Справа
№ 22ц-7313  Категорія-21
Головуючий в 1 інстанції- Садчиков Д.В.
Доповідач- Бабенко П.М.
УХВАЛА

іменем        України

05 жовтня 2007
року   Апеляційний суд Донецької області
в складі:

головуючого-
судді Новікової Г.В.

суддів- Бабенка П.М.,  Дем'яносова М.В.

при секретарі -
Білявській І.Є.

за участю   представника позивача   ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Добропіллі ( далі-
відділення Фронду) на ухвалу судді Добропільського міськрайонного суду
Донецької оболасті від 06 серпня 2007 року по справі за позовом відділення
Фонду до Сільськогосподарського ТОВ „Святогорівське" ( далі - СТОВ) про
визнання незаконним та недійсним наказу директора СТОВ № 31 від 08.06.2007
року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року позивач звернувся з вказаним позовом до
відповідача,  на обгрунтування кого
зазначив, що ОСОБА_4,  який знаходиться
на обліку у відділенні Фонду,  у зв'язку
із скоєнням злочину зупинено виплату сум на відшкодування шкоди,  спричиненої його здоров'ю внаслідок нещасного
випадку на виробництві в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Але наказом директора СТОВ ОСОБА_2 скасовано раніше виданий ним наказ № 74
від 28.12.06 року про створення комісії для дорозслідування нещасного випадку
на виробництві з ОСОБА_4,  акт форми НПВ
№ 1,  та залишено чинними акти форми Н-1
від 03.08.04 року та Н-5 від 24.04.2004 року , що може спричинити відділенню
Фонду істотну шкоду через виплату ОСОБА_4 с
трахових сум. на які він не має права.

Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06

серпня 2007 року вказану позову           заяву
повернуто позивачеві на підставі п.2 ч.3 ст.

121 ЦПК
України.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на те , що вказана ухвала судді постановлена з порушенням
норм чинного законодавства,  просить
скасувати цю ухвалу та визнати наказ директора СТОВ неправомірним.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги
підтримала.

Представники відповідача та третьої особи просили апеляційну скаргу
відхилити,  ухвалу судді залишити без
змін,  зазначивши,  що ухвала постановлена з дотриманням норм
процесуального права.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду,  пояснення осіб,  які з'явилися в судове засідання,  дослідивши м матеріали справи,  перевіривши доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити,  ухвалу
судді залишити без змін з наступних підстав.

Повертаючи позивачеві його позовну заяву суддя виходив з того,  що позов подано неналежним позивачем,  при цьому послався на норми Закону України „
Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили
втрату працездатності"( далі - Закону),

якими не
передбачено право відділення Фонду звертатися до суду з позовами про оскарження
наказів підприємств,  установ та
організацій незалежно від форм власності,
які стосуються розслідування фактів нещасного випадку на виробництві.

Висновки судді в цій частині є обґрунтованими і відповідають встановленим
обставинам справи.

Статтею 55 вказаного Закону передбачено право виконавчих
органів Фонду звертатися до суду за вирішенням спорів щодо сум страхових
внесків,  розміру шкоди та прав на
відшкодування,  накладення штрафів та з
інших питань,  але факт нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання,
який пов'язаний з виробництвом,
не може бути оскаржений Фондом (його регіональними відділеннями).

Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків
,  професійних захворювань і аварій на
виробництві,  затверджений Постановою КМУ
№ 1112 від 25 серпня 2007 року не містить норм,
які б надавали право робочим органам Фонду на оскарження актів форми
Н-1,  Н-5 (або форми НПВ).

Пункт 58
цього порядку передбачає,  що у разі
незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного
випадку на виробництві керівник Декржнаглядохоронпраці або його територіального
органу має право призначати повторне ( додаткове) спеціальне розслідування
такого випадку спеціальною комісією в іншому складі і за результатами роботи
скасувати висновки попередньої спеціальної комісії.

Оскільки складання акта та підтвердження фактичних
обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпають і не порушують прав
Фонду,  то його робочі органи,  в т.ч. й сам Фонд,  не можуть звертатися до суду з позовами щодо
оскарження таких фактів.

Через те,  що заяву
подано особою,  якій не належить право
вказаної вимоги,  суддя обгрунтовано
дійшов висновку про те,  що відділення
Фонду не має права на звернення до суду з вказаним позовом та повернув
заяву,  але при цьому помилково послався
на п.2 ч.3 ст. 121 ЦПК України,  яким
передбачено залишення позовної заяви без руху у випадку, коли заяву подано
недієздатною особою.

Проте вказана помилка відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК
України не може бути підставою для скасування ухвали судді,  оскільки не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити,  ухвалу
судді залишити без змін.

Керуючись ст..ст. 303,  307,  п.1 ч.1 ст. 312,  313- 315 ЦПК України,  апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну   скаргу         відділення   виконавчої
дирекції   Фонду   соціального

страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Добропіллі відхилити.

Ухвалу судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06
серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.