Справа   № 2-446/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня
2007 року                                                              Кіровоградський
районний суд

Кіровоградської
області в складі: головуючого - судді Пономаренко В.Г.,  при секретарі - Мартинюк Є.Я.,  за участю сторін,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м.
Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,    про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2. про

розірвання шлюбу,  обґрунтовуючи свої
вимоги тим,  що в шлюбі з відповідачем

перебуває з листопада 2004 року. Від спільного проживання дітей вони не
мають.

Сімейні відносини між ними не склалися і остаточно були припинені у лютому
2007

року. Шлюб між ними існує формально,
збереження сім'ї не є можливим.
Від

розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач ухиляється.        Посилаючись                    на

вказане,  просила позов задовольнити.

У
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і посилаючись на те,  що на даний час у неї склалися стосунки з
іншим чоловіком від спільного проживання з яким вона чекає дитину,  просила позов задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2. позовні вимоги визнав,  про що
надав суду письмову заяву,  підтвердивши
при цьому,  що подружні відносини з
позивачкою припинені,  сім'я їх розпалася
і надію на її збереження він втратив. На даний час переконаний,  що сім"ю зберегти не має можливості.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до  ч.4
ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку,  встановленому  ч.4
ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно з  ч. 4
ст.  174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено,  що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2004 року. Від спільного
проживання дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинено і
поновлювати вони їх не мають намірів.

Відповідно
до п.1  ст.  110 Сімейного Кодексу України позов про
розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя.

Згідно з
п.2  ст.
112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Таким
чином,  визнання ОСОБА_2. пред'явленого
позову не суперечить

закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Витрати
на сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд
покладає на сторони в рівних частках.

Керуючись  ст.
ст.  110,  112 Сімейного Кодексу України,   ст.
ст.  130,  174 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов     ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб,  укладений між ОСОБА_2та ОСОБА_1,  зареєстрований 06.11.2004 року у Соколівській
сільській раді Кіровоградського району,
Кіровоградської області,  актовий
запис за НОМЕР_1,  - розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1та ОСОБА_2 на
користь держави державне мито в розмірі 17 грн. з кожного.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний с трок з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку  ч.4
ст.  295 ЦПК України.