Справа № 2-153/2007 рік
Машівський районний суд Полтавської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

16 липня 2007 року.
Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого  -   судді                                                           Кравець
С.В.

при секретарі                                                                           Кульчицькій
І.М.  (Жура Н.Л.)

з участю: позивача                                                                   ОСОБА_1.

представника позивача                                                           ОСОБА_6

відповідача                                                                               ОСОБА_2

представника відповідача                                                      ОСОБА_7

розглянувши   у
відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2007р. позивачка звернулася до суду з зазначеним
позовом,  мотивуючи свої позовні вимоги
тим,  що разом з нею реалізатором її
товару працювала ОСОБА_3
Після проведення інвентаризації була виявлена нестача
грошових коштів по вині ОСОБА_2на суму 2548 грн.,  яку остання зобов'язувалась повернути,  як позику. На підтвердження укладеної угоди
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 написала розписку. Відповідач боргу не повертає,  на письмову вимогу повернути кошти не
реагує,  а тому позивач просить суд стягнути
з відповідачки суму боргу в розмірі 2548 грн.,
при цьому врахувати індекс інфляції та три проценти річних та стягнути
судові витрати.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач уточнила свої позовні вимоги і
просить стягнути з відповідачки з врахуванням індексу інфляції та 3% річних 2
644,  84 грн. та судові витрати по
справі.

В судовому засіданні позивач та її представник
наполягають на задоволенні позову з підстав,
викладених у позовній заяві,
відповідач та її представник позов заперечують,  оскільки розписка написана під тиском і по
даній справі відсутні боргові зобов'язання.

Суд,  заслухавши
пояснення сторін,  свідка,  перевіривши та дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено і не заперечується
сторонами,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
написала письмове зобов'язання,  згідно
якого вона зобов'язувалась віддати ОСОБА_1 2 548 грн. ( а.с.  15 ). ІНФОРМАЦІЯ_3ОСОБА_1. направила ОСОБА_2
письмову вимогу,  про повернення боргу до
ІНФОРМАЦІЯ_4,  яка цього ж дня була здана
на пошту (а.с.9). В установлений термін відповідачка грошові кошти не
повернула.

В судовому засіданні відповідач та її представник
категорично заперечують факт виникнення боргу та те,  що розписка відповідачкою написана
добровільно. На підтвердження своїх вимог ними було заявлено клопотання про
витребування з Машівського РВ УМВС інформації по заяві ОСОБА_2,  яка зверталася в ІНФОРМАЦІЯ_5. Але згідно
повідомлення Машівського РВ УМВС (а.с.50) ні ОСОБА_1. ні ОСОБА_2 в ІНФОРМАЦІЯ_5
з заявами та повідомленнями не звертались.

В судовому засіданні на підтвердження своїх заперечень
представником відповідача надані: повідомлення Машівського РВ УМВС від
01.06.2007р. з якого вбачається,
щоОСОБА_4по факту її звернення в порушенні кримінальної справи
відмовлено (а.с.71) та скарга ОСОБА_2про оскарження вказаної постанови
(а.с.73).

З дослідженого в судовому засіданні відмовного матеріалу
НОМЕР_1 за заявою ОСОБА_2,  відповідачки
по справі вбачається,  що 01.06.2007 року
в порушенні кримінальної справи по факту її звернення відмовлено за
недоведеністю (а.с.80). Крім цього,  з
заявою про погрози з боку позивачки фізичного розправою, відповідачка
звернулася лише після задоволення її клопотання про витребування відмовного
матеріалу по вказаному факту та зі спливом майже пів року з дня написання
розписки,  тобто лише ІНФОРМАЦІЯ_6. Суд
вважає,  що вказане свідчить про
відсутність у відповідачки реальної підстави побоюватись здійснення погрози з
боку позивачки,  якщо вона навіть і мала
місце.

2

Посилання представника відповідача на те, що вказана
постанова оскаржена,  не може прийматись
судом як довід заперечень,  оскільки
відповідачем та представником не надано доказів скасування вказаної постанови.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5,  допитана за клопотанням відповідачки,  і яка є її кумою,  підтвердила факт погрози в адресу останньої
та її дітей зі сторони позивачки,
оскільки чула ці погрози особисто,
коли підходила до двору відповідачки,
де і відбувався спір. Але суд критично відноситься до показів вказаного
свідка,  оскільки вона є кумою
відповідачки і її покази суперечать іншим доказам по справі.

Таким чином,
відповідач та її представник в судовому засіданні не довели того
факту,  що вказана розписка написана з
застосуванням до відповідачки психічного тиску,
чим не виконали вимоги  ст. 10 ЦПК
України відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень

В судовому засіданні позивач посилалася на те,  що боргове зобов'язання виникло внаслідок
неналежного виконання відповідачкою вимог по реалізації її,  позивачки,
товару,  оскільки відповідачка
працювала у неї реалізатором без укладення трудового договору. Відповідач
категорично заперечувала вказаний факт,
і вказала,  що товар позивачки
знаходився у неї,  відповідачки,  на зберіганні і частково зіпсувався.

Оскільки,  в
судовому засіданні ні позивач,  ні
відповідач не довели своїх вимог та заперечень внаслідок яких правовідносин
виникла спірна сума,  а тому суд не
приймає до уваги їх доводи в цій частині.

У відповідності до
ст. 1046 ЦК
України за договором позики,  який згідно зі  ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений
представленим позивачем договором та розпискою,
одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (
позичальникові ) грошові кошти,  а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів
( суму позики ).

Відповідно до ч.2
ст. 1047 ЦК
України - на підтвердження укладення договору позики та
його умов може бути представлена розписка позичальника ....

За вказаних обставин суд вважає,  що між сторонами виник факт боргового
зобов'язання за яким позикодавцем є ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1
ст. 1049 ЦК
України - якщо договором не встановлений строк повернення
позики ...,  позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги
про це,  якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до  ст.
1050 ЦК
України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму
позики,  він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до  ст. 625 цього
Кодексу.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України
передбачено,  що боржник,  який прострочив виконання грошового
зобов'язання,  на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення,  а також три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ІНФОРМАЦІЯ_3ОСОБА_1. направила ОСОБА_2 письмову
вимогу,  про повернення боргу до
ІНФОРМАЦІЯ_4,  яка цього ж дня була здана
на пошту ( а.с.  9 ). В установлений
термін відповідачка грошові кошти не повернула.

Таким чином,
відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України,  відповідач повинна була розрахуватись до
09.02.2007 p.,  і тільки після цієї дати було порушено право позивача на
одержання суми позики.

З урахуванням наведеного,
суд приходить до висновку,  що між
сторонами виникли боргові зобов'язання за договором позики від
ІНФОРМАЦІЯ_1,  що підтверджується
письмовою розпискою,  а тому з
відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума боргу з врахуванням
індексу інфляції та 3% річних.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення 2568,40 грн.
суми інфляції за період з лютого по квітень 2007 року,  тобто за 89 днів прострочення. Фактично
прострочення складає 80 днів за період 10.02.2007 р. по 30.04.2007 p.,  а тому сума інфляції складає 2568,  38 грн.

2548 грн. х 100,  8 %(100,
6 х 100, 2 х 100)/100%= 2568,38 грн.

Таким чином,
позовні вимоги щодо стягнення суми інфляції підлягають задоволенню в розмірі
2568,  38 грн.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення 76,44 грн.,  тобто 3 % річних. Фактично прострочення
складає 80 днів за період 10.02.2007 р. по 30.04.2007 p.,  а тому сума
відсотків за цей період складає 16,  88
грн.

2568,  38 грн. х (3 % х 80 / 365) / 100 % = 16,  88 грн.

Таким чином з відповідачки на користь позивачки підлягає
стягненню сума боргу з врахування індексу інфляції та 3% річних в розмірі
2585,  26 грн.,  а не 2 644,
84 грн. оскільки позивачем наведений невірний розрахунок.

3

Відповідно до  ст.
88 ЦПК України,  якщо вимоги позивача
задоволені частково,  то судові витрати
підлягають стягненню на його користь з відповідача пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином,
сплачений позивачем судовий збір в розмірі 49,85 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 29,  33 грн. підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  ст. 625,
1046,  1047,  1049,
1050 ЦК
України,   ст.
10,  11,
60,  88,  209,
212,  213-215,  218,
ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення боргу за договором
позики - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 2 548 грн. - за
договором позики,  20,28 грн. - що складають
індекс інфляції,  16,88 грн. - 3%
річних,  а також 49,85 грн. витрат по
сплаті позивачем судового збору і 29,33 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи,  а всього
2664, 44 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.