Справа № 2о-134/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня
2007 року Центрально-Міський районний суд міста Горлівки Донецької області у
складі:

головуючого
судді      - Реутової В.І.

при
секретарі               - Кобець О.П.

за участю
народних засідателів: Бутилова В.М. ,
Малініна Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Горлівці цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2
заінтересована особа - ДПТНЗ "Горлівський професійний ліцей
будівництва",

ВСТАНОВИВ:

Заявник
звернулася до суду із заявою,  в якій
зазначає,  що вона навчається в ДПТНЗ
"Горлівський професійний ліцей будівництва" з 01.09.2004 року. До
ліцею вона була направлена з загально-освітньої школи-інтернату міста
Сніжне,  має освіту 9 класів. Заявник
належить до категорії учнів,  які
позбавлені батьківського піклування та знаходяться на повному державному
забезпеченні у ДПТНЗ "ГГОІБ". У зв'язку з тим,  що мати заявника - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження залишила її та її
неповнолітню сестру біля торгівельного центру "Білий лебідь" в місті
Донецьку та зникла у невідомому напрямку,
місце знаходження батька заявника - ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження невідомо. Батько
сестри записаний у свідоцтві про народження згідно  ст. 135 СК України. Рішенням Петровського
районного виконавчого комітету міста Донецька від 11.12.1996 року заявник та її
сестра були направлені на повне державне забезпечення у відповідні дитячі
заклади. При спробі встановлення соціального статусу заявника та з'ясування
місця знаходження батьків,  було
встановлено,  що останнім місцем
проживання та реєстрації ОСОБА_3. і ОСОБА_2 булоАДРЕСА_1 Але,  згідно довідки Краматорського MB УМАВС
України в Донецькій області № 4/5481 від 29.03.2004 року зазначені особи
протягом 10-ти років по адресному бюро міста Краматорська не значаться,  встановити їх місце знаходження неможливо.
Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Горлівки від 03.05.2006 року
ОСОБА_3. була визнана безвісно відсутньою. Оскільки пошук ОСОБА_2 позитивних
результатів не дав,  просить суд
постановити рішення,  яким визнати його
безвісно відсутнім.

Визнання
безвісно відсутнім свого батька заявник обґрунтовує тим,  що вона має намір встановити свій соціальний
статус для подальшого навчання у вищих навчальних закладах,  де приймають абітурієнтів пільгових
категорій.

У
судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала та підтвердила викладені
обставини.

Представник
заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення
вимог заявника.

Суд,  заслухавши пояснення заявника,  допитавши свідка,  перевіривши матеріали справи,  дійшов до наступного.

Відповідно
до  ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно
відсутньою,  якщо протягом одного року за
місцем її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування.

2

Факт
відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_2 протягом одного року
підтверджується зібраними у справі доказами.

Допитаний
судом свідок,  ОСОБА_2.,  показала,
що ОСОБА_2- батько заявника,  який
ніколи життям своєї дитини не цікавився і місце перебування його не відомо.

Відповідно
до довідки адресного бюро Донецької,
Запорізької,  Луганської та
Харківської областей ОСОБА_2на реєстрації чи виписці не значиться. Крім того,  з рішення Петровської Ради народних депутатів
міста Донецька від 11.12.1996 року вбачається,
що неповнолітня ОСОБА_1 01.07.1996 року була покинута батьками у
Ворошиловському районі міста Донецька. Батько заявник - ОСОБА_2 з 1996 року не
проживає за останнім відомим місцем його проживання на території міста
Краматорська. Прийняті міри щодо його розшуку не дали позитивних результатів.

З
урахуванням наведеного,  у суду немає
підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів,  повідомлених свідком.

Відповідно
до ч. 2  ст. 43 ЦК України у разі неможливості
встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи
початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця,  що йде за тим,  у якому були одержані такі відомості,  а в разі неможливості встановити цей місяць -
перше січня наступного року.

Оскільки
матеріали справи свідчать про те,  що
останні відомості про ОСОБА_2 були у 1996 році,
то початком його безвісної відсутності слід вважати 1 січня 1997 року.

Таким
чином,  зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно
відсутнім.

Керуючись  ст. ст. 10, 11,  209,
212,  214,  215,
224-226 ЦПК України,  на
підставі  ст. 43 ЦК України,  суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати
безвісно відсутнім ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Початком
безвісної відсутності ОСОБА_2 вважати 1 січня 1997 року.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через Центрально-Міський районний суд міста Горлівки шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили,  якщо після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження (10 днів з дня
проголошення) заяви не було подано,  а
також,  якщо суду було подано заяву про
апеляційне оскарження,  але апеляційна
скарга не була подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.