Справа №2-1918/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 року                 Луцький міськрайонний суд
Волинської області

в складі
головуючого-судді Савицької Н.В.

при
секретарі  - Кухарській Т.В.

з участю
позивачки - ОСОБА_1

представника
відповідача -ОСОБА_2

третьої особи на
стороні відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну

справу за
позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання

права власності
на спадкове майно та самочинне будівництво,
-

встановив:

ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності
на спадкове майно та самочинне будівництво. Покликається на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1
р. помер її чоловік ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина,  яка складається з житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться по АДРЕСА_1. Позивачка являється спадкоємцем першої черги
після смерті чоловіка за законом та прийняла спадщину,  шляхом володіння та користування спадковим
майном.  Крім неї,  спадкоємцем після смерті ОСОБА_4  є дочка ОСОБА_3
,  проте вона відмовилась від спадщини
на користь позивачки.

Однак,  у зв»язку з самочинним будівництвом та
відсутністю технічної документації на будинок державна нотаріальна контора
відмовилась видати позивачці свідоцтво про право на спадщину.

Просить
суд,  визнати за нею право власності на
спадкове майно,  житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами та самочинне будівництво -добудову до
житлового будинку (літер по плану: а-2) за № № 1-2,  1-3,  1-4,
1-5,  1-10,
1-11,  загальною площею
- 68, 0 кв.м,  та житловою - 56, 2 кв.м. ,  що
знаходиться по АДРЕСА_1,  після смерті
чоловіка ОСОБА_4,  який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

В
судовому засіданні третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3  не заперечила проти задоволення позову.

Представник
відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення
позову.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов пітримала з підстав зазначених в
заяві. Просила суд,  позов задовольнити.
Від стягнення судового збору з відповідача відмовились.

Заслухавши
пояснення осіб,  які беруть участь у
справі,  дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх сукупності,
суд прийшов до висновку,  що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Як
вбачається з рішення Виконавчого комітету Вересневої селищної Ради № 23 від 18.12.1964 р. за
ОСОБА_4,  закріплено земельну
ділянку,  загальною площею 600

2

кв.м,  в безстрокове користування під індивідуальне
будівництво індивідуального одноповерхового житлового будинку в АДРЕСА_1(а.с.
12).

Згідно
свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 02.04.1969 p.,  житловий будинок з надвірними спорудами,  що знаходиться по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4
на праві особистої власності (а.с.  11).

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4  перебували
в зареєстрованому шлюбі,  що
підтверджується свідоцтвом про одруження від 01.10.1967 року (а.с.  6).

Згідно  ст.  22 Кодексу про шлюб
та сім»ю України (в редакції 1963
року),  вбачається,  що майно нажите подружжям за час шлюбу є його
спільною сумісною власністю.

Отже,  житловий будинок в АДРЕСА_1 належить на
праві спільної сумісної власності позивачці ОСОБА_1 та спадкодавцю ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4  помер,  що підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с.  7
).

Після
смерті спадкодавця ОСОБА_4  відкрилася
спадщина на 1/4 частину частину спірного житлового будинку.

Відповідно
до  ст.
529 ЦК (в редакції
1963 року)
України,  при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є,  в рівних
частках,  діти,  дружина та батьки померлого.

Позивачка
ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги в порядку  ст.  529 ЦК України (в
редакції 1963 року),  оскільки є дружиною спадкодавця,  що підтверджується свідоцтвом про одруження
від 01.10.1967 р.
(а.с.  6 ).

Судом
встановлено,  що позивачка в порядку  ст.  549 ЦК (в редакції 1963 року) України
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4,
оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном та подала в
державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Інші
спадкоємці,  що претендують на спадкове
майно відсутні,  що підтверджується
повідомленням Першої Луцької державної нотаріальної котори Волинської області
від 13.03.2007 р. № 2-42/692 (а.с.    ).

Враховуючи
те,  що ОСОБА_1 є спадкоємцем за
законом,  прийняла спадщину після смерті
спадкодавця,  інші спадкоємці,  які претендують на спадкове майно
відсутні,  суд приходить до
висновку,  що слід визнати за позивачкою
право власності на спадкове майно,  а
саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,  що знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_4,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Крім
того,  як вбачається зі змісту  ст.  376 п. 5 ЦК України на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно,  яке
самочинно збудоване на ній,  якщо це не
порушує права інших осіб.

В
судовому засіданні встановлено,  що
спадкодавець та позивачка ОСОБА_1 на земельній ділянці,  яка була виділена у безстрокове користування
під індивідуальне будівництво житлового будинку,  самочинно здійснили добудову до житлового
будинку (літер по плану: а-2 )
за № № 1-2,  1-3,
1-4,  1-5,  1-10,  1-11,  загальною площею -
68, 0 кв.м,  та житловою - 56, 2 кв.м.  (а.с.  47 ).

З
матеріалів заключения Творчої
архітектурно-проектної майстерні „Волиньархпроект" про відповідність
дійсним державним будівельним,  санітарно
-гігієнічним    та
протипожежним    нормам    від
30.03.2007    року    планування,

з

конструктивні елементи та габарити
приміщень самочинної добудови до житлового будинку, який знаходиться по
АДРЕСА_1 відповідають дійсним державним будівельним, санітарно-гігієнічним та
протипожежним нормам (а.с.    ).

Відповідно до
акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта садибної забудови, житловий будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію (а.с.  ).

Отже, на думку
суду, враховуючи ту обставину, що самочинне будівництво до житлового будинку не
порушує права інших осіб, здійснено без належного дозволу та належно
затвердженого проекту, проте, з додержанням державних будівельних, санітарних і
пожежних норм та правил, суд приходить до висновку, що слід визнати за
позивачкою право власності на самочинне будівництво, як спадкове майно, а саме:
добудову до житлового будинку (літер по плану: а-2 ) за № № 1-2,1-3,1-4,1-5, 1-10, 1-11, загальною
площею - 68,0 кв.м, та
житловою - 56,2 кв.м, що
знаходиться по АДРЕСА_1, після смерті спадкодавця ОСОБА_4

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст.10, 11
,57, 58, 59, 60, 88, 208, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України; ст.
ст. 529, 549 ЦК ( в редакції
1963 року)
України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на спадкове майно -
житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1, після смерті
чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на самочинне будівництво - добудову до житлового будинку (літер по плану: а-2 ) за № № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-10, 1-11, загальною
площею - 68,0 кв.м, та
житловою - 56,2 кв.м.,
що знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На рішення може
бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду.

Суддя
Луцького міськрайонного суду    Н.В.
Савицька