Справа №22ц-1100/2007р.                                                  Головуючий
13                                                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

18 жовтня
2007р.  колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду міста Севастополя в складі:
головуючого   -  Клочка
В.П.

суддів       - Зотова
B.C., Птіціної В.І.,
при секретарі -  Федоніні Є.О.,

за  участю позивачки,  її
представника  -  ОСОБА_1
та представника відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Гагарінського районного суду М.Севастополя від 04 червня 2007р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
дарування, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні
2006р. ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 і просила визнати
недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1.

Вимоги
мотивовані тим, що 16.08.2005р. вона подарувала вказану квартиру дочці ОСОБА_4,
яка обіцяла забезпечувати її продуктами харчування, ліками та піклуватися про
неї. Вказує, що була вимушена укласти спірний договір, оскільки відповідачка
увела її у оману та після укладення договору допомоги їй не надає.

Рішенням
Гагарінського районного суду М.Севастополя від 04.06.2007р. ОСОБА_3 відмовлено
в задоволенні позову.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та задовольнити її позов,
мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушені норми матеріального та
процесуального права. Вважає, що суд не дав належну оцінку стану її здоров'я
при укладенні спірного договору.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явились в
засідання судової колегії, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, підтверджується матеріалами справи та наданими
сторонами доказами, що 16.08.2005р. позивачка ОСОБА_3 подарувала свою квартиру
АДРЕСА_1 дочці ОСОБА_4

Вказаний
договір підписано сторонами особисто, укладено з додержанням вимог ч.2 ст.719
ЦК України, містить усі істотні умови договору, передбачені ст.203 ЦК України,
та дієздатність сторін перевірено нотаріусом (арк. справи 19).

Як
вбачається з п.9 вказаного договору, якій був підписаний сторонами після його
зачитування вголос, дарувальник свідчить про те, що дарування здійснюється без
будь-яких погроз, примусу чи насильства, як фізичного, так і морального, (арк.
справи 19 зворот).

Належних
доказів факту фізичного або психологічного впливу з боку відповідачки на
ОСОБА_3 з метою спонукання її до укладення угоди дарування, а також обману,
насильства чи погрози, позивачкою ні в суді першої інстанції, ні в засідання
судової колегії не надано.

Суд
першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність доказів того, що
між сторонами на час укладення договірних відносин досягнута домовленість щодо
істотних умов саме договору довічного утримання,  зокрема
про  надання матеріальної  допомоги
на  утримання

позивачки,    оскільки
це    не вбачається з самого
тексту договору дарування.

Зокрема,
позивачкою не надані докази, які б свідчили про те, що, укладаючи договір
дарування, сторони мали на меті приховати договір довічного утримання, навпаки,
в позовній заяві позивачка посилається на те, що відповідачка після укладення
договору не надавала їй ніякої допомоги, що не свідчить про приховання договору
довічного утримання.

У
судовому засіданні позивачка вказувала, що знала про укладення нею саме
договору дарування, тобто знана про правову природу спірного договору. Про це
свідчить і її підпис на нотаріально посвідченому договорі. Крім того, спірний
договір підписаний ОСОБА_3 після його зачитування вголос (арк. справи 19
зворот).

Доводи
позивачки про проведення за кошти відповідачки ремонту у спірній квартирі не
свідчать про існування зобов'язань з боку відповідачки по договору довічного
утримання, крім того, сторонами не оспорюється той факт, що ремонт проводився
після укладення спірного договору, коли відповідачка оформила своє право
власності на спірне житло.

Доводи
ОСОБА_3 про укладення спірного договору під впливом тяжких для неї обставин
судова колегія також не може прийняти до уваги, оскільки це суперечить
безвідплатній природі договору дарування.

Судова
колегія також не може погодитись з доводами позивачки про те, що спірний договір
був укладений нею під час, коли вона не усвідомлювала своїх дій та не могла
керувати ними, оскільки це суперечить матеріалам справи. Дієздатність сторін
перевірено нотаріусом, а вік, стан здоров'я та потреба у сторонній допомозі
позивачки не є безспірним доказом цих обставин.

Також
судова колегія не може прийняти до уваги доводи позивачки про те, що вона не
розуміла суті укладеного договору через те, що вона не володіє українською
мовою, оскільки як вбачається з тексту договору, нотаріусом зроблено усний
переклад договору з української мови на російську.

Враховуючи
наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності
підстав для задоволення позову про визнання договору дарування недійсним за
підставами, передбаченими ст.ст.255, 230, 233, 235 ЦК України.

Інші
доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального права, яке б призвело до неправильного вирішення
справи.

За таких
обставин судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції
скасуванню чи зміні не підлягає, а апеляційна скарга, відповідно до ч.1 ст.308
ЦПК України підлягає відхиленню.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Гагарінського районного суду М.Севастополя від 04 червня 2007р. залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.