справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

08 серпня  2007 р. Октябрський районний суд м.  Полтави в складі:

головуючого
судді: Г.В. Андрієнко

при
секретарі:     О.М.  Бистрай,
А.І. Заволоки

з участю
адвоката: ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Полтаві цивільну справу за

позовом
ОСОБА_1яка діє від свого імені та в інтересах

неповнолітнього
ОСОБА_2до ОСОБА_3

про визначення
порядку користування квартирою та позов ОСОБА_3до ОСОБА_1,  яка діє від свого імені та в інтересах

неповнолітнього
ОСОБА_2про визнання частково недійсним

договору
купівлі- продажу квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_4 26.09.2006 р.  звернулася до суду
із вищевказаним позовом.  В

заяві
вказала,  що згідно договору купівлі-
продажу від 20.02.2001 р. АДРЕСА_1належить на праві приватної власності
ОСОБА_1,  ОСОБА_3 та неповнолітньому
ОСОБА_2Кожному із

співвласників
належить 13 частка у вказаній квартирі.

Шлюб між нею та
ОСОБА_3 був розірваний 3.02.2006 р. Між ними не досягнуто

згоди щодо
порядку користування квартирою.

Прохала
визначити порядок користування АДРЕСА_1

Полтаві:
виділивши в користування ОСОБА_3та неповнолітньому ОСОБА_2.

кімнату площею
11, 9 кв.м. ,  ОСОБА_1 кімнату площею 14,
1 кв.м. ,  всі інші

приміщення
залишити в загальному користуванні.

30.01.2007 р.
ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом ОСОБА_1

,  яка діє від свого імені та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2

про визнання
частково недійсним договору купівлі- продажу квартири.

В заяві
вказав,  що його колишня дружина працює
нотаріусом,  то саме вона вела справу

по оформленню
договору купівлі- продажу. Вони домовилися про те,  що квартиру

будуть покупати
на двох в рівних частках. Він підписав договір купівлі- продажу не

читаючи. Договір
купівлі- продажу ОСОБА_1. йому не показувала. Лише у 2005 р.

йому стало
відомо,  що квартира була придбана на 3
осіб,  в тому числі на їх

неповнолітнього
сина. Він не давав згоди на підписання такого договору.

Прохав визнати
за ним та ОСОБА_1 право власності за кожним на 12 частину

АДРЕСА_1.
Визнати частково недійсним договір

купівлі- продажу
квартири від 20.02.2001 р.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1. свій позов підтримала. Позов ОСОБА_3 не визнала та
пояснила,  що останньому було
відомо,  що квартира придбається на З

осіб.

ОСОБА_3 позов не
визнав та пояснив,  що порядок
користування квартирою

встановити
неможливо,  щоб не порушити права іншого
співвласника.

Свій позов
підтримав та пояснив,  що колишня дружина
його обманула,  він довірившись

їй підписав
договір не читаючи.

Представник
органу опіки та піклування пояснив,  що
права дитини не порушені

укладеним
договором.

Приватний
нотаріус ОСОБА_4 суду пояснила,  що вона
перед укладенням договору

купівлі-
продажу  зачитала його вголос та
роз*яснила його змі ст.  ОСОБА_3 не

заперечував
проти того,  що співвласником буде й син.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  свідків,
думку адвоката,  дослідивши
матеріали

справи,  дійшов наступних висновків.

Сужом
встановлено,  що згідно договору купівлі-
продажу від 20.02.2001 р. АДРЕСА_1належить на праві приватної власності
ОСОБА_1ОСОБА_3 та неповнолітньому ОСОБА_2Кожному із

співвласників
належить 13 частка у вказаній квартирі.

Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 був розірваний 3.02.2006 р. Між

сторонами не
досягнуто згоди щодо порядку користування квартирою.

Квартира
складається з кімнати площею 14, 1 кв.м. ,
кімнати площею 11, 9 кв.м. ,
кухні 5, 3

кв.м. ,  ванної кімнати 2, 0 кв.м. ,  вбиральні площею 0, 9 кв.м. ,  коридору площею 7.6 кв.м. ,

вбудованої шафи
2 кв.м. ,  балкону площею 0, 8 кв.м.

На кожного із
співвласників припадає по 8, 6 кв.м.
житлової площі.

Згідно ідеальних
долей порядок користування квартирою встановити неможливо.

Оскільки
квартира двокімнатна,  то єдиний варіант
користування квартирою-

виділення кожній
стороні по кімнаті.

Суд вважає
можливим встановити такий порядок користування квартирою, який

запропонований
позивачкою.  Відповідачу ОСОБА_3
виділяється в користування

менше житлової
площі  ,
що припадає на його ідеальну долю. Однак,  питання стягнення

компенсації він
не ставить.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити. В судовому засіданні

ОСОБА_3   та свідки Іщенко підтвердили,  що договір був підписаний ОСОБА_3 особисто.
Він мав змогу прочитати документ,  який
підписує,  перешкод для цього

йому ніхто не
створював . Посилання  ст.  65, 173 СК України безпідставні,  оскільки

договір  укладався до введення в дію  Сімейного кодексу України. Крім того,

ОСОБА_3
пропущений строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідно
до  ст.
358 ЦК України
право спільної часткової власності здійснюється

співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть домовити про порядок володіння

та користування
майном,  що є їхньою спільною частковою
власністю.

На підставі
вищевикладеного,  керуючись  ст.
ст.  10, 60, 212-215, 218 ЦПК
України,   ст.  358  ЦК України,   суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1яка діє від свого імені та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_2до ОСОБА_3 про визначення порядку користування
квартирою задовольнити повністю.

Визначити
порядок користування АДРЕСА_1 Полтаві наступним чином : виділити в користування
ОСОБА_3та ОСОБА_2кімнату площею 11, 9 кв.м.
з балконом площею 0, 8 кв.м. ,
ОСОБА_4кімнату площею 14, 1 кв.м. ,
кухню 5, 3 кв.м. ,  ванну кімнату
2, 0 кв.м. ,  вбиральню площею 0, 9 кв.м.
,  коридор площею 7, 6 кв.м. ,  вбудовану шафу 2 кв.м.  залишити в загальному користуванні. В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

до ОСОБА_1,  яка діє від свого імені та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу
квартири відмовити за безпідставністю.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційний суд Полтавської області через

Октябрський
районний суд м.  Полтави на протязі 10
діб шляхом подачі заяви про

апеляційне
оскарження та на протязі 20 діб після подачі такої заяви шляхом подачі

апеляційної
скарги.