Справа №2-274 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25
червня   2007р.                                                                                                   м.  Приморськ

Приморський
районний суд Запорізької області у складі:

головуючого
судді Полулях В.Г.,

при
секретарі                         Мамедовій
CO.,

за участю  позивача ОСОБА_1   представника позивачаОСОБА_3,  представника відповідача Браілко Ю.В.,  третьої особи Шагінянц М. В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до комунального закладу „Санаторій медичної реабілітації „Глорія"
Запорізької обласної Ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу,  третя
особа без самостійних вимог головний лікар санаторію Шагінянц М. В., -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1
звернувся до суду з вимогою про поновлення його на роботі на посаді оператора  котельних
установок  комунального   закладу
"Санаторій  медичної  реабілітації "Глорія"(далі КЗ "CMP "Глорія")    та стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в розмірі 811грн. 38 коп.

В
судовому засіданні позивач просив позов задовольнити посилаючись на те,  що з 27.07.1995р. працював у відповідача на
посаді оператора котельних установок.. З 07.11.06р. по 18.04.07р. знаходився на
лікарняному. Після проходження МСЕК йому було встановлено другу групу
інвалідності загального захворювання з обмеженням фізичних навантажень,  довгої ходи,
з неповним робочим днем (тижнем). Наказом головного лікаря від
23.04.2007р. його було звільнено по п. 2
ст. 40 КЗпП України внаслідок стану здоров"я,  яке перешкоджає продовженню даної роботи.
Вважає своє звільнення незаконним з тих підстав,  що відсутній висновок МСЕК про те,  що він не може працювати на данній
посаді,  йому не було запропоновано
'іншої роботи,  а питання про його
звільнення не розглядалося профсоюзним комітетом.  Просить поновити на попередній посаді,  а також стягнути на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу,
який на день розгляду справи складає 3381грн.

Представник
відповідача- КЗ «CMP
«Глорія» Браілко Ю.В,  третя
особа-головний лікар КЗ
"CMP "Глорія" Шагінянц М. В. проти позовних вимог
заперечували. Суду пояснили,  що ОСОБА_1
після отримання висновку МСЕК заявив,  що
не може працювати на посаді оператора котельних установок. Йому було запропоновані
вакантні посади двірника і охоронця,  від
яких він відмовився,  посилаючись на
висновок МСЕК. На запит адміністрації санаторію КУ "Обласний центр
медико-соціальної еукспертизи" ЗОР повідомило,  що характер захворювання ОСОБА_1 дозволяє
йому працювати на посадах контролера,
диспетчера і т.п. Так як подібних вакантних посад не було,  адміністрація звернулась до профсоюзного
комітету про дачу згоди на звільнення працівника. 23.04.2007р. відбулося
засідання комітету,  на якому позивач був
присутнім.  Після отримання згоди,  було видано наказ про його звільнення за
п.2  ст. 40 КЗпП України. Суд,  вивчивши матеріали справи,  заслухавши пояснення сторін,  допитавши свідка ОСОБА_2 приходить до
наступного.

Позивач
з 27.07.1995р працював у відповідача на посаді оператора котельних установок
(а.с. 6). З 07.11.06р. по 18.04.07р. перебував на лікарняному. Ці обставини
сторонами не оспорюються.

Згідно
висновку МСЕК №3 М. Запоріжжя від 18.04.2007р. ОСОБА_1 було встановлено другу
групу інвалідності загального захворювання з обмеженням фізичних
навантажень,  довгої ходи,  з неповним робочим днем (тижнем) (а.с. 15).

Адміністрацією
було запропоновано позивачеві переведення на вакантні посади двірника чи
прибиральника. Останній відмовився,
посилаючись на фізичні навантаження,
яких вимагає робота на цих посадах. Цю обставину позивач не оспорював
під час судового розгляду справи.

Тоді ж
адміністрація КУ "СМР "Глорія" звернулась з запитом до КУ
"Обласний центр медико-соціальної експертизи" ЗОР,  якому підпорядковується МСЕК №3,  про можливісь ОСОБА_1 виконувати обов'язки
оператора котельних установок,  двірника.
Згідно відповіді заступника головного лікаря від 20.04.2007г. характер
захворювання ОСОБА_1 не дозволяє йому виконувати обов'язки оператора,  а також працювати двірником.  Рекомендовані професії контролера,  диспетчера,
слюсаря по дрібному ремонту обладнання і т.і. (а.с. 16).

Згідно
переліку вакантних посад,  наданих
відповідачем суду,  посад,  на яких,
згідно листа центру медико-соціальної експертизи,  міг працювати позивач,  на підприємстві не було (а.с. 24).

23.04.2007р.
профсоюзним комітетом КП "СМР "Глорія",  на якому були присутні п"ятеро з шести
членів комітету,  а також сам позивач
ОСОБА_1,  було розглянуто звернення
адмітістрації про дачу згоди на звільнення ОСОБА_1 за п.2 ч.1  ст. 40 КЗпП УКраїни і дано таку згоду (а.с.
25, 26).

Позивач
не заперечував,  що повідомлявся про
засідання комітету,  був присутнім на
ньому і йому надали можливість виступити. Незаконним рішення профсоюзного комітету вважає
тому,  що останній не захистив його.

Наказом
головного лікаря КП "СМР "Глорія" від 23.04.2007р. ОСОБА_1 було
звільнено по п. 2  ст. 40 КЗпП України
внаслідок стану здоров"я,  що
перешкоджає продовженню даної роботи. Тоді ж ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом,  (а.с. 9).

Позиція
позивача і його представника про те,  що
при звільненні працівника відповідач не отримав висновку МСЕК що
працівник,  в зв"язку з
захворюванням,  не може працювати на
займаній посаді,  а також на вакантних
посадах,  спростовується витягом із акту
огляду МСЕК про умови та характер праці,
листом заступника головного лікаря КУ "Обласний центр
медико-соціальних експертиз" ЗОР. Як пояснив свідок ОСОБА_2 медичною
комісією зроблено висновок про умови та характер праці ОСОБА_1 Можливість
працювати на конкретній посаді викладена в відповіді на звернення адміністрації.
При цьому оформлення повторного висновку МСЕК не передбачено.

Враховуючи,  що звільнення позивача проведено з
додержанням вимог  ст.  40,
43,  172 КЗпП України,  вимоги останнього про його поновлення на
займаній посаді є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Враховуючи
необґрунтованість вимог позивача про його поновлення на роботі,  є необгрунтованими і такими,  що не підлягають задоволенню його вимоги про
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись  ст.
40, 43   КЗпП України,   ст.
ст.  5,  6, 10, 215 ЦПК України суд,  -

ВИРІШИВ

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до комунального закладу „Санаторій медичної
реабілітації „Глорія" Запорізької обласної Ради про поновлення на роботі
на посаді оператора котельних установок та стягнення середнього заробітку в
розмірі 3381грн за час вимушеного прогулу відмовити в зв'язку з безпідставністю
заявлених вимог.

Судові витрати
прийняти на рахунок держави.

На
рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення та подано апеляційну скаргу протягом двадцяти
діб після подання заяви про апеляційне оскарження до Запорізького апеляційного
суду через районний суд.