Справа № 22-6105/07 р.                      Головуючий в 1 інстанції - Ігнатченко Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
жовтня      2007   р.
Колегія   судців   судової
палати   з   цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в складі: головуючого - Усика Г.І.
суддів -Лесько А.О., Пікуль А.А. при секретарі - Полонській А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 18 квітня 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення, зустрічну позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення особи від права на спадкування за законом,

встановила:

У жовтні 2005 р.
ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванніАДРЕСА_1 та вселення.

Зазначала, що їй
та відповідачу на праві власності належить по 12 частині зазначеної квартири,
яка складається з однієї кімнати житловою площею 19,2 кв.м.

Відповідач не
бажає надати ключі від вхідних дверей і створює перешкоджає в користуванні
квартирою.

Посилаючись на
Закон України «Про власність», ст. 155 ЖК України, просила її позов
задовольнити.

В зустрічному позові ОСОБА_1 ставить питання
про усунення від права на спадкування ОСОБА_2 після смерті померлої сестри
ОСОБА_3, посилаючись на те, що відповідачка категорично відмовилась доглядати
тяжко хвору ОСОБА_3, яка потребувала сторонньої допомоги, і догляд за якою
повністю здійснював він.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва від 18.04.2007 р. позов ОСОБА_2
задоволено.

Вселено ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

Зобов'язано
ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні зазначеною квартирою.

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_2 від права спадкування за
законом, відмовлено.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь держави державне мито в розмірі 17,00 грн. за розгляд
ОСОБА_2 та його позовних заяв.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити у справі нове
рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, неправильну
оцінку доказів та неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначав, що суд
першої інстанції не прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_4, яка підтвердила
його доводи про те, що ОСОБА_2 не надавала ніякої допомоги спадкодавцеві, яка в
силу своєї хвороби потребувала сторонньої допомоги.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 та його представник просили задовольнити апеляційну скаргу з
наведених у ній підстав.

2

ОСОБА_2 та її
представник просили апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що її
доводи не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої
інстанції встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є братом та
сестрою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 їх
сестра ОСОБА_3, якій на праві власності належала АДРЕСА_1.

На підставі
свідоцтва про права на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом
Третьої Київської державної контори від 17.10.2002 р. ОСОБА_2 є спадкоємицею
майна померлої ОСОБА_3- 12 АДРЕСА_1.

Спадкоємцем
іншої 12 частини зазначеної квартири відповідно до свідоцтва про права на
спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої Київської державної
контори від 03.10.2002 p., відповідно є ОСОБА_1

Спірна квартира складається з однієї кімнати житловою
площею 19,2 кв.м.

Відмовляючи у
задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_2 від права спадкування за
законом після померлої ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з
того, що позивач не надав переконливих доказів на підтвердження своїх доводів
про те, що відповідачка ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві.

Крім того, суд
правильно виходив з того, що ОСОБА_2 не відноситься до переліку осіб, які
відповідно до ст. 1224 ЦК
України не мають права на спадкування.

Посилання
позивача за зустрічним позовом на неправильне застосування судом ч.5 зазначеної
статті, відповідно до якої за рішенням суду особа може бути усунена від права
на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання
допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був
у безпорадному стані, є безпідставним, з наступних підстав.

На час відкриття
спадщини позивач не ставив цього питання, і ОСОБА_2 отримала свідоцтво про
право на спадщину за законом та стала співвласником зазначеної квартири в
рівних частках з ОСОБА_1

З позовом про
усунення її від права на спадкування за законом ОСОБА_1 звернувся до суду після
звернення ОСОБА_2 з позовом до нього про вселення та зобов'язання усунути
перешкоди в користуванні зазначеною квартирою.

Те, що ОСОБА_1
чинив позивачці перешкоди в користуванні квартирою, останній не заперечував, вважаючи що вона не має права користування
нею, а тому суд обгрунтовано задовольнив її позов про вселення та
усунення перешкод в користуванні квартирою.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення
суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують, а тому її слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від
18 квітня 2007 р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього
суду касаційної скарги.