УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28
листопада 2007 року місяця дня колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого,  судді    Берзіньш B.C.

суддів   М'ясоєдовой Т.М.  Шестакової Н.В. при секретарі   Іванові O.K.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за   апеляційною
скаргою   ОСОБА_1   на
рішення   Київської о районного
суду м.  Сімферополя АРК від 07 червня
2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся  з
позовом  до

ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

посилаючись
на те,  що відповідачка знаходилася з ним
в трудових відносинах на посаді продавця-консультанта непродовольчих товарів
магазина ПП ОСОБА_1. Свої трудові обов'язки виконувала не належним чином,  а 03 червня 2006 року самовільно закрила
магазин,  який не працював на протязі 14
днів,  в результаті він. як власник,  недоотримав прибуток в сумі 1864 грн. Окрім
за те при проведенні обліку,  на який
відповідачка не з'явилася,  була виявлена
недостача товарно-матеріальних цінностей на суму 206грн. і а виявлено
пошкоджений товар на суму 620грн. 80коп.3азначені суми просить стягнути з
відповідачки разом із моральною шкодою,
яку оцінює у 1500грн.

Відповідачка
проти позову заперечувала,  вважає позов
необгрунтованим,  пояснила,  що позивач залишив без реагування її заяву
про звільнення,  тому вона відпрацювавши
2 тижні,  зробила облік,  відповідно до якого недостачі не було,  та передала ключ разом із усіма документами
дочці позивача.

Рішенням суду у
задоволені позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення,  посилаючись на те,  що висновки суду не відповідають обставинам
справи: судом дана невірна оцінка матеріалам справи,  а також зазначене рішення не відповідає
нормам матеріального і процесуального права.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши доповідача. сторони,  перевіривши
матеріали справи,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи
у задоволенні позову,  суд послався на
відсутність належних та допустимих доказів,
які б підтверджували недостачу товарно-матеріальних цінностей у магазині
позивача та вину ОСОБА_2 у порчі,
недостачі товару і спричиненні інших збитків позивачеві.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів.

Так,  з матеріалів справи вбачається,  що наказом № 11 відповідачка була прийнята на
роботу до ПП ОСОБА_1 у якості продавця-консультанта з 07 травня 2004 року із
укладенням трудового договору (а.с. 9),
з 01 травня 2004 року з нею укладено договір про

Справа №
22-ц-5568/2007р.                                   Головуючий
по першій інстанції Чумаченко Р.Д.

Доповідач Шестакова
Н.В

повну
індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с. 32). 01 червня 2006 року
відповідачкою подано заяву про звільнення з роботи (а.с. 55). За поясненнями
відповідачки,  3 червня 2006 року вона
зробила облік,  закрила магазин та
передала ключі від магазину разом дочці позивача. Згідно до зробленого
відповідачкою обліку недостачі товару в магазині не було (а.с. ЗЗ).

Доводи
позивача та надані ним докази щодо недостачі товарно-матеріальних цінностей на
загальну суму 2065грн.. а саме звіт № 125 від 17 червня 2006 року,  не можуть бути прийнятий до уваги,  оскільки не є допустимими та належними
доказами,  оскільки одержані з порушенням
порядку,  встановленого законом.

Відповідно
до  ст. 59 ЦПК України суд не бере до
уваги докази,  які одержані з порушенням
порядку,  встановленого законом.  Обставини справи,  які за законом можу і ь бути підтверджені
певними засобами доказування,  не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п.2.4 Порядком проведення повної інвентаризації товарних залишків
на підприємствах,  що здійснюють
торговельно-посередницьку,
оптово-збутову та роздрібну торговельну діяльність (із змінами,  внесеними згідно з наказом ДПАУ від
12.08.1997 -р. .. N292) інвентаризація фактичних товарних залишків повинна
проводитися в присутності матеріально-відповідальних осіб підприємства та в
повному складі інвентаризаційної комісії. У тих випадках,  коли інвентаризація товарно-матеріальних
цінностей проводиться при відсутності матеріально відповідальних осіб (хвороба
і т. ін.) відповідно до п. 13 глави III Положення про
особливості інвентаризації основних засобів,
нематеріальних активів. товарно-матеріальних цінностей,  грошових коштів і документів та розрахунків в
організаціях,  підприємствах і установах
споживчої кооперації України від 18 квітня 1996 року,  - яке можливо застосувати за аналогією,  - до складу інвентаризаційної комісії
запрошується представник місцевої Ради народних депутатів або міліції,  повноваження якого підтверджується
документами,  про що робиться відмітка в
описові,  і об і о при проведенні
інвентаризації обов'язкова присутність незацікавленої особи.

Досліджений
у судовому засіданні товарний звіт (а.с. 13) підписаний одноособово
бухгалтером,  комісія для проведення
інвентаризації не створювалася,  документи
щодо отримання відповідачкою в підзвіт товару позивачем не надані; пояснення
свідків про те. що вони приймали участь при проведенні інвентаризації,  не можуть бути прийняті до уваги,  оскільки факт нестачі повинен доказуватися
тільки документально.

Таким
чином.  сам факт недостачі,  а також виникнення останньої  вини відповідачки не доведений.

Колегія
суддів також критично відноситься до довідки про виявлення зіпсованого товару
на суму 620грн. 80коп.,  оскільки вона
підписана одноособово ОСОБА_1 і також не може вважатися допустимим доказом.

Доводи
апелянта про неправильність висновків суду відносно спричинення йому шкоди у
вигляді недоотриманого прибутку у розмірі 1864грн. в результаті дій ОСОБА_2.
яка без поважним причин закрила магазин,
колегія суддів вважає суб'єктивними та необгрунтованими,  оскільки також не підтверджені допустимими
доказами.

Окрім за
те,  звернення позивача з вимогами про
недоотримання прибутку за правилами ЦК
України суперечать нормам матеріального права,  оскільки спірні правовідносини регулюються
нормами КЗпП України.

На
підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про те,  що суд в межах заявлених вимог повно та
всебічно дослідив обставини справи,  дав
належну оцінку доказам,  наданим
сторонами,  і постановив рішення,  яке відповідає вимогам матеріальної о та
процесуального права.

Доводи
апелянта,  викладені в апеляційній
скарзі,  були предметом дослідження суду
першої інстанції і їм надана належна оцінка. Апеляційна скарга не містить
доводів і посилання на доказі,  які спростовують
висновки суду першої інстанції,  тому
підстав для скасування рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Відповідно до ч.
1  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає
рішення без змін,  якщо суд першої
інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307, 308 Цивільного процесуального кодексу України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Київського районного суду м.  Сімферополя
АРК від 07 червня   2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути

оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців і

дня
проголошення.