Справа №2-1407/07/04
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

7      серпня 2007 р. Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді          Донець
О.В.

при секретарі                     Муленко
К.І.

за участю адвоката           ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Харкові справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3  ОСОБА_4,  ОСОБА_5
3-я особа-ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики та за позовом
ОСОБА_3  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 до ОСОБА_6,  ОСОБА_2 про визнання договору позики
неукладеним,  відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2. звернувся з позовом до ОСОБА_3  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення грошової суми за договором позики,  посилаючись на наступне.

8      жовтня 2004
р. ОСОБА_6 - чоловік відповідачки ОСОБА_3,
та

батько відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 ,  взяв у борг у ОСОБА_6 32 000 грн.,

про що у присутності свідка ОСОБА_7  видав відповідну розписку. Позивач
ОСОБА_2.,  за згодою

кредитора ОСОБА_6. і за домовленістю з ОСОБА_7,  віддав борг ОСОБА_6. ,  про що був

складений договір про заміну кредитора в грошовому
зобов'язанні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер,  не
повернувши борг позивачеві. Спадкоємцями 1 черги після його смерті є
відповідачі - жінка та сини,  які у
встановленому законом порядку звернулися до нотконтори з заявою про прийняття
спадщини. Позивач ОСОБА_2. в свою чергу також звернувся до нотаріальної
контори,  заявив про претензії кредитора.
Відповідачі не визнають борг померлого,
що спонукало кредитора звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги,  просив про їх задоволення у повному обсязі.

Відповідачі позовні вимоги не визнали,
заявили зустрічний позов до ОСОБА_2. про визнання договору позики
неукладеним і стягнення моральних збитків. В обґрунтування зустрічного позову
посилаються на те,  що позивач не надав
доказів укладання договору позики,
розписка,  яка їм надана суду не є
доказом договору,  який повинен був
укладатися в письмовій формі. Окрім того,
ОСОБА_3 вважає,  що оскільки вони
перебували зОСОБА_3 у шлюбі,  то видана
ним розписка без її згоди не може бути визнана дійсною. Також вона з синами
вважають,  що ОСОБА_7. не підписував
розписку. Разом з тив вони допускають,
що підписав розписку саме він,
але скоїв це під впливом омани,
погроз,  насильства та,  злонамірних дій позивача таОСОБА_6
Пред"явлення ОСОБА_2. не обгрунтованих позовних вимог кожному з них
спричинило моральні страждання,
викликало загострення існуючих хвороб,
в зв"язку з чим,  і вимагають
стягнення моральних збитків солідарно у сумі 15.000 гр.

3-я особаОСОБА_6 пояснив,  що 8
жовтня 2004 р. його сусід ОСОБА_6 взяв у нього в борг 32 000 грн.,  про що у присутності свідка ОСОБА_7  видав розписку. Гроші йому були потрібні на
ремонт дома,  в якому він мешкав з метою
наступного продажу. ОСОБА_7. був дуже самотньою людиною. Його сім"я ніколи
йому не допомагала,  не піклувалася про
нього. Він як сусід ОСОБА_5 жив поруч багато років,  постійно допомагав йому морально,  матеріально та лікував його. Коли в нього
самого виникла потреба в грошах,  позивач
ОСОБА_2.,  за його як
кредитора згодою і за домовленістю з ОСОБА_7,
віддав борг останнього,  про що
був складений договір про заміну кредитора в грошовому зобов'язанні. Він
особисто не стягує ніяких грошей з відповідачів,  але вважає,
що вони в деякій мірі винні у смерті батька та чоловіка,  який був недоглянутий та замерз взимку.

Суд,  заслухавши пояснення
позивача,  відповідача,  свідка ОСОБА_7 ,  дослідивши матеріали справи,  задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2.,  не знаходить підстав для задоволення позову
ОСОБА_3,  ОСОБА_4, ОСОБА_5

Судом встановлено,  що 8 жовтня 2004
р. міжОСОБА_3 таОСОБА_6 укладений договір позики,  що підтверджено розпискою ОСОБА_5 про
отримання ним у борг 32 000 грн. (а.с. 17). Факт передачі і отримання грошей
ОСОБА_5 відОСОБА_6,  обставини складання
розписки підтвердив свідок ОСОБА_8,  який
підтвердив,  що ОСОБА_7. пр складанні
розписки не хворів,  був тверезим та в
його присутності склав розписку про отримання в борг 32000 гр. На нього ніхто
не тиснув,  писав він добровільно.
Він,  ОСОБА_8,  також підписав розписку,  зазначивши своє прізвище. Таким чином
посилання відповідачів на перебування ОСОБА_5 при складенні розписки під
впливом омани,  погроз,  насильства та,  злонамірних дій позивача таОСОБА_6
спростовані,  є бездоказовими та нічим не
підтвердженими. Жодного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову
ними не надано. Більше того,  висказуючи
сумніви що до можливості складання розписки спадкодавцем,  в судовому засіданні ОСОБА_3,  ОСОБА_2 ОСОБА_1заявляли,  що впізнають та не оспорюють підпис ОСОБА_5

20.10.2004 р. між ОСОБА_2. таОСОБА_6 укладений письмовий договір про зміну
кредитора у зобов'язанні,  (а.с. 7).. ОСОБА_4. помер,  борг перед ОСОБА_2. не погасив. Після
смерті ОСОБА_5 за прийняттям
спадщини 20.04.2005 р.
до Восьмої держнотконтори звернулися відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 з
заявами про прийняття спадщини.

2004
р. до 8 держнотконтори звернувся ОСОБА_2.,
заявивши про свої претензії до спадкоємців по виплаті
боргу за договором позики (а. с.  15).

У відповідності
до    ст.
512 ч.1.п.1 ЦК України
«кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання
ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги).

Відповідно
до  ст.
513 ч.1 ЦК України
«правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється в такій самій
формі,  що і правочин»

Судом
встановлено,  що договір позики
міжОСОБА_3 таОСОБА_6 укладений і простій письмовій формі,  тому і правочин відносно відступлення права
вимоги був укладений в простій письмовій формі.

Відповідно
до  ст.
1047 ч.1 ЦК України
«договір позики укладається в письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом
розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян». Частина 2 цієї ж статті
встановлює можливість спеціального спрощеного оформлення позики шляхом видачі
позичальником розписки,  яка посвідчує
передання йому визначеної суми.

Відповідно
до  ст.
10 ч.3 ЦПК України,  «кожна
сторона повинна довести і обставини,  на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень».

Заперечення
відповідачів за первісним позовом про те,
що розписка не мас юридичної сили не є обґрунтованими,  інші посилання є бездоказовими та
виміркуваними. Твердження відповідачів,
що померлий ОСОБА_7. ніколи не міг мати такої суми,  спростовується власноруч написаною розпискою
про отримання ним 32 000 грн. відОСОБА_6 Доказів,  які б спростовували обґрунтування позову
ОСОБА_2. відповідачами не надано.

ОСОБА_3,  ОСОБА_4.,
ОСОБА_1- спадкоємці 1 черги після померлого ОСОБА_5 В установленому
законом* порядку та термін вони звернулися до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. Кожен з них має право на 1/3 частини спадщини після смерті
спадкодавця. Померлому ОСОБА_6 належить 1/2 частина житлового будинку
надвірними будівлями,  розташованого
вАДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на спадщину,  виданого НОМЕР_1. (а. с.  14)

На
підставі  ст.  1282 ч.1 ЦК України «Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимога
кредитора повністю,  але в межах вартості
майна,  одержаного у спадщину. Кожен і
спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто,  в розмірі,
який відповідає його частці у спадщині». Згідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 3012 від 20 вересня 2006 р. ринкова вартість
спадкового майна - 1/2 частини житлового будинку поАДРЕСА_1 становить 31750
грн. Сума боргу складає 32 000 грн. Виходячи з вартості спадкового майна кожен
із спадкоємців повинен сплатити кредиторові 1/3 від загальної вартості
спадкового майна,  що складе 10 583 грн.
33 коп.

Суд
відмовляє в задоволенні вимог відповідачів ОСОБА_3,  ОСОБА_4., ОСОБА_5 про стягнення моральних
збитків,  оскільки позивні вимоги
ОСОБА_1. є законними,  обґрунтованими та
доведеними в повному обсязі.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212-215 ЦПК України,   ст. 512 ч.1. п. 1, 513,  1047ч.1, 2,
1282 ч.1 ЦК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути
з кожного: з ОСОБА_3  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 по 10 583 грн. 33
коп./ десять тисяч п"ять сот
вісімдесят три гр.33 коп/.,  а також
держмито по 106 гр.ЗЗ коп.3 кожного,  а
загалом з кожного по 10 689 грн.66 поп/
десять тисяч шістьсот вісімдесят дев"ять грн.33 коп./

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 - відмовити.

Стягнути
з кожного з: ОСОБА_3  ОСОБА_4 держмито на
користь держави у розмірі по 375 грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.