Справа №2-332/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня
2007 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Марчука В.Т. при
секретарі Вольській О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового
приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в грудні 2006 року звернувся до суду із вказаними вище позовними
вимогами до відповідача.

Посилався на те, що він відповідно до договору купівлі-продажу від
24.05.2002 року є власником приміщення гуртожитку загальною площею 2121,8 кв.м.
по АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від
20.08.2002 року №327/8 йому було дозволено переобладнати вказану будівлю гуртожитку
під багатоквартирний житловий будинок.

В результаті проведеного ним переобладнання актом державної комісії про
прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію від 16.11.2004 року,
який був затверджений рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради
від 14.12.2004 року №1072/23 житловий будинок з офісними приміщеннями та
кімнатами готельного типу по АДРЕСА_1 був прийнятий в експлуатацію.

На підставі вказаного рішення виконавчого комітету Чернівецької міської
ради за ним було оформлено право власності на кімнати готельного типу в будинку
по АДРЕСА_1 площею 242,6 кв.м.

На даний час ліжко-місце в приміщенні будівлі по АДРЕСА_1, в якому
розташовані кімнати готельного типу одноособово займає відповідач, що раніше
проживав у вказаній будівлі на підставі договору оренди №37 від 03.01.2002
року, укладеного з попереднім власником будівлі - ТОВ «Будіндустрія-2001», який
укладався на строк до 31.12.2002 року. Будь-яких угод про переукладення або
продовження терміну дії договору оренди з відповідачем не укладалося.

06.01.2004 року ним відповідачу було направлено повідомлення про
необхідність звільнення приміщення, яке він займає у місячний строк у зв'язку
із закінченням терміну договору оренди, однак останній відмовляється в
добровільному порядку звільнити приміщення і продовжує в ньому безпідставно
проживати.

Просив виселити відповідача з приміщення кімнати готельного типу будинку
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав
і підтвердив обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні позов не визнав
і суду пояснив, що в спірному гуртожитку він проживає на підставі договору
оренди від 03.01.2002 року, строк дії якого закінчився, оскільки вказаний
договір укладався строком на один рік. Ордеру на вселення в кімнату цього
гуртожитку йому не видавали. Позов не визнає, оскільки всі комунальні послуги,
проживаючи в гуртожитку, він сплачує в повному об'ємі. Крім того, іншого житла
у нього немає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по даній
цивільній справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у
відповідності до договору купівлі-продажу від 24.05.2002 року, посвідченого
приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за №1822 є власником приміщення гуртожитку по
АДРЕСА_1.

2

Відповідно до рішення виконавчого комітету Чернівецької
міської ради від 20.08.2002 року №327/8 позивачем ОСОБА_1 було здійснено
переобладнання вказаної будівлі гуртожитку під багатоквартирний житловий
будинок, після чого актом державної технічної комісії від 16.11.2004 року,
затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від
14.12.2004 року №1072/23 вказаний житловий будинок з офісними приміщеннями та
кімнатами готельного типу було прийнято в експлуатацію та видано позивачу
свідоцтво про право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1, а саме на кімнати
готельного типу з 28-1 по 28-11 площею 242,6 кв.м.

Наведені обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу від
24.05.2002 року (а.с.6), копією витягу з рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №327/8 від 20.08.2002 року (а.с.7), актом державної технічної
комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію від
16.11.2004 року (а.с.9), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно
від 20.12.2004 року (а.с.10) та копією витягу про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 22.12.2004 року (а.с.11).

В житловому приміщенні по АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2, проживає, займаючи
ліжко-місце, з 03.01.2002 року на підставі договору оренди №29 від 03.01.2002
року, укладеного між ним та колишнім власником вказаного житлового приміщення -
ТОВ «Будіндустрія-2001» строком до 31.12.2002 року.

Разом з тим, як встановлено судом, по закінченню терміну дії договору
оренди від 03.01.2002 року відповідач ОСОБА_2., будучи належним чином
повідомлений позивачем про необхідність звільнення займаного житлового
приміщення в місячний термін, відмовляється добровільно виселетись з житлового
приміщення по АДРЕСА_1, яке є об'єктом права приватної власності і по даний час
продовжує фактично в ньому проживати та користуватись спільним коридором, санвузлом
і кухонним приміщенням незважаючи на те, що будь-яких угод між ним та позивачем
про переукладення або продовження терміну дії договору оренди не укладалося.

Наведені обставини підтверджуються копією договору оренди №37 від
03.01.2002 року (а.с.8), копією листа позивача на ім'я відповідача від
26.12.2003 року про необхідність звільнення житлового приміщення в місячний
строк і копією поштового повідомлення про отримання вказаного листа (а.с.12) та
довідкою власника приміщення кімнат готельного типу по АДРЕСА_1 від 21.12.2006
року (а.с.19).

Оскільки відповідач ОСОБА_2, фактично на даний час проживає в житловому
приміщенні по АДРЕСА_1, яке об'єктом права приватної власності, суд вважає, що
спірні правовідносини випливають із права власності, а тому повинні регулюватися
Главою 29 ЦК України
та Главою 6 ЖК України.

Відповідно до ст.391 ЦК
України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що відповідач з
31.12.2002 року без законних підстав володіє приватним житловим приміщенням
позивача, суд вважає, що він підлягає виселенню з приміщення кімнати готельного
типу будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Керуючись ст.391 ЦК України,
ст.ст.159, 168, 169 ЖК України, ст.ст.10, 11, 60, 64, 88, 208, 209, 212-215,
218, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з приміщення кімнати готельного типу
будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці                         підпис                        В.Т.МАРЧУК

Копія вірна: