Справа  №22к-2625
Головуючий в суді 1-ої інстанції- Єлгазіна Л.П.
Доповідач   - Дербенцева Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ У КРАЇНИ

21
листопада 2007 року                                                                                                м.   Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.   Києва в складі:

Дербенцевої Т.П.,                           Панченка
М.  М.
,                           Антоненко
Н.О. -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору дарування недійсним,  за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонноґо суду
Донецької області від 24 січня 2005 року,
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 03 червня 2005 року,  -

встановила:

В
листопаді 2004 р. ОСОБА_1 3вернувся до суду з даним позовом.   Позивач зазначав,  що йому на праві власності належить жилий
будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0, 625 га,  на якій розташований вказаний будинок.
03.03.1998 року він,  введений в оману та
під натиском вмовлянь дочки,  подарував
їй цю земельну ділянку. Вона обіцяла,  що
буде вести підсобне господарство та не буде зачіпати права та інтереси
позивача,  однак після укладання договору
дарування виявилося,  що ОСОБА_2 має намір знести
будинок батька. Тому він просив визнати договір дарування недійсним,  оскільки вважав,  що неможливо без відчуження будинку
відчужувати земельну ділянку,  на якій
розташований цей будинок.

Рішенням
Красноармійського міськрайонноґо суду Донецької області від 24 січня 2005 року
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 03 червня 2005 року вищезазначене
рішення залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та направити справу
на новий судовий розгляд,  мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.   Києва вважає,  що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 статті 24 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи

відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332, 335-337 ЦПК
України,  Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ від 22 лютого 2007 року № 697- V,
колегія Суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.  Києва,  -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2005
року,  ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 03 червня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.