Справа № 2-1895/2007р.
РІШЕННЯ

іменем    України

м.  Донецьк                                                                                                 28
листопада 2007р.

Петровський
районний суд м.  Донецька в складі:
головуючий - суддя Мирошниченко В.В. при секретарі Булуєвій С. В.,  за участю позивача ОСОБА_1,  представника відповідача Чембарової В.М.
,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до КП
«Керуюча компанія Петровського району м.
Донецька»,  про вселення до
гуртожитку,  -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про вселення до гуртожитку.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що у січні 1983р.
позивачка влаштувалася на роботу до Донецького АТП № 11422. На підставі
спільного рішення адміністрації і профкому їй була надана кімната у гуртожитку,  який на той час належав домо­будівельному
комбінату. Постійно мешкала у вказаному гуртожитку в кімнаті № 12 до 2004р.
Оскільки її сусіди,  що мешкали у кімнаті
№ 11 поводили себе протиправно,
забороняли готувати на кухні їжу,
поставили там ліжка,  тому була
вимушена залишити житло. Неодноразово зверталась до керівника житлової
організації,  голови виконкому
Петровської районної Ради м.  Донецька з
приводу порушення її житлових прав,  але
допомоги не отримала,  хоча до наступного
часу зареєстрована у гуртожитку. З цих підстав просить суд зобов'язати
відповідача вселити її до гуртожитку,
надавши окрему кімнату з можливістю користуватися кухнею для
приготування їжі.

В
судовому засіданні позивач підтвердив позовні вимоги,  наполягає на їх задоволенні.

Відповідач
в судовому засіданні позов не визнав,
пояснив суду,  що гуртожиток по
вул.  Ревякіна,  39 знаходиться на балансі КП «Керуюча
компанія Петровського району м.
Донецька» з липня 2005р. на підставі рішення Донецької міської Ради щодо
реорганізації КП «Ремонтник-2». При передачі гуртожитку ліквідатором ВАТ
«Крупнопанельне домобудування» були також передані списки громадян які мешкають
в гуртожитку,  а також списки осіб які не
мешкають у ньому більше трьох років. ОСОБА_1 не мешкає в гуртожитку приблизно з
лютого 2002р.,  а даних про підстави
вселення позивачки у гуртожиток у житлової організації не має. Оскільки
позивачем не надано доказів щодо законності її вселення у гуртожиток,  мешкання та оплати за житло,  то просить суд відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши
в судовому засіданні пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позов не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно  ст.
127 Житлового Кодексу для проживання робітників,  службовців,
студентів,    учнів,    а
також   інших   громадян
у   період  роботи
або   навчання  можуть

використовуватись
гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані
для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у
виконавчому комітеті районної,  міської,  районної в місті Ради народних депутатів.

Порядок
надання жилої площі в гуртожитках врегульований
ст.  128 ЖК,  згідно якої жила площа в гуртожитку надається
за спільним рішенням адміністрації підприємства,  установи,
організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та
відповідного профспілкового комітету.

Відповідно
до вимог  ст.  129 ЖК лише на підставі рішення про надання
жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства,  установи,
організації видає громадянинові спеціальний ордер,  який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивачка зареєстрована у гуртожитку по вул.
Ревякіна,  39 з 20 квітня 1984р.,  що підтверджено копією її паспорта.

Згідно
довідки відповідача гуртожиток по вул.
Ревякіна,  39 знаходиться на
балансі КП «Керуюча компанія Петровського району м.  Донецька» з липня 2005р.

З листа
ліквідатора ВАТ «Крупнопанельне домобудування» від 10 лютого 2005р. на ім'я
начальника паспортного відділу Петровського РВ ДМУ УМВС України в Донецькій
області вбачається,  що в зв'язку з
ліквідацією підприємства та передачою гуртожитку у комунальну власність,  ставиться питання щодо зняття з реєстрації
громадян,  які не мешкають у гуртожитку
понад 3 роки,  у тому числі і позивачка.

Списком
осіб,  які мешкають у гуртожитку,  складеним ліквідатором ВАТ «Крупнопанельне
домобудування»,  підтверджений факт
мешкання у кімнаті № 11 ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які зареєстровані 23 травня 1995р.,
а у кімнаті № 12 ОСОБА_4,
зареєстрованої 01 жовтня 2002р. на підставі рішення профкому.

Актом КП
«Керуюча компанія Петровського району м.
Донецька» від 09 серпня 2007р. підтверджений факт не проживання
позивачки у гуртожитку з 2002р.

З
довідки КП «Керуюча компанія Петровського району м.  Донецька» вбачається,  що в житлової організації немає відомостей
про спільне рішення адміністрації АТП № 11422 та профспілкового комітету щодо
надання кімнати в гуртожитку,  який
належав ВАТ «Крупнопанельне домобудування» позивачці,  а також немає відомостей про відповідну домовленість
між двома підприємствами з цього питання.

Аналізуючи
вищенаведене,  суд приходить до
переконання в тому,  що позивачка ОСОБА_1
не надала суду будь-яких доказів щодо законності вселення до гуртожитку та
мешкання в ньому,  що є підставою для
відмови в задоволенні позову.

При
цьому суд також виходить з того,  що
відповідно до вимог ч. 1,  4  ст.  60
ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень,  а доказування не
може грунтуватися на припущеннях.

Прийняти
до уваги пояснення позивачки стосовно того,
що порушені її житлові права і вона має право на мешкання у
гуртожитку,  суд не може,  оскільки такі ствердження безпідставні,  не відповідають фактичним обставинам справи
та спростовуються вищенаведеними і оціненими судом доказами.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.  6,  127-129 ЖК,
ст.
ст.  213-215 ЦПК суд,
-

вирішив:

В   задоволенні
позову   ОСОБА_1   до
КП   «Керуюча  компанія Петровського району м.  Донецька» про вселення до гуртожитку
відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.