УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
грудня 2007р.                                                                        м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Павлншиної А.Т.,
Вакарук В.М. ,
Меленко О.Є.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перевід прав покупця за договором
купівлі-продажу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 5.05.2005р. та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської
області від 12.07.2005р.,

встановила:

В лютому
2005р. ОСОБА_1 3вернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про перевід прав покупця
по договору купівлі-продажу квартири. Мотивувала вимоги тим,  що вона та члени її сім"ї є власниками
приватизованої квартири АДРЕСА_1. Відповідачка є власником квартири №
2"а" в цьому ж будинку і 13.07.2004р. вона продала свою квартиру
громадянину Італії Бруно Чіоллі. Вважаючи,
що договір укладено з порушенням вимог
ст. 362 ЦК України,  оскільки порушено її переважне право на
придбання квартири,  позивачка просила
суд перевести на неї права та обов"язки покупця за згаданим договором.

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 5.05.2005р. в позові

Справа №
33-ц-435-кс/07р         Головуючий в 1-й
інстанції:    Андрійцьо В.Д.

Категорія
19                                                                Доповідач:
Павлишина А.Т.

2

відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 12.07.2005р. рішення суду першої
інстанції    залишено без зміни.

Не
погоджуючись з ухвалою Апеляційного суду,
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав касаційну скаргу,  в якій,
посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильну
оцінку обставин справи,  просив судові
рішення скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Колегія
суддів вважає,  що касаційна скарга не
підлягає до задоволення з таких  підстав.

Судами було встановлено,  що
сім"я ОСОБА_1 є власником квартири № 2 в будинку АДРЕСА_1 на підставі
рішення Ужгородського міськвиконкому від 24.07.2002р. про приватизацію
житла,  а ОСОБА_2 була власником квартири
№ 2"а" в цьому ж будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину
від 4.06.2004р. За договором від 13.07.2004р. ОСОБА_2 продала належну їй
квартиру № 2"а"   Чіоллі Бруно.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд першої
інстанції мотивував тим,  що ,  права позивачки при укладенні угоди
купівлі-продажу квартири № 2"а" не порушено,  оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не є співвласниками
спільної часткової власності.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції,  оскільки сторони являються власниками окремих
самостійних об"єктів права власності : квартири № 2 та квартири № 2
„а",  а отже правила  ст. 362 ЦК
України при відчуженні кожного з цих об"єктів не можуть
застосовуватися.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду ,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

З
матеріалів справи вбачається,  що судові
рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального  права,
а також

відсутні
передбачені   ч.1    ст. 338
ЦПК України   підстави   для
обов"язкового

скасування
судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  336, 338 ЦПК України,  колегія суддів судової палати в цивільних
справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської
області,  -

УХВАЛИЛА   :

Касаційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити. Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 5.05.2005р. та ухвалу Апеляційного
суду  Закарпатської області від   12.07.2005р.    залишити без зміни. Ухвала оскарженню не
підлягає.