УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20
серпня 2007 року                                                                           м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі: Висоцької B.C.,  Новодворської
О.І.,  Олєйникової Л.С. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
податкової адміністрації( далі ДПА) у м.
Києві,  акціонерно - комерційного
банку соціального банку „Укрсоцбанк" (далі „Укрсоцбанк" про визнання
угоди недійсною за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського
районного суду м Києва від 26 жовтня 2004 року,
додаткове рішення цього ж суду від 1 грудня 2004 року,  ухвалу апеляційного суду м.  Києва від 4 травня 2005 року,

встановила:

В
вересні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним
договору про розміщення валютних коштів,
згідно до якого ДПА у м.  Києві
передала,  а „Укрсоцбанк" прийняв на
відповідне зберігання кошти в іноземній валюті в розмірі 40 000 доларів
США,  вилучені управлінням податкової
міліції ДПА у м.  Києві при перевірці
приміщення концерну „Титан" до вирішення питання щодо власника
коштів,  з підстав,  передбачених
ст.  ст.  48,  50
ЦК України 1963
року. Позивач посилався на те,  що він є
власником коштів,  які вилучені та
розміщені на депозит незаконно.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 26.10.2004 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Додатковим
рішенням цього ж суду від 1 грудня 2004 року з Льовіна стягнуто державне мито
на користь держави 1683 грн.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 4.05.2005
року рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від 26.10.2004 року залишено без змін. Додаткове рішення від
1.12.2004 року скасовано,  справу
повернуто на новий розгляд.

ОСОБА_1
подав касаційну скаргу,  посилаючись на
неправильне застосування норм матеріального і процесуального права,  в зв'язку з чим ставить

Справа №
33ц- 1694 кс 07                                  Категорія ЦП: 25

Головуючий у 1-й
інстанції Ізмайлова Т.Л.

Доповідач
Висоцька B.C.

питання про
скасування    судових    рішень та ухвалення нового рішення про
задоволення його позовних вимог.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог,  суд першої
інстанції виходив з того,  що ОСОБА_1 не
є стороною оспорюваного договору,  тому
йому не можуть бути передані вилучені грошові кошти в разі застосування
реституції,  що свідчить про відсутність
порушення цивільних прав позивача укладенням між відповідачами договору,  який не суперечить вимогам закону.

Скасовуючи
додаткове рішення та повертаючи справу на новий розгляд,  апеляційний суд виходив з того,  що в матеріалах справи відсутні дані про
те,  що сторони були повідомлені про
судове засідання в порядку  ст.  ст.
90-94 ЦПК України,  який діяв під
час виниклих правовідносин.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення суду ухвалено з додержанням судами норм матеріального та процесуального
права,  а також відсутні передбачені ч.
1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва від
26 жовтня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва
від 4 травня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.