Справа 22- 6404/2007 р.
Головуючий у 1 інстанції Заруцька Г.М.
Доповідач Прокопчук Л..М
УХВАЛА

Іменем України

13 вересня 2007 р.
м.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Прокопчук Л.М.

Суддів Могутової
Н.Г., Соломахи Л.І.

При секретарі Лисенко Л.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою Закритого акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" на
ухвалу судді Красноармійського міськрайонного суду від 20 червня 2007 р. у справі за заявою
Закритого акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" до
ОСОБА_1про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді
Красноармійського міськрайонного суду від 20 червня 2007 р. у прийнятті
зазначеної заяви відмовлено.

Позивач на
ухвалу подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування та
передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що ухвала
не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

В судовому
засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної
скарги. Просив її задовольнити.

Відповідач в
судове засідання не з'явився. Письмових заперечень на апеляційну скаргу не
надіслав.

Заслухавши
доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до
п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої
інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону

Відмовляючи в
прийнятті заяви, суддя виходив з того, що заявником ставиться питання про
вирішення спору про право сторони на отримання всіх належних до сплати грошових
зобов'язань, яке не може бути вирішено в порядку наказного провадження.

Відповідно до
п.2 ч.1 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1. отримав кредитний ліміт на кредитну картку у
розмірі 1600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4% на
місяць, на витрачену і не повернуту суму кредитного ліміту з терміном дії до
04.10.2007 р. (а.с. 17 зв.).

В заяві про
видачу наказу позивач просить видати наказ про стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 2068,24 грн. Таким чином, в заяві поставлено питання
про стягнення крім суми, зазначеної в договорі, суми, яка договором не
визначена.

З огляду на
зазначене, апеляційний суд вважає, що суддя прийшов до правильного висновку про
те, що заява не може бути вирішена в порядку наказного провадження. Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом неправильно
застосовані норми процесуального чи матеріального права, тому апеляційний суд
підстав для скасування ухвали не вбачає.

Керуючись ст.
307, 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Ухвалу судді
Красноармійського міськрайонного суду від 20 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.