РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25  грудня 2007 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого
- судді                   Малахової Н.М.

суддів:                                          Жизневської
А.В.,  Матюшенка І.В.

при секретарі

судового
засідання                     Лаговській
О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у м.
Житомирі

апеляційну    скаргу
ОСОБА_1    на    рішення

Коростенського
міськрайонного суду Житомирської області
від 8 листопада

2007  року
у  справі  за
позовом ОСОБА_2 до

ОСОБА_3     ОСОБА_4

ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування
квартири,

визнання   права
власності,    визнання  недійсними
свідоцтв   про   право
на

спадщину за
законом,

встановила   :

У червні
2007 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати недійсним
договір дарування квартири АДРЕСА_1,
який укладено 1 вересня 2000 році між ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_8.,  посилаючись на те,  що вказана угода є удаваною та визнати за ним
право власності на 1/2 частину спірної квартири,  як майна набутого в шлюбі та на 1/4 частину
цієї квартири в порядку спадкування.

У
процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати
договір дарування квартири недійсним,
оскільки укладена угода є удаваною,
застосувати до даної угоди правила,
що регулюють договір купівлі-продажу; визнати за ним право власності на
1/2 частину спірної квартири та визнати недійсними свідоцтва про право на
спадщину за законом від 21 травня 2007 року,
згідно яких ОСОБА_1.,  ОСОБА_6. та
ОСОБА_7 є власниками по 1/4 частині квартири кожний.

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду від 8 листопада 2007 року договір дарування
квартири АДРЕСА_1укладений 1 вересня 2000 року між ОСОБА_1  ОСОБА_4
та ОСОБА_8,  визнано недійсним,
визнано,  що фактично між
сторонами було укладено договір купівлі-продажу. У зв'язку з цим визнано за
ОСОБА_2.  право власності  на 1/2 частину спірної

квартири,  як
спільної сумісної власності подружжя та визнані недійсними свідоцтва про право
на спадщину за законом,  видані 21 травня
2007 року ОСОБА_1.,  ОСОБА_7 та ОСОБА_6. на 1/4 частину
квартириАДРЕСА_1 кожному.

У
апеляційній скарзі апелянт,  посилаючись
на порушення судом норм  матеріального та
процесуального права просить скасувати вказане рішення,  та ухвалити нове,  яким відмовити у задоволені позову.
Зазначає,  що апелянт вдруге звернувся до
суду з позовом про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним,  хоча він не мав права звернення до суду з цих
підстав,  так як провадження у справі
було закрито. Крім того,  вказує,  що позивач пропустив строк звернення до суду
і судом неповно з'ясовані обставини справи.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено,  що 1 вересня 2000 року між ОСОБА_1
ОСОБА_4,  як дарувальниками,  та ОСОБА_8.,
як обдарованою,  було укладено
договір дарування квартири АДРЕСА_1

Задовольняючи
позов частково,  суд першої інстанції
дійшов висновку про те,  що укладена
угода є удаваною,  оскільки відповідачі
за вказаною угодою передали ОСОБА_8. квартиру і отримали певну грошову суму.
Тому,  встановивши,  що фактично між сторонами було укладено
договір купівлі-продажу,  суд визнав за
позивачем право власності на 1/2 частину квартири (спільної власності подружжя)
та у зв'язку з цим визнав недійсними свідоцтва про право на спадщину за
законом,  за якими визнано по 1/4 частині
спірної квартири за ОСОБА_1.,  ОСОБА_7 та
ОСОБА_6.

Проте,  вказаний висновок суду не є обґрунтованим.

Спір про
визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1укладеного 1 вересня
2000 року між ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_8,
з тих підстав,  що фактично між
сторонами було укладено договір купівлі-продажу,  був вирішений апеляційним судом Житомирської
області,  ухвалою якого від 7 грудня 2006
року,  яка набула законної сили,  провадження у справі було закрито у зв'язку з
відмовою позивача від позову.

Ухвалою
апеляційного суду Житомирської області від 25 грудня 2007 року провадження у
цій справі за позовомОСОБА_2. про визнання недійсним договору дарування спірної
квартири недійсним закрито на підставі п.2
ст. 205 ЦПК України.

Вимоги
позивача щодо визнання права власності на спірну квартиру та визнання свідоцтв
недійсними є похідними від позовних вимог,
провадження у справі по яких закрито.

КвартираАДРЕСА_1
належала ОСОБА_8.3гідно договору дарування,
а тому згідно положень  ст.  60 Сімейного кодексу України (підстави
набуття права спільної сумісної власності подружжя) вона не є спільною сумісною
власністю подружжя.

За таких
обставин,  вимоги позивача щодо визнання
за ним права власності на 1/2 частину вказаної квартири як спільної сумісної
власності

подружжя та визнання свідоцтв про право на спадщину за
законом на цю квартиру недійсними є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Оскільки
рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалене з неправильним
застосуванням норм матеріального права,
воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у
задоволені позову за безпідставністю.

Керуючись  ст.
ст.  303, 304. 307, 309.314, 316
ЦПК України,  колегія суддів-

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 8 листопада 2007
року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 як спільної сумісної власності подружжя,  визнання свідоцтв про право на спадщину за
законом,  виданих ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_6 на 1/4 частину
(кожному) спадкового майна громадянки ОСОБА_8 недійсними скасувати та ухвалити
в цій частині нове рішення про відмову у задоволені позову.

У решті рішення
залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути
оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Справа №
22 ц/2722                      Головуючий
у суді 1-ї ін ст.  Волкова Н.Я.

Категорія 11 Доповідач Малахова
Н.М.