справа №
РІШЕННЯ

іменем      України

21 серпня 2007 року              Ірпінський міський суд Київської
області в складі:

головуючого                           судді Савченка С.І.

при секретарі                          Забарило О.С., Вітошко
О.А.,

за участю позивача                                        ОСОБА_3,

представника позивача                     Шевченко Н.В.,

відповідача                                         ОСОБА_1,

представника відповідача                 ОСОБА_2.

представника 3-ї особи                     Муха Т.Т..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Ірпінського міського суду в м.Ірпінь
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-тя особа домоуправління № 10 Київського
квартирно-експлуатаційного управління МО
України про визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, 3-тя особа
домоуправління № 10 Київського квартирно-експлуатаційного управління МО України про
вселення,-

встановив:

Позивач в червні
2006 р. звернулася до суду із даним позовом, який мотивувала тим, що у 1987 р.
її чоловіку ОСОБА_1, їй та сину була надана квартира АДРЕСА_1. Вказувала, що у 2000 р. її син - відповідач
ОСОБА_1 виїхав з квартири і до теперішнього
часу без поважних причин у ній не проживає, його речі в квартирі відсутні.
Відповідач протягом останніх років проживає з дружиною в АДРЕСА_2.
Посилаючись на те, що вона як наймач квартири проводить оплату комунальних послуг,
які в тому числі нараховуються на
відповідача, який відмовляється приймати участь у оплаті послуг, просила визнати
відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 на підставі
ст. 107 ЖК України.

Відповідач ОСОБА_1 подав зустрічний позов, в якому просив вселити його до
спірної квартири, зобов"язати ОСОБА_3 не чинити йому
перешкод у користуванні квартирою, передавши ключі від квартири,
зобов"язати ДУ № 10 укласти з ним договір найму спірної квартири. Позов
мотивував тим, що після смерті батька у 2005 p., незважаючи на
те, що він був зареєстрований у квартирі і ніс видатки, проводив текучі
ремонти, мати стала чинити йому перешкоди у
користуванні житлом, вчиняла сварки. В травні 2006 р. мати взагалі забрала
ключі і він не може потрапити до
квартири, що є порушенням його права на проживання в спірній квартирі. Поскільки
батько помер, то з ним слід укласти договір найму.

В червні 2007 р. позивач подола уточнюючу позовну заяву, в якій
уточнила правові підстави позовних вимог, просила визнати відповідача таким, що
втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 на підставі ст.71.72 ЖК України,
у зв»язку з відутністю понад 6 місяців без поважних причин.

В судовому
засіданні позивач та її представник основний позов підтримали, підтвердили
наведені обставини, просили позов задоволити. Зустрічний позов не визнали,
просили відмовити.

Відповідач та
його представник в судовому засіданні основний позов не визнали посилаючись на
те, що відповідач не проживає в спірній квартирі, бо не має ключів від вхідних дверей, замка на яких змінила позивачка, яка
влаштовує сварки та не дає можливості проживачти в квартирі. Окрім того,
часта відсутність відповідача у квартирі пов»язана із характером його роботи як водія великовантажних автомобілів, який кілька
разів на місяць перебуває у тривалих поїздках за кордоном. Просили в
основному позові відмовити, зустрічний задоволити.

Представник
третьої особи ДУ № 10 в судовому засіданні залишив вирішення спору на розсуд
суду.

- 2 -

Суд, вислухавши доводи та заперечення
учасників, покази свідків, дослідивши по справі письмові докази, вважає, що основний позов не підлягає до задоволення,
а зустрічний підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлені слідуючі обставини : сторони у справі - позивач ОСОБА_3 та
відповідач ОСОБА_1 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1-1 Київської області, яка знаходиться на балансі
Домоуправління № 10 Київського КЕУ (а.с.7, 203). Квартира двокімнатна з
усіма зручностями. В даний час наймачем даної квартири є позивач ОСОБА_3 (а.с.217).

Також судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірній квартирі,
однак з лютого 2006 р.
в квартирі не проживає. Відповідач не проживає в спірній квартирі з поважних
причин, поскільки між відповідачем та його
матір»ю, позивачем у справі, склалися неприязні відносини (а.с.43-47,56,74-77,95). Позивач ОСОБА_3 чинить
відповідачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні
квартирою, змінивши замок у вхідних дверях квартири, від якого ключів
відповідач не має, і не може проживати у квартирі.

Крім того, судом встановлено, що у зв»язку із характером роботи відповідача
ОСОБА_1, який працює на
посаді водія і здійснює рейси на великовантажних автомобілях за кордон,
останній рідко з»являється за місцем проживання, що стверджується відповідними
численними відмітками в закордонному паспорті відповідача про
перетинання ним кордону України (а.с.100-106, 226-241).

Наведені
обставини підтверджуються слідуючими доказами - поясненнями учасників,
довідками ДЕУ № 10, актами обстеження умов проживання, закордонним паспортом
ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Вирішуючи позов ОСОБА_3 суд
керується наступним.

Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Це ж положення закріплено в ст.9 ЖК України, згідно якої ніхто не може бути
виселений із займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з
підстав і в порядку, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст.71,72 ЖК України, згідно яких наймач
житла чи член його сім»ї можуть бути визнані такими, що втратили
право користування житловим приміщенням
внаслідок відсутності в жилому приміщенні в строк понад шість місяців без
поважних причин.

Суд вважає, що в
позові ОСОБА_3 слід відмовити, поскільки судом незаперечно встановлено, що відповідач не проживає у спірній
квартирі з лютого 2006 р. з поважних причин, бо позивач замінила замок у вхідних дверях квартири, ключа від замка
відповідачу не надала, в результаті
чого останній не може попасти до квартири, проти його вселення заперечує.

Крім того, періодична відсутність відповідача в спірній квартирі обумовлена
характером його роботи і тривалими рейсами на
великовантажних автомобілях за кордон, бо відповідач тривалий час працює на посаді водія, що стверджується його трудовою
книжкою (а.с.243-246).

Зустрічний позов ОСОБА_1 в частині вселення та усунення перешкод у користуванні житлом
підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.64 ЖК України наймач та члени його сім»ї мають рівні права у користуванні
жилим приміщенням відповідно до договору найму. До членів
сім»їнаймача належать подружися, їх діти і батьки. Якщо ці особи перестали бути членами сім»ї наймача, але продовжують
проживати в займаному житлі, вони мають такі ж права і обов»язки, як і
наймач.

Поскільки судом встановлено, що відповідач перестав бути членом сім"ї
наймача ОСОБА_3, однак має рівне право на
користування жилим приміщенням в спірній квартирі, як і наймач, то відповідно
дії позивача, яка не впускає його до квартири, змінивши замки, є неправомірними
і порушують права позивача на користування жилим приміщенням.

Порушені житлові
права ОСОБА_1 підлягають захисту, а тому суд вважає за необхідне вселити його
до спірної квартири та зобов'язати позивача не чинити перешкоді і надати йому
ключі від вхідних дверей квартири, оскільки остання заперечує проти його
вселення.

Вимоги ОСОБА_1
про укладення з ним договору найму задоволенню не підлягають, поскільки договір
найму спірної квартири вже укладений з позивачем, що стверджується договором

- 3 -

На підставі
ст.47 Конституції України, ст.ст. 9, 64, 71,72 ЖК України, керуючись ст.ст. 10,
11. 60, 209, 212-215 ЦП
К України суд, -

вирішив:

Відмовити в
позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4. 3-тя особа домоуправління № 10 Київського
квартирно-експлуатаційного управління МО
України про визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Вселити ОСОБА_4
до жилого приміщення квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_4 перешкоду користуванні
житлом, надавши ОСОБА_4 ключі від вхідних квартири АДРЕСА_1.

В решті зустрічного позову відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів та наступного подання апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано, а у випадку
подання заяви - після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.