Справа № 2-2465/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007 р.                                                                                                                       м.
Київ

Солом'янський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого
судді    Українця В.В.

при
секретарі               Клімовських С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до голови ліквідаційної комісії Державного підприємства "Ліси
оборони" ОСОБА_2 про зобов'язання надати довідку про заборгованість по
заробітній платі за період з травня 2006 року по 14 травня 2007 року та видати
трудову книжку з записом про звільнення згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України,

встановив:

У червні 2007 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до
відповідача про зобов'язання надати довідку про заборгованість по заробітній
платі за період з травня 2006 року по 14 травня 2007 року та видати трудову книжку
з записом про звільнення згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Свої вимоги мотивував тим, що наказом Міністра оборони України № 461 від 01
серпня 2005 року він був призначений на посаду тимчасово виконуючого обов'язки
керівника ДП "Ліси оборони".

14
березня 2007 року в зв'язку з проведенням організаційних
заходів у ДП "Ліси оборони" згідно наказів Міністра оборони України
від 02 лютого 2005 року № 104 "Про ліквідацію ДП "Ліси оборони"
та від 28 грудня 2006 року № 762 "Про внесення змін до наказу Міністра
оборони України" він був попереджений листом Голови ліквідаційної комісії
ОСОБА_2. про звільнення з займаної посади в зв'язку з ліквідацією підприємства
у відповідності до п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією
листа-повідомлення від 14 березня 2007року.

15
травня 2007 року на прохання видати йому трудову книжку
із записом про звільнення згідно до вимог п. 1 ст. 40 КЗпП України та довідку
про заборгованість по заробітній платі за період з травня 2006 року по 14
травня 2007 року Голова ліквідаційної комісії ОСОБА_2 відмовив йому,
посилаючись на те, що ліквідація підприємства ще не закінчена.

Представник відповідача позов не визнала, пояснила суду,
що позивач не звільнений з роботи, а лист-попередження про його звільнення
відкликаний. Голова ліквідаційної комісії не наділений правом звільняти
позивача з роботи, оскільки наказ про його призначення на займану посаду
підписаний Міністром оборони України. Видати позивачу довідку про
заборгованість по заробітній платі також неможливо, через відсутності
фінансових документів, які позивач не передав відповідачу, і тому неможливо
встановити чи є така заборгованість.

На письмові звернення позивача з зазначених у позові
питань ОСОБА_1. були надані обґрунтована відповіді 14 травня 2007 року та 07
червня 2007 року.

Заслухавши пояснення позивача та представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов
не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено,
що пунктом другим наказу Міністра оборони України № 461 від 01 серпня 2005 року
(а.с. 11) тимчасове виконання обов'язків начальника Державного підприємства
"Ліси оборони" покладено на заступника директора вищезазначеного
підприємства ОСОБА_1.

14 березня 2007 року в зв'язку з проведенням
організаційних заходів у ДП "Ліси оборони" згідно наказів Міністра
оборони України від 02 лютого 2005 року № 104 "Про ліквідацію ДП
"Ліси оборони" (а.с. 12), від 28 грудня 2006 року № 762 "Про
внесення змін до наказу Міністра оборони України від 02 лютого 2005 року"
(а.с. 10), ОСОБА_1. був попереджений листом Голови ліквідаційної комісії
ОСОБА_2. про звільнення з займаної посади у зв'язку з ліквідацією підприємства
у відповідності до п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією
листа-повідомлення від 14 березня 2007 року (а.с. 9).

У судовому засіданні представник відповідач пояснила суду, що видати
трудову книжку позивачу неможливо, оскільки лист-попередження про звільнення
позивача з роботи відкликаний, а тому позивач не є таким, що звільнений з
роботи, наказ про його звільнення з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України
відсутній.

Доводи відповідача заслуговують на увагу, оскільки позивач не надав суду
копію наказу про його звільнення з роботи, а лише зазначив у судовому
засіданні, що вважає себе звільненим з 15 травня 2007 року, оскільки отримав
лист-повідомлення.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову
книжку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Оскільки позивач не надав суду доказів щодо його звільнення з роботи та не
заявляв клопотань про їх витребування судом, у суду відсутні підстави для
задоволення позову про зобов'язання відповідача видати позивачу трудову книжку
з записом про його звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Не є такою, що грунтується на законі вимога позивача про зобов'язання
відповідача видати йому довідку про заборгованість по заробітній платі за
період з травня 2006 року по 14 травня 2007 року з огляду на наступне.

Згідно ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний
видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному
підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і
розміру заробітної плати.

Заявляючи позов про зобов'язання відповідача видати йому довідку про заборгованість
по заробітній платі, позивач посилався саме на підстави, передбачені зазначеною
статтею.

Як вбачається з положень ст. 49 КЗпП України, цією статтею не передбачено
обов'язок роботодавця видавати довідку про заборгованість.

З урахуванням вимог закону суд не може зобов'язати
відповідача видати таку довідку, оскільки таке рішення буде суперечити ст. 19
Конституції України, в якій записано, що ніхто не може бути примушений робити
те, що не передбачено законодавством.

З пояснень учасників судового розгляду вбачається, що між
сторонами виникли правовідносини щодо існування заборгованості по заробітній
платі, разом з тим ОСОБА_1. не заявляє позов про стягнення заборгованості, а
фактично просить зобов'язати відповідача видати довідку, яка цей факт підтверджує.

Суд вважає, що зазначені спірні правовідносини між сторонами мають
вирішуватися позивачем шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Оскільки ОСОБА_1. заявив позов з підстав, передбачених
ст. 49 КЗпП України, то в задоволені його вимог про видачу довідки про
заборгованість по заробітній платі слід відмовити з урахуванням диспозитивності
цивільного судочинства, визначеного ст. 11 ЦПК України, в якій зазначено, що
суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням

фізичних
чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Керуючись статтями 47, 49 КЗпП України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88,
209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до голови
ліквідаційної комісії Державного підприємства "Ліси оборони" ОСОБА_2
про зобов'язання надати довідку про заборгованість по заробітній платі за
період з травня 2006 року по 14 травня 2007 року та видати трудову книжку з
записом про звільнення згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста
Києва через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви протягом десяти днів з дня
проголошення рішення або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження.