Справа № 22ц-7505/2007 р.
суддя Токар Н.В.
Доповідач суддя Повєткін В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
грудня 2007 р. Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого
судді: Гайдук В.І.

Суддів:           Басуєвої Т.А.,  Повєткіна В.В.

При секретарі:          Качур Л.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в
М.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підприємстві та
професійних захворювань України в м. Павлограді

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 12 липня 2007 року

за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Павлограді про перерахунок щомісячних страхових виплат,  -

Встановив :

У червні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про перерахунок
щомісячних страхових виплат,  посилаючись
на недоплату цих страхових виплат у зв'язку з неправильним застосуванням Фондом
соціального страхування коефіцієнтів зростання реальної заробітної плати,  встановлених постановами Фонду,  всупереч ви­могам ст.29 "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату праце­здатності" про застосування
коефіцієнтів зростання середньої заробітної плати по даним Держкомстату
України. У зв'язку з цим просив стягнути з Відділення виконав­чої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підприємстві та
професійних захворювань України в м. Павлограді недоплату по страховим виплатам
з 01 березня 2002 року по 31 травня 2007 року у сумі 11334, 73 грн. та
зобов'язати відповідача провадити щомісячні страхові виплати з 01 червня 2007
року у розмірі 1764, 33 грн. (а.с.2-5).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
12 липня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені (а.с.21-24).

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду
і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову з тих підстав,  що ви­сновки суду не відповідають вимогам
норм матеріального права та дійсним обставинам справи,  суд допустив порушення норм процесуального
права (а.с.25-28).

Задовольняючи позовні вимоги,  суд
першої інстанції виходив з того,  що при
нарахуванні позивачу страхових виплат відповідач неправильно застосовував норми
ст. 2 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
(далі - Закон № 1105-XIV
від 23 вересня 1999 року) в редак­ції,
що діяла на час виникнення спірних правовідносин та помилково застосував
до розрахунку коефіцієнти росту реальної
середньої заробітної плати,
встановлені по-

становами
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України (далі - Фонд),  а не коефіцієнти
росту середньої заробітної плати,
затверджені Державним комітетом статистики України.

Однак,  з даними висновками суду погодитись
неможливо,  оскільки,  вони не відповідають вимогам норм
матеріального права,  у зв'язку з
чим,  рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення.

Відповідно
до ч.1 ст.15 Закону № 1105-XIV
від 23 вересня 1999 року страхування від нещасного випадку здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України - некомерційна самоврядна організація,  що діє на підставі статуту,  який затверджується її правлінням.

Частиною
другою ст.1б зазначеного Закону передбачено,
що безпосередньо управління Фондом здійснюють його правління та
виконавча дирекція.

Згідно
зі ст.17 цього Закону правління Фонду,
зокрема,  спрямовує і контролює
діяльність виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів; затверджує
інструкцію про порядок перерахування,
обліку та витрачання страхових коштів,
погоджену з Національним банком України і спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади,
інші нормативні документи,  що
регламентують внутрішню діяльність Фонду.

Рішення
правління Фонду,  прийняте в межах його
компетенції,  є обов'язковим для
виконання всіма страхувальниками і застрахованими.

Частиною
2 ст.29 Закону № 1105-XIV
від 23 вересня 1999 року передбачено,
що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у
разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у
галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з
питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року.
При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не
підлягає.

Згідно з
п. 4.4.2 - 4.4.4 Порядку призначення та здійснення страхових виплат потерпілим
(членам їх сімей),  узгодженого з
Міністерством праці та соціальної політики України й затвердженого постановою
правління Фонду від 31 січня 2002 року №7 (діючого на час виникнення спірних
відносин) - при проведенні перерахування щомісячних страхових виплат з 1
березня кожного року середньомісячна заробітна плата підлягає коригуванню. При
цьому відкоригована середньомісячна заробітна плата не може перевищувати
встановлену на дату настання права на перерахування максимальну величину
(граничну суму) заробітної плати (доходу),
з якої сплачуються страхові внески до Фонду.

Перерахування
щомісячних страхових виплат проводиться з урахуванням вимог абзацу третього
частини першої статті 34 базового Закону № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року,
а саме: у разі,  коли потерпілому
одночасно із щомісячною страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у
зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком або професійним
захворюванням,  їх сума не повинна
перевищувати середньомісячний заробіток,
який потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Сума
перерахованої щомісячної страхової виплати та пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (станом на 1
березня відповідного року) обмежується відкоригованим середньомісячним
заробітком потерпілого.

При
перерахуванні щомісячних страхових виплат з 1 березня для коригування
середньомісячної заробітної плати застосовується коефіцієнт,  на який перераховуються щомісячні страхові
виплати потерпілим (членам їх сімей) за рішенням правління Фонду.

Аналогічна
норма міститься і в новій редакції Порядку призначення та здійснення страхових
виплат застрахованим особам (членам їх сімей),
затвердженого постановою Фонду від 27 квітня 2007 року № 24,  згідно з п.п.3.4.4., 3.8.2. якого розмір
щомісячної страхової виплати встановлюється з урахуванням коефіцієнтів
перерахування,  які встановлюється
правлінням Фонду щороку з 1 березня; перерахування розміру щомісячної страхової
виплати проводиться виходячи з відкоригованої заробі­тної плати на коефіцієнт
підвищення страхових виплат,
затверджений правлінням Фон­ду.

Вказаний Порядок затверджено відповідно до Закону № 1105-XIV від 23
вересня 1999 року,  до якого внесені
зміни Законом України від 23 лютого 2007 року № 717-V,  що набрав чинності 20 березня 2007 року,  відповідно до яких пункт 7 частини сьомої
статті 17 Закону № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року доповнено абзацом одинадцятим

та визначено
повноваження правління Фонду щодо затвердження Порядку призначення,  перерахування та проведення страхових виплат.

З матеріалів справи вбачається,  що відповідачем проводились перерахування
щомісячних страхових виплат позивачу у відповідності з постановами правління
Фонду від 14 березня 2002 року № 15 (на коефіцієнт 1, 193),  від 4 березня 2003 року № З (на коефіцієнт 1,
182),  від 24 лютого 2004 року № 5
(коефіцієнт 1, 152),  від 28 лютого 2005
року № 3 (на коефіцієнт 1, 238) та від б березня 2006 року № 3 (на коефіцієнт
1, 203),  в кожній з яких зазначено,  що такий коефіцієнт взято за даними
Державного комітету статистики України.

Таким чином,  проведений відповідачем
перерахунок належних позивачу щомісячних страхових виплат грунтується на
вимогах закону,  а висновок суду зроблено
з порушенням вимог ч.2 ст.29 Закону № 1105-XIV
від 23 вересня 1999 року.

Тому,  апеляційний
суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити,  рішення місьцевого суду скасувати з постановлениям нового рішення
про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307, 309,  314,
316 Цивільного процесуального кодексу України,  апеляційний суд,  -

В И P I Ш И В :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на підприємстві та професійних
захворювань України в М.Павлограді - задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
12 липня 2007 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в М.Павлограді про перерахунок щомісячних страхових виплат
- відмовити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.