Справа №
22-ц-38/2008 р.   Головуючий у 1
інстанції  М.Ф. Кавацюк
Категорія 33  Доповідач В.А. Девляшевський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2007 р.          м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого   Девляшевського В. А.,

суддів:  Горблянського Я.Д.,  Беркій О.Ю.,

секретаря        Семків З .П.,

з
участю:      апелянта      -
ОСОБА_1 та його представника -ОСОБА_2;

позивачів     - ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

представникаОСОБА_3
- ОСОБА_9,  представника ОСОБА_7- ОСОБА_8,  розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 20
листопада 2006 року, -

встановила:

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20 листопада 2006 року
задоволено позовОСОБА_3; ОСОБА_6,
ОСОБА_4,  ОСОБА_7,  ОСОБА_5 до ОСОБА_10 про встановлення порядку
користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1. В користування ОСОБА_3,  ОСОБА_6 та їх неповнолітнього сина ОСОБА_11
виділено 250 кв.м. землі, ОСОБА_4 - 240кв.м; ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ділянки площею-
274 кв.м. та 89, 5 кв.м.; ОСОБА_10 - ділянку площею 116 кв.м.

До висновку про зазначений порядок користування спірною землею суд І
інстанції дійшов з врахуванням: розміщення господарських споруд і житлового
будинку; розмежування ділянок між власниками квартир та за їх побажаннями щодо
можливості спорудження гаражів у дальнішому.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те,  що суд І-інстанції постановив рішення по
даній справі з істотним порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт
зазначає,  що суд не притягнувши його як
власника майстерні,  розташованої

поАДРЕСА_1,  до участі в справі,  вирішив питання про його права та обов»язки. ОСОБА_1
вказує,  що при визначенні порядку користування
згаданою земельною ділянкою
не було враховано його право на проїзд до майстерні та на користування
прибудинковою територією,  на отримання
ділянки в оренду. Скаржник також стверджує,
що після поділу спірної землі згідно оскарженого рішення доступ до
належного йому нежитлового будинку буде неможливий без перетинання
ділянок,  наданих сторонам по даній
справі. Крім того,  на думку ОСОБА_1,  висновок суду про те,  що площа спірної землі дорівнює 1200 га,  суперечить документальним відомостям,  які є в справі. Вважаючи у зв»язку із
викладеним оскаржене рішення незаконним і необгрунтованим,  ОСОБА_1 просить його скасувати,  а справу направити на новий розгляд в той же
суд.

ОСОБА_6,  ОСОБА_7
та представник Коломийської міської ради в засідання апеляційного суду не
з»явились з невідомих причин,  хоч були
належним чином повідомленими про час і місце розгляду даної справи. Отже,  є підстави для вирішення спору у їх відсутності.

В засіданні Апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу
з наведених підстав підтримали.

ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
представникиОСОБА_3 і ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги заперечили. Вони
пояснили,  що хоч майстерня,  належна ОСОБА_1,  і
розташована в одному дворі з жилим будинком АДРЕСА_1,  однак вважають,  що проїзд до названого нежитлового приміщення
повинен бути влаштований окремо. На їх думку,
при ухваленні судом І- інстанції оскарженого рішення прав та законних
інтересів ОСОБА_1 не було порушено. Тому вважають його апеляційну скаргу
безпідставною.

Вислухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін та їх представників,
дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається,  що
нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 розташовані в одному дворі і проїзд до цих
споруд є спільним.

ТвердженняОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 та їх представників про те,  що ОСОБА_1 повинен влаштувати проїзд до своєї
майстерні окремо,  і що для цього є
можливість,  не підтверджені
документально,  є безпідставними.

В рішенні
виконкому Коломийської міської ради №195 від 29.06.1979р. вказано,  що площа ділянки,  яка належить до будинковолодіння
АДРЕСА_1,  становить 1487 кв.м.

Експерт ж у своєму заключенні зазначив,
що прибудинкова ділянка,  яка підлягає
поділу,  становить 1200 кв.м. З цим
погодився суд І-інстанції,  не з»ясувавши
дійсних обставин,  які мали значення для
правильного вирішення спору.

З план-схеми,  яка
є в справі (а.с.15); з поданої апелянтом схеми розміщення земельної ділянки по
АДРЕСА_1; фотографій вбачається,  що
поділ прибудинкової земельної ділянки проведено місцевим судом таким
чином,  що до нежитлового приміщення
ОСОБА_1 не передбачено проїзду.

Позивач ОСОБА_4 у своїх поясненнях апеляційному суду не заперечував,  що при обраному судом варіанті поділу спірною
землею,  ОСОБА_1 змушений буде проходити
і проїзджати через ділянки,  надані у
користування сторонам по даній справі.

Приймаючи до уваги наведене вище,  колегія суддів вважає,  що суд І-інстанції не притягнувши до участі в
справі ОСОБА_1,  який є землекористувачем
ділянки АДРЕСА_1,  вирішив у його
відсутності питання про його права та обов»язки. Оскільки судом при розгляді
справи допущено істотне порушення норм процесуального права,  оскаржене рішення не може вважатись законним
і обгрунтованим. Тому воно підлягає скасуванню.

При новому розгляді даної справи необхідно залучити ОСОБА_1 до участі в
справі в якості співвідповідача,
з»ясувати повно,  всебічно і
об»єктивно дійсні обставини справи,
перевірити твердження і заперечення сторін,  і в залежності від встановленого вирішити
спір у відповідності із нормами матеріального права,  які регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст.
307; 308; 319, 325; ЦПК України,  колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 20 листопада 2006 року по
даній справі скасувати,  а справу
направити на новий розгляд в той же суд.

Ухвала набирає
законної сили негайно,  однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двох
місяців після дня її проголошення.