Справа 22 ц-5601
Суддя інстанції  Шавиріна Л.П.
УХВАЛА

Іменем    України

30 липня    2007 року Апеляційний суд Донецької області
у складі

Головуючого Бугрим Л.М Суддів
Зінов'євої А.Г. Рецебуринського Ю.Й. При секретарі Іванові В.М.

За участю
позивачки ОСОБА_1., її представника ОСОБА_2. Представника відповідачаОСОБА_3. -
ОСОБА_4

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1. на
рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 21 травня 2007
року постановленого по цивільній справі за позовом до ОСОБА_1до ОСОБА_3про
визнання договору дарування недійсним.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Краснолиманського міського суду Донецької області від 21 травня 2007 року
ОСОБА_1. було відмовлено у позові доОСОБА_3. про визнання договору дарування
будинку недійсним .

На вказане
рішення суду ОСОБА_1. була подана апеляційна скарга у якій вона просить рішення
суду скасувати та задовольнити її вимоги. В обгрунтування доводів апеляційної
скарги вона посилалась на те, що у неї не було наміру дарить будинок
відповідачеві ,фактично було укладено договір довічного утримання на користь її
сестриОСОБА_5. за якою треба було здійснювати догляд . Саме з такою метою вона
подарувала будинок племінникуОСОБА_3. , однак він не дотримувався умов договору
і не доглядав за її сестрою. Судом дана невірна оцінка наданим доказам .
зокрема відсутність у неї наміру на укладання договору дарування.

У судовому
засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2. підтримували доводи апеляційної
скарги у повному обсязі, просили рішення суду скасувати та задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на невірну оцінку наданим доказів.

Відповідач ОСОБА_3
у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином . Його представникОСОБА_4 просив рішення суду
залишити без зміни.

Заслухавши
доповідача , вислухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду залишенню
без зміни з наступних підстав.

Розглядаючи
справу суд першої інстанції вірно встановив факти та обставини , дав їм належну
правову оцінку, правильно вирішив спір.

Зокрема судом
було встановлено, що ОСОБА_1. на праві приватної власності належав жилий
будинок по вул. АДРЕСА_1і, який вона отримала у спадок після смерті батьків.

31 травня 1996
року між нею та відповідачем ОСОБА_3,
який доводиться позивачці племінником було укладено договір дарування цього
будинку .Вказаний будинок було прийнято у дар відповідачем.

Звертаючись до
суду з даним позовом відповідачка посилалась на те, що відповідач її обманув,
не виконував умов договору дарування які вони обговорювали перед цим.

Між тим, у
договорі дарування не вказано на такі обов"язки з боку відповідача ,що він
повинен утримувати сестру позивачки ОСОБА_6. і таких доказів позивачка суду не
надала.

Більш того, як
вбачається з ухвали Краснолиманського міського суду від 20 серпня 1999 року
сестра позивачки ОСОБА_5зверталась з позовом до неї та відповідачаОСОБА_3. про
встановлення факту прийняття спадщини, визнанні частково недійсними свідоцтва
про право власності на спірний жилий будинок на ім"я ОСОБА_1, договору
дарування та розподілу жилого будинку у натурі.

Вказаною ухвалою
суду між сторонами було укладено мирову угоду згідно з якою було визнано право
власності на спірний будинок за ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 по 1/2 частки
та вказаний будинок розподілено між ними у натурі.

Таким чином ,
відповідачевОСОБА_3. належить на праві приватної власності 1/2 частка вказаного
будинку на підставі ухвали суду .Другу частку цього будинку після смерті сестри
успадкувала позивачка.

Враховуючи
наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що
позивачка не довела факт обману з боку відповідача при укладанні договору
дарування , а тому   відмовив її у
позові.

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд дав невірну оцінку доказам та постановив
неправильне рішення є непереконливими та не спростовують висновків суду.

Разом з тим,
апеляційний суд вважає необхідним виключити з мотивувальної частини рішення
висновок суду про те ,що у позові слід відмовити ще й з причини пропуску
позивачкою строку позовної давності, оскільки такий висновок при недоведеності
позову та відсутності права є
надлишковим.

Керуючись ст. ст.. 307 ч.1 п.1 ,
308, 313, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Виключити з
мотивувальної частини рішення Краснолиманського міського суду Донецької області
від 21 травня 2007 року постановленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним висновок про те що у позові
слід відмовити ще й з підстав пропуску ОСОБА_1. строку позовної давності. В
іншій частині рішення суду залишити без зміни. Ухвала суду набирає чинності
після її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України на
протязі двох місяців з дня набрання нею чинності.