справа № 2ц - 2251/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14 серпня 2007
року Антрацитівський міськрайонний суд Луганської області в складі:

головуючого
судді                                                                                              Філіпенко
Л.П.

при
секретарі                                                                                                        Щербак A.M.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1до обласного

комунального                                                                             підприємства       «Компанія

«Луганськвода»
в особі Антрацитівского департаменту Алчевського регіонального виробничого
управління,  ОСОБА_2про захист прав
споживача

ВСТАНОВИЛ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до обласного комунального підприємства «Компанія
«Луганськвода» в особі Антрацитовского департаменту Алчевського регіонального
виробничого управління (далі ОКП «Компанія «Луганськвода» в особі АД АРВУ) про
захист прав споживача. Ухвалої суду від 23 липня 2007 року залучений як
співвідповідач по справі - ОСОБА_2.

В
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1. послався на те,  що 29 лютого 1992 року він купив у радгоспі
«Краснолучський» квартиру за адресою АДРЕСА_1,  у якій по
теперішній час проживає з родиною. Водопостачання квартири забезпечувалося за
рахунок водопроводу,  побудованого
радгоспом «Краснолучський»,  і
складається на його балансі. Його існування на момент угоди підтверджується
експлікацією до будинку,  що була
складовою частиною при укладанні договору купівлі - продажу. Потім радгосп
реорганізований був у КСП «Краснолучський»,
а останній у цей час ліквідований,
з державної реєстрації знятий. Частина майна КСП «Краснолучський»,  що складає на його балансі як основні кошти
не були поділені між знову створеними сільгосппідприємствами,  оскільки не було включено при розпаюванні як
об'єкти соціальної інфраструктури,  ні
прийнятий на баланс сільської ради. До складу цього майна ввійшли й водопроводи
як на центральному відділенні КСП «Краснолучський» (селище Краснолучський),  так і на відділенні № 2 (селище Орловський).
З червня 2005 року між ОСОБА_1. й відповідачем у справі - ОКП «Компанія
«Луганськвода» в особі АД АРВУ - був укладений договір на надання послуг з
водопостачання й водовідведення,  що
згідно п. 7.2. пролангирован і діє по теперішній час.  При укладанні договору згідно технічних умов
№ 1807 був установлений прилад обліку води ( водомір) і з тих пір оплата
ОСОБА_1. за споживану воду регулярно провадилася по особовому рахунку
НОМЕР_1згідно показань водоміра. Тому ОСОБА_1. думає,  що він сумлінно виконує свої зобов'язання за
договором і отже,  на правовідносини між
позивачем й відповідачем - ОКП «Компанія «Луганськвода» в особі АД АРВУ
поширюються положення Закону України «Про захист прав споживача» і в частині
стягнення з відповідача моральної шкоди. Однак з 28 травня 2007 року відповідач
- ОКП «Компанія «Луганськвода» в особі АД АРВУ - припинив позивачу подачу води.
Для з'ясування причини цього ОСОБА_1. 4 червня 2007 року звернувся із заявленим
до начальника АД АРВУ. 7 червня 2007 року контролером ОКП підприємство
«Компанія «Лугансквода» складений акт,  з
якого видно,  що вода в його квартиру не
надходить. Тому більше місяця позивач й всі члени його родини не мають змоги
вести нормальний спосіб життя: умитися,
прийняти душ або ванну,
випрати,  приготувати їжу й т.п.
Через незаконне відключення води ОСОБА_1. витратив багато часу на обіги й
поїздки до відповідача. Під час зустрічей із працівниками цього департаменту до
нього ставилися вкрай негативно,  він
почував небажання вирішити проблему належним шляхом,  що підтверджується й відсутністю листовної
відповіді на його заяву. Все це спричинило

виникнення
конфлікту й нервової напруги,  привело як
ОСОБА_1.,  так і членів його родини,  що залишилися в такий жаркий час яке коштує
на протяг останніх місяців,  без
води,  у тривалим щиросердечним
(моральним) стражданням.  Через цього
його дружина -ОСОБА_3. перенесла гіпертонічний криз,  змушена була звернутися за лікарською
допомогою. Оскільки і в усній формі ОСОБА_1. також чітко не пояснили,  з якої причини відповідач - ОКП «Компанія
«Луганськвода» в особі АД АРВУ - припинив подачу води він звернувся до суду за
захистом своїх прав.

У
судовому засіданні позов ОСОБА_1. підтримав,
просить суд ухвалити рішення,  яким зобов'язати відповідачів негайно
відновити йому поставку води,  та
стягнути з винного в тім,  що майже три
місяці він і його сім'я живуть без води заподіяну моральну шкоду 5 тис.  грн. Представник відповідача - ОКП «Компанія
«Луганськвода» в особі АД АРВУ Аглієв Д.І.,
якій діє за дорученням позов не визнав,
і пояснив,  що провини ОКП
«Компанія «Луганськвода» в тім,  що
ОСОБА_1. припинена подача води,  немає.
Неодноразово контролер ОКП «Компанія «Луганськвода» і він особисто виїжджали в
селище Краснолучський,  де
встановлено,  що причина відсутності
водопостачання в будинку ОСОБА_1. у тім,
що ОСОБА_2. без дозволу ОКП «Компанія «Луганськвода» у порушення п.13.9
Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в
містах і селищах України,  які
затверджени наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному
господарству від 1 липня 1994 р. N 65 ( далі Правила),  припинив подачу води своєму субабоненту,  яким є ОСОБА_1. поставивши заглушку на водопровідній
трубі,  що проходить по його дворі
(АДРЕСА_1) через город у двір і будинок ОСОБА_1. Відповідач ОСОБА_2. позов не
визнав,  але факт того,  що він припинив подачу води своєму субабоненту,  яким є ОСОБА_1. поставивши заглушку на водопровідній
трубі,  що проходить по його дворі,  не заперечує. Вважає свої діями
законними,  оскільки двір його,  труби теж його,  а через те,
що ОСОБА_1. підключений,  у нього
немає належного напору води. Не заперечує,
що такий порядок водокористування встановлений з 1983 року,  аналогічним шляхом було водопостачання до ще
трьох абонентів,  у цей час залишився
тільки ОСОБА_1. Уважає,  що винувато
ОСОБА_1. у тім,  що не запитавши його,  поставив собі водомір.

Відповідно
до вимог  ст.  ст.
10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі
доказів,  які подаються сторонами. Надані
сторонами докази судом дослщжені у повному обсязі.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності суд приходить до
наступних висновків:

Дійсно,  29 лютого 1992 року ОСОБА_1. купив у радгоспі
«Краснолучский» квартиру за адресою АДРЕСА_1(а.с. З),  водопостачання якій забезпечувалося за
рахунок водопроводу,  існування якого на
момент угоди підтверджується експлікацією до будинку,  (а.с. 4). З червня 2005 року між ОСОБА_1. й
відповідачем у справі - ОКП «Компанія «Луганськвода» в особі АД АРВУ - був
укладений договір на надання послуг з водопостачання й водовідведення (а.с.
6-7),  що діє по теперішній час.  При укладанні договору згідно технічних умов
№ 1807 був установлений прилад обліку води ( водомір) (а.с. 8) і з тих пір
оплата ОСОБА_1. за споживану воду регулярно провадилася по особовому рахунку
НОМЕР_1згідно показань водоміра (а.с. 14).

4 червня
2007 року ОСОБА_1. звернувся із заявою до ОКП «Компанія «Луганськвода» із
проханням з'ясувати причину відсутності води (а.с. 16). 7 червня 2007 року
контролером відділу збуту ОКП «Компанія «Луганськвода» було встановлено,  що в розведенні труби по АДРЕСА_1 кран
закритий і вода у квартиру позивача не надходить. ( а.с. 17 ). Повторно 23
липня 2007 року комісія ОКП «Компанія «Луганськвода» визначила причину
відсутності водопостачання у квартирі ОСОБА_1. - ОСОБА_2. відрізав субабонента,  без письмового дозволу водоканалу,  поставив заглушку,  порушивши п.13.9 Правил і рекомендовано
ОСОБА_2. відкрити заглушку,  дати субабоненту воду,  (а.с. 18). 25 липня 2007 року контролером відділу збуту
ОКП «Компанія    «Луганськвода»   АРПУ дається приписання ОСОБА_2.     у строк до 27

липня  2007
року  зняти  заглушку
субабоненту  ОСОБА_1.
(а.с. 19).  Але
дане приписання ОСОБА_2. не виконане й на день винесення даного рішення.

Але
згідно до Правил користування системами комунального водопостачання та
водовідведення в містах і селищах України,
які затверджени наказом Державного Комітету України по
житлово-комунальному господарству від 1 липня 1994 p. N 65
абонент не має права бех письмового дозволу Водоканалу припиняти відпущення
води субабоненту або
давати дозвіл на його приєднання до водопровідної мережі (п.3.2.). Таке ж
зобов'язання передбачене й у п.13.9 Правил,
згідно якого «Абонент не має права без письмового дозволу Водоканалу
припиняти подачу води субабонентам.
»

У такий
спосіб вина відповідача ОСОБА_2. у порушенні прав ОСОБА_1. як споживача
повністю доведена,  але вини ОКП
«Компанія «Луганськвода» в особі АД АРПУ не встановлено,  тому суд вважає,  що позов підлягає задоволенню,  оскільки сукупність добутих у суді доказів
вірогідно підтверджує його законність і обґрунтованість в частки порушення прав
ОСОБА_1. як споживача,  відповідачем
ОСОБА_2.

У
частині відшкодування моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню з
урахуванням вимог розумності й справедливості,
зафіплених  ст.  23 ЦК
України. Суд,  розглядаючи це позовні
вимоги на підставі  ст.
1167ЦК України,  та вважає
за необхідне відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
31 березня 1995 року № 4 (з наступними змінами) «Про судову практику по справах
про відшкодування морального (немайнового) шкоди» зменшити розмір відшкодування
з урахуванням істоти позовних вимог,
характеру діянь винного,  фізичних
і моральних страждань позивача.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 60 ЦПК України,   ст.
ст.  22,  23,
1167 ЦК України,  Правилами користування системами комунального
водопостачання та водовідведення в містах і селищах України,  які затверджени наказом Державного Комітету
України по житлово-комунальному господарству від 1 липня 1994 p. N 65

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково.

Зобов'язати
відповідача ОСОБА_2відновити поставку води ОСОБА_1.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1моральну шкоду у суммі 2 тис.  грн.,
в іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської
області через Антрацитівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження й поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України

рішення
видрукуване в дорадчій кімнаті