Справа № 22-4244
Головуючий в 1 інстанції - Никифоряк Л.П.,
РІШЕННЯ

Іменем України

11 вересня 2007
року             Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого:     Зубової Л.М.,

суддів:                Барсукової О.І.,

Лук*янової'С.В.,

при
секретарі:    Алексєєвій Г.Є., розглянув
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційнуОСОБА_1на рішення
Центрально-Міського район  районного суду
м.Горлівки Донецької області від 22 вересня 2006 року у цивільній справі за
позовом     ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_2в вересні 2004 року звернулась в суд з позовом доОСОБА_1.
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зазначивши, що вона є
власником автомобіля Chevrolet Aveo,
державний номерний знак
НОМЕР_1, яким керує її чоловік, ОСОБА_3.   1 І
вересня 2004 року о 16-30г. з вини відповідача-ОСОБА_1, який керував належним
йому автомобілем ГАЗ 2410, державний номерний знак НОМЕР_2, на технічній
автодорозі Сіверський Донець - Донбас автомобіль позивача зазнав пошкоджень в
результаті ДТП, що
сталося з вини відповідача. В наслідок ДТП
ОСОБА_1завдано матеріальну шкоду в розмірі 15 000 гр, яку вона
просила стягнути на її користь з відповідача. Окрім цього, внаслідок
пошкодження автомобіля викликали у позивачки тривалі душевні хвилювання,
неспокій вона була вимушена витрачати свій час та кошти для доведення факту
заподіяння шкоди, у зв*язку з чим не могла приділяти уваги сім*ї, внаслідок
чого відносини в її родини погіршились. Вважає, що діями відповідача їй завдано
матеріальну шкоду, яку просила стягнути з відповідача на її користь в розмірі 5
000 гр.

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 22.09.2006
року позов ОСОБА_1. задоволено частково, зОСОБА_1. на її користь стягнуто у
відшкодування матеріальної шкоди - 5860гр., моральної шкоди - 1 500гр. та
судові витрати в розмірі 1 573 гр.

ВідповідачОСОБА_1.
звернувся до Апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 22.09.2006
року скасувати, справу направити на новий розгляд, оскільки ухвалюючи рішення,
суд не з*ясував обставини, що мають значення для справи, а його висновки не
відповідають обставинам справи. Вважає, що його вини в ДТП не має, суд невірно
взяв до уваги пояснення свідків, допитаних з ініціативи позивачки, і не звернув
уваги на пояснення свідків, які знаходились
під час ДТП в його автомобілі. Судом не було призначено повторну
авто-технічну експертизу, а також при стягненні шкоди суд   не врахував його матеріальне становище.

В судовому засіданніОСОБА_1.
доводи апеляційної скарги підтримав, просив скасувати рішення суду . а справу
направити на новий розгляд.

Позивачка ОСОБА_2в судовому
засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення
суду залишити без зміни.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення відповідачки, перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з
таких підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд
першої інстанції встановив, що відповідно протоколу про адміністративне
правопорушення 11.09.2004 року о 16-30 годині на технічній автодорозі
Сіверський Донець - Донбас,ОСОБА_1., керуючи автомобілем ГАЗ 2140, державний
номер НОМЕР_2, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не пропустив
автомобіль Chevrolet Aveo,
державний номерний знак
НОМЕР_1, чим допустив порушення ПДР та в результаті зіткнення
автомобілю Chevrolet Aveo,
завдано механічні пошкодження, а саме: деформовані передні та задні двері,
заднє крило, задній бампер з правої сторони, розбито люк бензобаку (а.с. 3,4).

Суд вірно дійшов
висновку про розмір відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок
винних дійОСОБА_1. позивачці і стягнув на її користь х відповідача 5860-61 гр.

Відповідно до
вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, у тому
числі письмові докази, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін і кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання відповідних доказів.

Позивачем в
обгрунтування вимог щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди було надано
суду висновок спеціаліста, який має статус експерта авто-товарознавця (а. с.
19-26).

Більш за це, за
клопотанням представника відповідача, судом призначалась авто -товарознавча
експертиза, проведення якої Донецьким НДІСЕ було узгоджено з відповідачем (
а.с.74).

При таких
обставинах, суд обгрунтованно виходив з доказів, які було надано з вказаного
питання.

Не заслуговують
на увагу посилання відповідача на те, що судом не встановлено наявність його
вини в ДТП, оскільки
суд дійшов такого висновку на підставі не спростованих відповідачем доказів:
протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2004 року ( а.с.4),
постанови Центрально-Міського районного суду м.Горлівки від 12.10.2004 року,
якимОСОБА_1. визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КОАП
України ( а.с.7), висновку автотехнічної експертизи № 1326/18 ( а.с.93-95) ,
пояснень свідків, тощо.

Визначаючи
розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд
урахував конкретні обставини справи, характер та ступінь моральних страждань
позивачки в зв'язку із порушенням її житлових прав, пошкодженням майна, а також
порушення нормального укладу життя позивачки.

Проте визначена
судом сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500 гри., на думку
апеляційного суду, є надмірною.

Місцевий суд,
визначаючи розмір моральної шкоди, в порушення вимог ст. 1 193 ЦК України, не
врахував матеріального становища особи, яка завдала шкоди, а саме те,
щоОСОБА_1. пенсіонер, за короткий проміжок часу втратив дружину та сина,
проживає один.

Виходячи із
принципу справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав
людини і основних свобод, апеляційний суд вважає, що на користь позивачки
підлягає стягненню сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 гривень.

Згідно ст. 309
ч. 1 п.3 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни є невідповідність висновків суду обставинам
справи.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції необхідно змінити і зменшити суму
відшкодування моральної шкоди.

Керуючись
ст.  ст.
307,  309,  314,
316  Цивільного процесуального  кодексу
України, апеляційний суд,-

вирішив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 частково
задовольни.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 22.09.2006
року змінити.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування
моральної шкоди у розмірі 500 грн.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може
бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня проголошення.