Справа №2-3749/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
червня 2007 року місцевий Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого
судді                                            Буран
О.М.,

при
секретарі                                                    Коровіної
Л.О.,

розглянувши
у  відкритому  судовому засіданні  в залі
суду у  місті Одесі  цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права
власності на спадкове майно,  суд

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду
вказуючи,  що він є фактичним власником
квартири АДРЕСА_1.

Зазначена квартира належала його
дружині ОСОБА_2 з якою він знаходився у зареєстрованому шлюбі з 1967 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина
на вищевказану квартиру,  але до
нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановленому законом
порядку позивач не звертався.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав і пояснив,  що
після смерті дружини і по теперішній час він постійно проживає у спірній
квартирі,  сплачує комунальні платежі,  земельний податок,  зробив ремонт і постійно підтримує квартиру у
належному стані. Просить суд визнати за ним права власності на спадкове майно у
вигляді двох кам'яних житлових будинків з надвірними будівлями загальною
житловою площею 48, 9 кв.м. розташованого на земельній ділянці розміром 440
кв.м.

Відповідач Одеська міська рада в
судове засідання не з'явився,  про
час,  дату та місце слухання справи
сповіщався належним чином,  причини
неявки суду не повідомив. На підставі ст. 169 ЦПК України,  якщо суд не має відомостей про причину неявки
відповідача,  повідомленого належним
чином,  суд вирішує справу на підставі
наявних у ній доказів.

Суд вислухавши доводи
позивача,  дослідивши матеріали справи
вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Позивач ОСОБА_1 є колишнім
чоловіком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про одруження
НОМЕР_1 від 29 листопада 1967 року.

30 лютого 1979 року ОСОБА_2
прийняла у дар від ОСОБА_3,  який був батьком обдарованої 7/20 частини домоволодіння,  яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1,  складається з двох кам'яних житлових будинків
з надвірними будівлями,  загальною
житловою площею 48, 9 кв.
м.,  розташованого на
земельній ділянці розміром 440 кв. м.

Ці 7/20 частини домоволодіння
належали ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом,  виданого П'ятою Одеською державною
нотаріальною конторою 20 січня 1971 року,
за реєстром №1-313,
зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації в
книгу 132,  стор. 116,  під № 314 (а. с.7-8).

Договір дарування нотаріально
посвідчений державним нотаріусом,  П'ятої
Одеської державної нотаріальної контори Беляевою І.М. і зареєстрований за
№2-1331 (а. с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина позивача
ОСОБА_2 померла. Про що свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво про
смерть від 2 червня 1994 року,  видане
відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Жовтневої райради
народних депутатів м. Одеси (а. с. 9).

Після смерті дружини та по
теперішній час позивач постійно проживає за адресою АДРЕСА_1.

Той факт,  що позивач постійно проживає у даній квартирі
підтверджується записом у домовій книзі для прописки громадян,  проживаючих у домі АДРЕСА_1 (а. с. 10).

В судовому засіданні позивач
стверджував,  що він провів в квартирі
ремонт,  підтримує її в належному
стані,  сплачує комунальні платежі та
земельний податок.

Зазначені обставини нічим в
судовому засіданні не спростовані і об'єктивно підтверджуються матеріалами
справи.

Суд вважає за необхідне застосувати
до спірних правовідносин норми Цивільного кодексу України,  який набув чинності 1 січня 2004 року,  позаяк щодо цивільних відносин,  які виникли до набрання чинності Цивільним
кодексом України,  положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що виникли або продовжують існувати після
набрання ним чинності.

Відповідно
до ч. З ст. 1268 ЦК України
- спадкоємець,  який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,  вважається таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом строку,  встановленого статтею 1270 ЦК України,  він не заявив про відмову від неї.

У
відповідності до ст. 8 Конституції України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 01.11.1996 р. "Про застосування судами Конституції
України при здійсненні правосуддя",
в Україні діє принцип верховенства права.

Виходячи
з положень ч. 1,  3 ст. 13 Закону України
"Про власність" та ч. З ст. 325 ЦК України об'єктами права приватної
власності можуть бути,  зокрема,  жилі будинки,
квартири,  а склад,  кількість і вартість майна,  яке може бути у власності фізичних та
юридичних осіб,  не є обмеженим,  крім випадків,  встановлених законом.

Відповідно
до ст. 49 згаданого Закону володіння майном вважається правомірним,  якщо інше не буде встановлено судом.

Згідно
до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом. Право власності вважаються набутим
правомірно,  якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття права вченості не встановлена судом.

Статтею
41 Конституції України передбачено,  що
кожен має право володіти,  користуватися
і розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної власності набувається в
порядку,  визначеному законом.

Частиною
1 статті 12 Закону України "Про власність" встановлено,  що праця громадян є основою створення і
примноження їх власності.

Таким
чином суд дійшов висновку,  що позивач
правомірно володіє і користується спадковим майном,  яке складається з двох кам'яних житлових
будинків з надвірними будівлями,
загальною житловою площею 48, 9 кв.м.,
розташованого на земельній ділянці розміром 440 кв.м. і становить 7/20
частини домоволодіння,  яке знаходиться
за адресою АДРЕСА_1.

Відсутність
належного оформлення права власності на зазначене майно перешкоджає позивачу в
розпорядженні ним.

Враховуючи
викладеним і керуючись ст. ст. 17,
319,  ч. З ст. 1268,  1270 ЦК
України; ст. ст. 4-8,  11,  15,
209, 212-215,  218,  223 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно,
АДРЕСА_1,  у вигляді двох кам'яних
житлових будинків з надвірними будівлями загальною житловою площею 48, 9 кв.м.
розташованого на земельній ділянці розміром 440 кв. м.

Рішення суду
підлягає реєстрації в КП „ОМБТІ та РОН".

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом,  що його ухвалив,  за письмовою заявою відповідача,  поданою протягом 10 днів з дня його отримання.