Справа № 2-1467/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
серпня 2007 року Ленінський районний суд м. Луганська у складі: головуючого
судді Масенко Д.Є., при секретарі Бахтояровій К.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Луганску цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та визнання покупцем іншої
особи,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду зі вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне.
01.02.2006 року між сторонами було укладено договір комісії, згідно умов якого
Комісіонер зобов'язується за рахунок Комітента здійснити за винагороду покупку
двоповерхового будинку з земельною ділянкою в межах міста Луганська, вартість
якого орієнтовно становить 00 грн. Під розпис позивач дав
відповідачу на придбання житлового будинку 160000 грн. У грудні 2006 року
позивач дізнався, що відповідач оформив на своє ім'я двоповерховий житловий
будинок, розташований за АДРЕСА_1. Зареєстрував його у БТІ м. Луганська, вартість
житлового будинку становить 156 231 грн. Наприкінці січня 2007 року позивач
звернувся до відповідача з вимогою повернути житловий будинок та оформити на
його ім'я правоустановлюючи документи, той відмовився від свого зобов'язання та
запропонував повернути гроші в розстрочку. Відмова відповідача передати
позивачу вказаний житловий будинок, на думку позивача, суперечить домовленості
та договору комісії про придбання житлового будинку. Позивач вважає, що він є
справжнім покупцем за договором купівлі-продажу житлового будинку, придбаного
за його кошти. Вважає, що договір купівлі-продажу житлового будинку від
25.05.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3, реєстр.НОМЕР_1,
укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є удавною угодою, укладеною з метою приховання
справжнього покупця, просить визнати договір недійсним в частині, що стосується
покупця ОСОБА_2 та визнати його покупцем і власником житлового будинку,
розташованого за АДРЕСА_1.

У
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, дав
пояснення, аналогічні викладеним в позові, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник
відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти
задоволення позову.

Залучений
до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 проти задоволення позовних
вимог не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності.

Залучена
до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 не з'явилася, причин неявки
не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним
чином.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи: копію договору комісії від
01.02.2006 року, копію розписки, копію договору купівлі-продажу житлового
будинку від 29.05.2006 року, копію витягу з Державного реєстру правочинів,
копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копію технічного
паспорту, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як
встановлено у судовому засіданні, 01.02.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено договір комісії, згідно умов якого Комісіонер зобов'язується за
рахунок Комітента здійснити за винагороду покупку двоповерхового будинку з
земельною ділянкою в межах міста Луганська, вартістю 00 грн., що
підтверджується копією договору (а.с.4). ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 на придбання
житлового будинку 160000 грн., про що свідчить копія розписки (а.с.5). ОСОБА_2
купив на своє ім'я двоповерховий житловий будинок, розташований за АДРЕСА_1 та
зареєстрував його у БТІ м. Луганська, що підтверджено копією витягу з
Державного реєстру правочинів (а.с.9), копією витягу

2

про реєстрацію права власності на
нерухоме майно (а.с. 10), копією технічного паспорту (а.с.11-19) Вартість
зазначеного житлового будинку становила 156 231 грн., що підтверджено копією
купівлі-продажу житлового будинку (а.с.6-8).

У
відповідності до ст. 1011 ЦК
України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за
дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька
правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно
до ст. 1018 ЦК України,
майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента.

Згідно з
ч.1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно
до вимог ст. 203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється
батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх
малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з
ч.3 ст. 215 ЦК України,
якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або
інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

У
відповідності до ст. 217 ЦК
україни, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності
інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був
би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

На
підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог
позивача.

На
підставі викладенного, керуючись ст.ст. 10,11, 59, 60,209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 203,215,217,1011, 1018 ЦК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та визнання покупцем
іншої особи задовольнити.

Визнати
договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за АДРЕСА_1, від
25.05.2006 року, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 частково недійсним в
частині покупця - ОСОБА_2.

Визнати
ОСОБА_1 покупцем
житлового будинку, розташованого за АДРЕСА_1,.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду
через суд Ленінського района
м. Луганська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження та поданням після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги.