АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Справа № 22-ц-1570-Ф/07                                                                                Головуючий
суду першої інстанції                                    Кондрак
Суддя-доповідач
суду апеляційної інстанції                                                    Ломанова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду АР Крим у м.  Феодосії
в складі:

головуючого
- судді                   Ломанової Л.О.,

суддів                                           Притуленко
О.В..

Мудрової В.В.

при
секретарі                              Петриченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.  Феодосії матеріали цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Семисотка» про
захист порушених прав власника земельного паю,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду АР
Крим від 9 липня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2007 року ОСОБА_1звернулася до суду із позовом до СВК «Семисотка» про захист
права власності на земельний пай шляхом скасування усіх правочинів відповідача
щодо виділення в натурі та відчуження з пайового фонду майна,  вчинених без узгодження зі зборами власників
майнових паїв.

Ухвалою
Ленінського районного суду АР Крим від 19 червня 2007 року зазначена позовна
заява була залишена без руху,  а
позивачеві був наданий строк для усунення недоліків - зазначення поштових
індексів сторін; зазначення доказів,  що
підтверджують обставини,  якими позивач
обґрунтовує свої вимоги,  зокрема надання
копій оспорюваних угод,  або надання
доказів їх витребування та відмови відповідача у їх наданні.

Ухвалою
Ленінського районного суду АР Крим від 9 липня 2007 року позовна заява ОСОБА_1.
була визнана неподаною та повернена заявнику.

Не
погодившись зі вказаною ухвалою,  позивач
подала апеляційну скаргу,  в якій просить
скасувати оскаржувану ухвалу,
постановити ухвалу про відкриття провадження у справі,  направити справу на розгляд до суду першої
інстанції.

Вимоги
апеляційної скарги мотивовані порушеннями судом норм процесуального права,  та невідповідністю висновків суду обставинам
справи.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  обговоривши
доводи апеляційної скарги,  дослідивши
матеріали справи,  вислухавши пояснення
представника позивача,  колегія судів
дійшла висновку,  що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Постановляючи
ухвалу про визнання неподаною та повернення позивачеві позовної заяви,  суд першої інстанції виходив з того,  що ОСОБА_1 не були виконані вимоги ухвали про
залишення заяви без руху - зазначення доказів,
що підтверджують обставини,  якими
позивач обґрунтовує свої вимоги.

З таким
висновком погоджується колегія суддів,
оскільки він не суперечить матеріалам справи та відповідає вимогам
закону.

Відповідно
до пунктів 5 і 6 частини 2 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
та зазначення доказів,  що підтверджують
кожну обставину.

З
поданої ОСОБА_1 позовної заяви (а.с.
1,  2) вбачається,  що позивач

вбачає
порушення своїх прав як власника частки майна СВК «Семисотка» у вчиненнях

відповідачем   правочинів
щодо   відчуження   майна
шляхом   укладення   відповідних

договорів.
При цьому ОСОБА_1наведені обставини,
якими обґрунтовує свої вимоги,
викладає узагальнено,  не
зазначаючи конкретні договори в якості доказів,
що підтверджують кожну обставин).

На
виконання вимог ухвали судді про затишення позовної заяви без руху (а.с.  3) ОСОБА_1надала заяву (а.с.  5). до якої були додані копії її звернення до
відповідача щодо видачі необхідних доказів,
відповідь СВК «Семисотка» та клопотання про витребування доказів на
підставі статті ЗО Цивільного процесуального кодексу України 1963 року,  відповідно до якої у випадках,  коли щодо витребування доказів для сторін є
труднощі,  суд за їх клопотаннями сприяє
у витребуванні таких доказів.

У
чинному ж Цивільному процесуальному кодексі України аналогічна норма міститься
у статті 137 глави 3. яка встановлює порядок провадження у справі до судового
розгляду,  а відтак наведена норма не
підлягає застосуванню до відкриття провадження у справі.

За таких
обставин твердження апеляційної скарги про те,
що недоліки позовної заяви в частині наведення доказів були усунені
поданням клопотання про їх витребування,
є необгрунтованим.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те,  що із документів,  поданих позивачем на виконання вимог ухвали
про залишення її позову без руху,  не
вбачається відмови відповідача у наданні ОСОБА_1. необхідних їй
документів,  оскільки у відповіді СВК
«Семисотка». підписаній головою та головою комісії власників цього СВК,  йдеться про те. що з необхідними позивачу
документами вона як член кооперативу може ознайомитись особисто.

Крім
того,  з позовної заяви вбачається,  що ОСОБА_1звернулася до суду із позовом про
порушення її прав власника частки майна відповідача,  а на виконання ухвали про залишення її
позовної заяви без руху вона надає своє депутатське звернення до відповідача
мотивовану необхідністю надання інформації своїм виборцям,  та відповідь на це звернення,  адресовану їй саме як депутату.

Викладене
свідчить про відсутність у апеляційній скарзі та матеріалах справи підстав для
скасування оскаржуваної ухвали,  а відтак
вона підлягає залишенню без змін,  а
апеляційна скарга - відхиленню.

Одночасно
колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції,  що додані до заяви ОСОБА_1. про усунення
недоліків (а.с.  5) документи в порушення
правил оформлення судових справ не були судом першої інстанції приєднані до
матеріалів справи.

На
підставі наведеного,  керуючись статтею
303. пунктом 1 частини 2 статті 307,
пунктом 1 частини 1 статті 312,
пунктом 4 частини 1 статті 314 та статтею 315 Цивільного процесуального
кодексу України,  колегія суддів судової
палати у цивільних справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Ленінського районного суду АР Крим від 9 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена до суду касаційної
інстанції шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.