РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2-911/2007

17
серпня 2007 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області

у
складі:    головуючого судді                                   Андреева П.Ф.

при
секретарі                                       Коверченковій
М.О.

за участю

позивача                                               ОСОБА_5

представника
позивача                       ОСОБА_1

представника
відповідача                    ОСОБА_2

зацікавленої
особи                                ОСОБА_3

представника
зацікавленої особи ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Добропілля справу за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства
„Добропіллявугілля" ВП "Добропільська автобаза", зацікавлена
особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ДП Добропіллявугілля" ВП
"Добропільська автобаза", зацікавлена особа ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування своїх вимог у судовому засіданні позивач вказав, що 1 липня
2005 року, приблизно о 18 годині 10 хвилин, на автодорозі
Олександрівка-Красноармійськ, водій "Добропільської автобази" ДП
"Добропіллявугілля" ОСОБА_3 керуючи автобусом "ПАЗ"
державний номер НОМЕР_1, біля комбінату шахти „Піонер" Добропільського
району Донецької області, рухаючись з боку села Іверське в напрямку села
Самойлівка Олександрівського району, біля правого узбіччя в напрямку руху,
знизивши швидкість, приблизно до 6 км/год, проїжджаючи біля автобусної зупинки,
що знаходиться на правій стороні, включивши покажчик лівого повороту, не
переконавшись у відсутності транспортних засобів, що рухаються в тім же
напрямку, почав виконувати лівий поворот. У цей час позад нього в тім же
напрямку, частково виїхавши на смугу зустрічного руху, став виконувати обгін
автобуса зі швидкістю приблизно 50-60 км/годин, автомобіль
"Опель-Кадет" державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, який
керував автомобілем на підставі технічного паспорту, в результаті чого
відбулося зіткнення транспортних засобів.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась з вини
відповідача, йому як пасажиру автомобіля „Опель-Кадет" були спричинені
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

Діями відповідача йому заподіяна матеріальна шкода, що виразилась у
вартості придбання ліків на період лікування тілесних ушкоджень внаслідок
вказаного ДТП у розмірі
373грв. 17коп.

Крім того, вважає, що йому заподіяна і моральна шкода, тому що після
дорожньо-транспортної пригоди в результаті якого він отримав тілесні
ушкодження, він довго лікувався, переніс дві операції та фізичні болі, стан
його здоров'я погіршився, так як одержані на обличчі тілесні ушкодження
являються незгладимими, у нього травмоване праве око внаслідок чого він
позбавлений нормального зору, що в значній мірі порушило його нормальну
діяльність на все життя Моральну шкоду оцінює в розмірі 20000грв.

Позовні вимоги
підтримує цілком, просить суд їх задовольнити.

Представник ДП „Добропіллявугілля" начальник по безпеці руху ВП
„Добропільська автобаза" ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив, що заявлені
позивачами вимоги про відшкодування моральної шкоди являються перебільшеними.
Крім того, вважає, що вини водія автобази ОСОБА_3 у скоєні ДТП немає, тому що
водій ОСОБА_6 не вибрав небезпечну дистанцію і з його вини відбулася
дорожньо-транспортна пригода. Просить у позові відмовити.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 позов не визнав і підтримав позицію представника
ДП „Добропіллявугілля", оскільки не вважає себе винним у ДТП. Просить у позові
відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що 1 липня 2005 року,
приблизно о 18 годині 10 хвилин, на автодорозі Олександрівка-Красноармійськ,
водій "Добропільської автобази" ДП "Добропіллявугілля"
ОСОБА_3 керуючи автобусом "ПАЗ" державний номер НОМЕР_1, біля
комбінату шахти „Піонер" Добропільського району Донецької області,
рухаючись з боку села Іверське в напрямку села Самойлівка Олександрівського
району, біля правого узбіччя в напрямку руху, знизивши швидкість, приблизно до
6 км/год, проїжджаючи біля автобусної зупинки, що знаходиться на правій
стороні, включивши покажчик лівого повороту, не переконавшись у відсутності
транспортних засобів, що рухаються в тім же напрямку, почав виконувати лівий
поворот порушивши п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України. У цей час позад нього
в тім же напрямку, частково виїхавши на смугу зустрічного руху, почав
виконувати обгін автобуса зі швидкістю приблизно 50-60 км/годин, автомобіль
"Опель-Кадет" державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, який
керував автомобілем на підставі технічного паспорту, в результаті чого
відбулося зіткнення транспортних засобів.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру автомобіля
„Опель-Кадет" ОСОБА_5 були спричинені легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я.

Згідно судово-медичного висновку №364 від 5 серпня 2005 року виявлені у
ОСОБА_5 при звертанні за медичною допомогою і подальшим лікуванням тілесні

ушкодження у виді множинних ран чола, скулової області, верхнього і
нижнього віка правого ока, посттравматичного лагофтальма і травматичного
кератиту правого ока, утворилися від дії ріжучих предметів, якими могли бути
осколки скла автомобіля, що розбилося, в умовах ДТП, можливо в зазначений термін і при зазначених обставинах,
і відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров'я,
що вимагають для свого лікування термін понад 6-ти, але не більш 21-го дня.

При медобстеженні ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді рубців: трьох
у правій лобовій області, одного правої бровної дуги, по одному на нижнім і
верхнім віку правого ока, одного на спинці носа, що утворилися після загоєння
різаних ран. Дані рубці є незгладимими.

Обставини дорожньо-транспортної пригоди, підтверджуються оглянутим у
судовому засіданні відказаним матеріалом №253 Олександрівського РВ УМВС України
в Донецькій області, протоколом огляду ДТП, схемою і фототаблицею до нього,
висновком спеціаліста №647 від 19 липня 2005 року, адміністративним протоколом
серії АД №453337 від 17 липня 2005 року про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за ст.124 КУАП.

ОСОБА_6 суду пояснив, що 1 липня 2005 року, керував автомобілем „Опель-Кадет", приналежним
ОСОБА_7, на підставі запису в технічному паспорту. Рухався біля шахти
„Піонер". Попереду нього рухався автобус „ПАЗ" який став виконувати
маневр та приймати до узбіччя. Він став його об'їжджати і в цей момент автобус
різко за 10 метрів до нього став виконувати лівий поворот. Він не зміг
зреагувати із-за малої відстані, внаслідок чого відбулося зіткнення його
автомобіля лівої стороною в ліву сторону заднього колеса автобуса. Автомобіль
був пошкоджений. Крім того, його пасажиру ОСОБА_7 який знаходився на передньому
пасажирському кріслі, розбитими осколками переднього скла автомобіля були
спричинені тілесні ушкодження обличчя та ока. На даний момент судом розглянута
цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ДП „Добропіллявугілля" про
відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП.
Водій ОСОБА_3 був визнаний у порушенні правил дорожнього руху та скоєні ДТП з його вини.

Із висновку автотехнічної експертизи №4492/18 від 12 січня 2007 року
Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз, слідує, що в
обстановці даної пригоди водій автобуса „ПАЗ-3205" ОСОБА_3 мав технічну
можливість запобігти події шляхом належного виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього
Руху України;

В даній дорожній обстановці, в діях водія ОСОБА_6 були відсутні
невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які б
знаходилися в причинному зв'язку з настанням даної події.

Досліджуючи надані докази, суд дійшов висновку про те, що причиною настання
дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 1 липня 2005 року між
транспортними засобами під керуванням водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_6, послужило
невиконання водієм ОСОБА_3 п.10.1 Правил дорожнього руху України і внаслідок
цього настання шкідливих наслідків, що знаходяться в безпосередньому прямому
причинному зв'язку з зазначеними порушеннями.

У зв'язку з цим, твердження представника відповідача, зацікавленої особи
ОСОБА_3 та його представника про відсутність провини водія ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній
пригоді, є неспроможними і цілком спростовуються вищевикладеними доказами.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Відповідно до вимог СТ.1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання, зберіганням або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Суд вважає, що провина водія ОСОБА_3 у дорожньо-транспортної пригоді,
цілком доведена, а його дії з находяться в прямому причинному зв'язку зі
шкідливими наслідками, що наступили, для позивача.

У відповідності зі СТ..1195 ГК України фізична або юридична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок
втрати чи зменшення професійної працездатності, а також відшкодувати додаткові
витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного
лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Однак, як роз'яснено п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27
березня 1992 року №6 "Про практику розгляду цивільних справ по позовах про
відшкодування шкоди", не є джерелом підвищеної небезпеки і не несе
відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, що керує джерелом підвищеної
небезпеки в силу трудових відносин із власником цього джерела (шофер, машиніст,
оператор і т.п.)

Представником відповідача ДП „Добропіллявугілля" не оспорюється факт,
що водій ОСОБА_3 знаходиться в трудових відносинах з їх підприємством і скоїв ДТП під час
виконання своїх трудових обов'язків.

Тому шкода, заподіяна ОСОБА_5 внаслідок ДТП 1 липня 2005 року повинна бути відшкодована ДП
„Добропіллявугілля".

Визначаючи розмір відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить із
наступного.

Позивачем представлені довідки підтверджуючі, що за період лікування він
поніс витрати на придбання ліків на загальну суму 373грв17коп., яку належить
стягнути з відповідача на користь позивача.

Оскільки відповідач не заперечує проти вказаної суми, суд приймає її, як
таку, що відповідає дійсній вартості витрат позивача на придбання ліків в
період лікування.

З обліком викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з ДП
„Добропіллявугілля" на користь позивача ОСОБА_5 у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 373грв. 17коп..

Розглядаючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача
моральної шкоди, суд знаходить, що вимоги в цій частині є обґрунтованими, але
підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Суд вважає, що діями відповідача позивачу заподіяні
моральні і психічні страждання, заподіяні власником джерела підвищеної
небезпеки, винного у скоєні ДТП.

Судом прийнято до уваги те, що позивач переніс істотні моральні та душевні
страждання викликані проведенням декількох операцій, тілесні ушкодження на
обличчі є незгладимими, що в значній мірі змінило та вплинуло на його
нормальний спосіб життя і вважає, що ці життєві обмеження повинні бути
відповідним чином компенсовані.

З урахуванням суті позовних вимог, обставин справи, характеру діяння
відповідача, що заподіяв шкоду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача
в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь позивача 3 000 грв.

В іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід
відмовити.

Відповідно до ст..88 ЦПК
України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі
51грн.., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 30 грв.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215,218 ЦПК України, на підставі
ст.ст.1166,1167,1187,1192.1195 ГК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства, Добропіллявугілля" на користь
ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 373грв.17коп.(триста
сімдесят три гривні 17 копійок), у рахунок відшкодування моральної шкоди
3000грв.(три тисячі гривень), а всього 3373грв.17коп..(три тисячі триста
сімдесят три гривні 17 копійок).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

Стягнути з ДП „ДобропІллявугілля" на користь держави судовий збір у
розмірі 51грв., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 30 грв.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області
через Добропільський міськрайонний суд протягом 20 днів після подання заяви на
апеляційне оскарження яка може бути подана протягом 10 днів з дна проголошення
рішення.

Складено власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.