підгородненської міської Ради Дніпропетровського району
та області в судове засідання не з»явилися, надали листа про розгляд справи у
їх відсутність.

Відповідач
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та вказала, що просить в
задоволенні позову відмовити, оскільки вони багато років займали спірну
земельну ділянку, користувалися нею та користуються по цей час.

Відповідач
ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що  його батьки тривалий час користувалися
спірною земельною ділянкою, приватизація земельної ділянки зроблена законно,
просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримав і просив їх
задовольнити.

Представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала й
просила їх задовольнити.

Позивач
ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити,
оскільки він доступу до свого будинку не має, він не підписував акт
відповідачам стосовно приватизації земельної ділянки, яка їм зараз належить,
був у цей час на роботі, однак ОСОБА_6 приватизував земельну ділянку при
наявності суперечки між суміжними користувачами, про наявність акту
погоджувальної комісії він не знав. Крім того, на акті про право власності на
земельну ділянку на ім.»я ОСОБА_6 стоїть печатка, яка була видана в 1999 році,
а акт датовано 10.06.1997 року, вказаний акт є недійсним.

Представник
позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх
задовольнити.

Третя особа -
Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не
з»явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому
законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Суд,
вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до
наступного.

Судом
встановлено, що рішенням виконкому Підгородненської міськради від 30 січня 1996
року ОСОБА_6 виділена земельна ділянка  площею
800 кв.м.АДРЕСА_1 в користування постійно. Рішенням того ж виконкому № 12 від
17 січня 1997 року вирішено передати безкоштовно в приватну власність земельну
ділянку ОСОБА_6 для особистого підсобного господарства в розмірі 0.064 га. Суд
вважає ці рішення є законними та такими, що прийняті без порушення закону,
оскільки  посилання позивачів на те, що
спірна земельна ділянка була в їхньому користуванні в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_7 не знайшли  свого
підтвердження. У судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10, фактично
підтвердили, що спірною земельною ділянкою користувалися відповідачі ОСОБА_3.
Спірна земельна ділянка перебувала у власності Підгородненської міськради й
виконком на свій розсуд міг нею
розпорядитися на власний розсуд. Для надання спірної земельної ділянки у
власність ОСОБА_6 та оформлення державного акту, було складено акт встановлення
меж  земельної ділянки від 26 квітня 1997
року, який позивач ОСОБА_1 не підписав, на підставі чого 30 травня 1997 року на
земельну ділянку вийшла погоджувальна комісія Підгородненської міськради, яка
встановила той факт, що ОСОБА_1 не підписує документи про приватизацію земель
ОСОБА_6

Комісія у
відповідності зі ст. 107, 108 Земельного Кодексу України в редакції 1992
року  вирішила дозволити приватизацію
ОСОБА_6 спірної земельної ділянки без підпису ОСОБА_1.  Суд вважає складений акт правомірним,
оскільки матеріалами справи встановлено, що суперечки між сторонами з приводу
суміжного землекористування на момент винесення рішення від 17.01.1997 року як
такого не було. Крім того,  суд вважає,
що не можна вважати суперечкою суміжних землекористувачів те, що позивачі
бажають володіти спірною земельною ділянкою і тільки тому не підписували
приватизацію ОСОБА_6

Судом також
встановлено, що відповідно до акту обстеження границь земельної ділянки ОСОБА_1
АДРЕСА_2 від 15.04.2003 року та плану до нього площа земельної ділянки го.
відповідає 1000 кв.м., тобто  розміри
його ділянки й границі при приватизації
спірної земельної ділянки ОСОБА_6 жодним чином не порушені. Також,
проїзд до будинку го існує через земельну ділянку¸яка належить його батькові ОСОБА_1
Також, суд вважає, що відсутність підпису ОСОБА_1 на протоколі погоджувальної
комісії як доказ того, що він не був присутній при складанні акту та в цей час
згідно наданої суду довідки знаходився на роботі не може бути підставою для
визнання недійсними і скасування рішень виконкому про передачу у власність
земельної ділянки  ОСОБА_6, визнання
недійсним Державного акту про право власності на землю виданого 10.06.1997 року
ОСОБА_6  у частині приватизації ділянки
0,064 га для ведення підсобного господарства, а також визнання частково
недійсним свідоцтва про право на спадщину, виданого Дніпропетровською районною
державною нотаріальною конторою 26.04.2002 року відповідачам по справі після
смерті ОСОБА_6 Отже суд не знаходить і підстав для визнання незаконними рішень
виконкому Підгородненської міськради № 14 від
16.01.2002 року та  № 168 від
26.06.2002 року.

Судом
встановлено, що позивачами був поданий даний позов у суд з тих підстав, що
позивачеві ОСОБА_1 в 1994 році була виділена земельна ділянка під забудову
АДРЕСА_2 в розмірі 10 соток й у цей час до цієї ділянки в в нього немає
під'їзду до нього, на що він вказував у судовому засіданні. Однак посилання
позивача ОСОБА_1 суперечать матеріалам справи, з яких вбачається що ОСОБА_1
була виділена земельна ділянка за його заявою при умові, що проїзд буде даний
за рахунок земель, що перебувають у користуванні його батьків. Це вбачається з
технічного паспорта зданого в експлуатацію будинку го.

Вказані
правовідносини, що виникли між сторонами були встановлені рішенням
Дніпропетровського районного суду від  06
червня 2003 року, яке було залишено без змін всими судовими інстанціями, але в
подальшому було скасовано в порядку перегляду вказаного рішеннями за знов
виявленими обставинами, а саме тим, що на державному акті, виданому на ім.»я
ОСОБА_6 стоїть печатка виконкому Підгородненської міськради, яка видана в 1999
року, а акт на право власності на земельну ділянку на ім.»я ОСОБА_6 датовано
10.06.1997 року.

Однак, як
було в подальшому встановлено в судовому засіданні, всі факти, які були
встановлені рішенням Дніпропетровського районного суду від  06 червня 2003 року є дійсними та такими, що
відповідають матеріалам справи та поясненням сторін. В частині того, що на
державному акті про право власності на земельну ділянку, виданому на ім.»я
ОСОБА_6 стоїть печатка виконкому Підгородненської міськради, яка видана в 1999
року, а акт на право власності на земельну ділянку на ім.»я ОСОБА_6 датовано
10.06.1997 року, суд вважає таким, що не є підставою для задоволення позову,
оскільки згідно наданих суду матеріалів дослідчої перевірки, проведеної
прокуратурою Дніпропетровського району та області не встановлено ані в діях
посадових осіб Підгородненської міськради, ані в діях відповідача ОСОБА_4
складу злочину та в порушенні кримінальної справи за цим фактом було
відмовлено. Також, оскільки рішення про надання ОСОБА_6 в користування та в
подальшому передачу у приватну власність земельної ділянки є законними,
обґрунтованими, суд вважає, що відповідачі законно отримали акт після смерті
ОСОБА_6  та отримали свідоцтва про право
на спадщину, які видані Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою
26.04.2002 року.

На підставі
наведеного, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконкому
Підгородненської міської ради Дніпропетровського району та області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання рішень виконкому неправомірними, визнання частково
недійсними державного акту про право власності на землю та свідоцтва про право
на спадщину, необхідно відмовити.

Керуючись
ст.ст. 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 215, 223, ЦПК України, ст.ст.107, 108 ЗК
України (в редакції 1992 року), суд -

ВИРІШИВ :

В
задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконкому Підгородненської міської ради
Дніпропетровського району та області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання рішень виконкому
неправомірними, визнання частково недійсними державного акту про право
власності на землю та свідоцтва про право на спадщину, відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя :
Чубенко Л.І.