Справа № 22ц2401                                                             Головуючий
в суді 1 ін ст. :Загуменнова
18                                                                          Доповідач:
УХВАЛА

Іменем України

24
грудня 2007 року      Апеляційний суд
Житомирської області в складі

Головуючої    Микитюк О.Ю.

суддів Косигіна Л.М. , Омельчука М. І.
при секретарі Хоменко Р.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Житомирі цивільну справу

за позовом ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1

ОСОБА_2,
ОСОБА_3  ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором кредиту

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_3  ОСОБА_4

на рішення
Коростенського міськрайонного суду від 04 вересня 2007 року,

встановив:

В липні
2007 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду із позовною
заявою,  в якій просив в солідарному
порядку стягнути з ОСОБА_1,  ОСОБА_2  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 3аборгованість за кредитом в сумі 6715 доларів 80 центів США,
що на день звернення до суду становить 33924 грн.79
коп.,  536 грн.24 коп. витрат,  пов'язаних із вчиненням нотаріального
напису,  а також судові витрати. В
обґрунтування позову позивач зазначив,
що 28 січня 2005 року між ОСОБА_1
та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір на суму
9200 доларів США строком
на 36 місяців із сплатою 15 % річних та щомісячним поверненням кредиту в
розмірі 1/36 від суми кредиту. Боржник не забезпечує своєчасне повернення
кредиту,  що згідно умов договору є
підставою для дострокового стягнення заборгованості. Решта відповідачів є
майновими поручителями. Забезпечити виконання договору шляхом звернення
стягнення на заставлене майно - автомобіль Фольксваген виявилось неможливим в
зв'язку його відсутністю.

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду від 04 вересня 2007 року позов задоволено.

В
апеляційній скарзі відповідачі просять скасувати дане рішення і направити
справу на новий розгляд. Апелянти посилаються на невідповідність висновків суду
обставинам справи. Вказують,  що фактично
кредит отримував ОСОБА_5,  який і повинен
повернути позивачу заборгованість.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,  виходячи
з наступного.

Відповідно
до ч.1  ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору.

Встановлено,  що 28 січня 2005 року ОСОБА_1.  отримав у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредит
в розмірі 9200 доларів США,  що
підтверджується змістом договору,
укладеного в письмовій формі (а.с. 9, 10). Даний договір є чинним і
ніким не оспорений. З матеріалів справи вбачається,  що своєчасне повернення кредиту боржник не забезпечив.
Заставлене майно - автомобіль Фольксваген
вартістю 72332 грн. 09.09.2005 року був знятий з обліку в Коростенському
МРЕВ і за станом на 15.03.2007 року в Україні не зареєстрований. Пунктами
5.4,  6.1,  6.5 передбачено право кредитора на дострокове
стягнення заборгованості за кредитом у випадку невиконання боржником умов кредитного
договору.

Висновок суду
першої інстанції про обґрунтованість позову є правильним.  Рішення

постановлено із дотриманням норм матеріального і
процесуального права,  а тому залишається
без змін. Доводи апелянтів не мають правового значення для вирішення спору.

Керуючись        ст.
ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324, 325       ЦПК України,  апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_3  ОСОБА_4 відхилити.

Залишити
без змін рішення Коростенського міськрайонного суду від 04 вересня 2007 року.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.