Справа № 2 -314/07
ЗАОЧНЕ        РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
27 серпня 2007року                                    Кролевецький районний суд Сумської області
у складі: судді                                                     Школи М.Г.
при секретарі                                                     Малик Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кролевець справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення межі земельної ділянки,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні землею, що перебуває в приватній
власності та відновлення меж земельної ділянки в с.Погорілівка,
Кролевецького району, мотивуючи свої вимоги наступним чином.
року виконавчим комітетом Обтівської сільської ради Кролевецького району було винесено рішення №52 про безоплатну передачу
у приватну власність земельної
ділянки загальною площею 0,35 га, в тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,10 га - для ведення
особистого підсобного господарства. По сусідству в
с.Погорілівка Кролевецького району проживає відповідач ОСОБА_2, будинок якого, надвірні споруди та земельна ділянка межують з її, позивачкою
ОСОБА_1, земельною ділянкою.
Їі земельну ділянку від земельної ділянки ОСОБА_2, відділяв плетінь, який проходив на відстані 1 - 1,5 м від задньої стіни сараю її
господарства і вона мала змогу обслуговувати сарай, здійснювати
його ремонт. Однак ОСОБА_2 без її згоди прибрав плетінь і змістив межу земельних ділянок, впритул до задньої стіни її
сараю. Під стіною ОСОБА_2 встановив будки, які
похилилися на сарай. Води, талий сніг стікають на стіну сараю, що призводить до його руйнування. В зв'язку з тим, що вона була
протиправно позбавлена права власності на
частину належної її земельної ділянки, вона не має змоги відремонтувати належний їй сарай та користуватися даною частиною належної їй
Для вирішення питання щодо відновлення порушеної межі земельної ділянки
вона неодноразово зверталася до Обтівської сільської
ради, однак вирішити питання про відновлення межі земельної ділянки
не надалося можливим. Комісія сільської ради 20.10.2006року намагалася встановити межові знаки між належним їй сараєм та
двором ОСОБА_2, але через грубу поведінку
ОСОБА_2 цього не змогла зробити.
Через вище зазначену ситуацію вона не має можливості використовувати право власності
на дану частину належної їй земельної ділянки.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала свої позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлявся належним
чином, що свідчить розписка про одержання ним
судової повістки, причину неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивачки ОСОБА_1 суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 по суті позову надав письмові заперечення щодо невизнання
ним позову зі слідуючих підстав:
плетінь, на який посилається ОСОБА_1
як на межовий знак, що підтверджував її право користування її земельною
ділянкою не є доказом межі земельної ділянки;
до компетенції суду не входить
встановлення меж земельної ділянки;
у ОСОБА_1 та нього немає Державного
акту на земельну ділянку, тому стверджувати, що саме в певному місці його земельна ділянка, якою він користується
реально, відрізняється від земельної
ділянки, яку він повинен мати, неможливо.
Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, допитавши
свідків, дослідивши письмові докази, суд установив такі факти та відповідні їм
Відповідно до державного акту на право приватної
власності на землю - серія НОМЕР_1 від ЗО травня 2007 року, ОСОБА_1
має в приватній власності 0,25 га за адресою
АДРЕСА_1.                                                                                    (а.с.8)
Як вбачається з акту погодження (встановлення),
закріплення та передачу на
збереження межових знаків земельної ділянки в
натурі ОСОБА_1 від 21.12.2006 року,
який був підставою видачі ОСОБА_1 акта про право
власності на землю, в графі
погодження межі з відповідачем ОСОБА_2, є його
підпис про погодження
(встановлення) меж земельної ділянки.       (а.с.40).
Вказані обставини підтвердив в судовому засіданні і
свідок ОСОБА_3 про те, що ним 21.12.2006 року в
присутності ОСОБА_1 та представників суміжних землекористувачів, а саме - відповідача ОСОБА_2 та його сестри ОСОБА_4 в с.Погорілівка, Кролевецького району проведено в натурі
погодження існуючих меж земельної ділянки переданої у власність ОСОБА_1 ОСОБА_2
та його сестра ОСОБА_4 вказаний акт підписали. Як
зазначив свідок ОСОБА_3 межа проходить на відстані їм
від стіни сараю господарства ОСОБА_1 на всю його довжину зі сторони земельної
Вказані обставини також підтверджуються і
технічною документацією із
землеустрою щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку,
виготовленою на замовлення ОСОБА_1, згідно якої
межа земельної ділянки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проходить на відстані їм
від стіни сараю ОСОБА_1 впродовж всієї
цієї стіни, а далі по дерев'яній огорожі.         (а.с.40,41).
Як пояснила у судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
господарські будівлі побудовані ОСОБА_2, після одержання Державного акта на
право приватної власності і до цього часу знаходяться на її
земельній ділянці і розташовані впродовж стіни її сараю, яка виходить до земельної ділянки ОСОБА_2, тому дощові води,
талий сніг з них (господарських будівель) стікають на
стіну її сараю, що призводить до руйнування стіни, і як наслідок від
цього і сараю, а вона не має змоги ремонтувати стіну сараю, також користуватися земельною ділянкою впродовж стіни
сараю, котра належить їй на праві приватної власності.
Вказані обставини підтвердив в
судовому засіданні і свідок ОСОБА_3
Із акту комісії з вирішення земельних спорів по
Обтівській сільській раді від
20.10.2006 року, вбачається, що комісія рахує за
потрібне встановити ОСОБА_1
земельну ділянку для обслуговування хліва і
намагалися встановити межові знаки між її
хлівом та двором ОСОБА_2, однак без дозволу ОСОБА_2
це зробити не змогла. За
результатами інвентаризаційний фактичний розмір
земельної ділянки, якою користується
ОСОБА_2 - 0,30 га, по земельно-кадастровій
документації - 0,25 га.                          (а.с.9)
Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки
або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на
землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння земельною ділянки, і відшкодування завданих збитків.
Згідно з п."6" ч.3 ст.152 ЗК України захист
прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення
стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку
За   таких   обставин
вимоги   ОСОБА_1   стосовно
усунення   перешкод   в
користуванні належної їй частини земельної ділянки в АДРЕСА_1
підлягають задоволенню.
ОСОБА_2 необхідно за рішенням суду зобов'язати відновити
стан частини земельної ділянки, що належить
ОСОБА_1 на праві приватної власності шляхом знесення господарсько-побутових будівель, які розташовані вподовж стіни
сараю господарства ОСОБА_1 на її земельній ділянці.
Вимоги ОСОБА_1 про встановлення межі земельних ділянок
між її садибою та садибою ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки:
· межі були погоджені (встановлені) між нею і відповідачем
ОСОБА_2 21.12.2006 року, що підтверджується
актом про погодження (встановлення), закріплення та передачу на збереження межових знаків земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 в с.Погорілівка
Кролевецького району.   (а.с.40)
· відповідно до ст.184 ЗК України встановлення меж
земельних ділянок, про що просить ОСОБА_1 у позовній заяві,
віднесено до компетенції землевпорядних організацій,
суди не розглядають спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними
ділянками, що перебувають у власності громадян.
Заперечення ОСОБА_2 викладені в письмовій формі, як підставу про відмову в задоволенні
позову, суд до уваги взяти не може, оскільки:
- ОСОБА_1 при зверненні до суду наданий
Державний акт на право приватної
власності на землю в АДРЕСА_1, і з якого
убачається опис меж між його та ОСОБА_1 земельної
ділянки, та її розмір, тобто площа,
Суд відмовляє ОСОБА_1 про встановлення меж, оскільки це компетенція виключно землевпорядних організацій, а не суду, тому
зазначене заперечення ОСОБА_2 суд приймає до уваги і покладає в основу рішення.
Відповідно до ст.ст. 152, 158 ЗК України, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212,
214, 215 ЦПК України, -
позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоду в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою, яка знаходиться в с.Погорілівка Кролевецького району Сумської області, вул.Берегова, 42,
і належить ОСОБА_1 на праві власності згідно
Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 30 травня 2007 року шляхом знесення
господарсько-побутових будівель, які розташовані вподовж
стіни сараю господарства ОСОБА_1 на її земельній ділянці.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю позовних
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Кролевецьким районним судом за письмовою заявою відповідача ОСОБА_2, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.