Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 2- 3855
12 жовтня   2007 року Суворовський районний суд міста Одеси
судді Гудіної Н.І.
відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договоров купівлі -
Позивачі   звернулися з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договоров
купівлі - продажу недійсним, мотивуючі свої вимоги тім, що 22.06.2005 року
вони .позивачі, уклали з відповідачем договір позики на суму 53 820 грн.
їх зобов'язань по договору позики був укладений також іпотечний договір від
іпотеки зазначена квартира АДРЕСА_1, яка належала їм на праві власності.
ОСОБА_3 запевнив їх в тому, що у договорі іпотеки вони оцінюють
як вона реально коштує, щоб не платити зайве мито. Договір позики був
укладений строком на 4 місяці. Згідно договору вони, позичальники, були
зобов'язані у строк до 22.09.2005 року повернути позикодавцюОСОБА_3таку ж суму
доларів США по курсу
Національного банку України на момент оплати.
договору повернення позики вони здійснювали частинами у готівковому порядку по
450 доларів США за 3 рази.
Залишок боргу за позикою складав 9000 доларів США.
обставин він не повернув позику у строк договору та 22 грудня 2005 року та   звернувся до ОСОБА_3 з проханням продовжити
строк договору. Але він не погодився.
залишок за договором позики 9000 дол.
США останній черговий платіж він звернувся до агентства нерухомості
ІНФОРМАЦІЯ_1з метою продати свою квартиру.
укладений договір купівлі - продажу квартири з покупцем ОСОБА_7 на суму 214001
грн. від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, але він ще не був нотаріально посвідчений, як він
дізнався про те, що ОСОБА_3 звернувся в Постійно діючий Третейський суд
ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно третейської угоди.
17.08.2006 р. на судовому засіданні у цій
справі суддя Каркіщенко А.В. через його представника ОСОБА_8передав рішення
того ж суду від 19.07.2006 року, в якому суддя Александров В.В. розглянув позов ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 і визнав за ними право власності на його квартиру.
Виявилось, що ОСОБА_3, до закінчення
судового розгляду по договору позики та іпотечному договору, продав 04.07.06
року його та ОСОБА_2квартиру ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а ОСОБА_4 та
про не нічого не знали.
Закону Украіни « Про Іпотеку», якщо договір про вдоволення вимог
іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки
будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до
укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх
осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги
на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї
умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за
відшкодування завданих збитків.
ОСОБА_3 такого повідомлення до нас не посилав, тому порушив
вимоги цієї статті, а саме їх переважне право на придбання предмета іпотеки, а
також вимоги про ціну продажу предмету іпотеки.
ст.38 Закону України «Про Іпотеку» ціна продажу предмету іпотеки встановлюється
за згодою між Іпотекодавцем та їпотекодержателем або на підставі оцінки майна
суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей
вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність
перед іпотекодавцем за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки
та звичайною ціною на нього.
від продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та іншими особами , що мають
зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до
встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки
повертається іпотекодавцю.
квартири при продажу повинна бути не нижче ринкової ціни на такі квартири. ОСОБА_3 ціну квартири з
порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені   договором або законом, зокрема відшкодування
збитків та моральної шкоди.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав їм великої
моральної шкоди, яку вони оцінюють в 20 000 грн. Після продажу квартири за
залишаються на вулиці, а ще і повинні за це доплатити.
витрачати кошти на правову допомогу, звертатися до суду, прикладати додаткові
зусилля для організації свого життя. Вони принижені. Рішення Третейського суду
фактично    неможливо оскаржити. Вони
відчувають себе, фактично, безправними. Згідно до ст. ст. 203,215 ЦК Украіни:
Правочин, зміст якого суперечить ЦК
України, Іншим актам цивільного законодавства ( у даному випадку ст. 38
Закону України «Про Іпотеку» може бути судом визнаний недійсним (ст. 203 ч.1)
ст.215 ч.1 ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною вимог, які встановлені ч.ч.1-3 ст.203 ЦК України.
3-ті особи в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання
справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомили.
ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача,
повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній
справи, вислухав пояснення позивачів, що наполягали на задоволенні позову , та
прохали на постановления
заочного рішення суду, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав:
В судовому
засіданні достовірно встановлено, що 22.06.2005 року позивачі уклали з
відповідачем договір позики на суму 53 820 грн.
Для   забезпечення їх зобов'язань по договору
позики був укладений також іпотечний договір від 22.06.2005 року.
іпотеки була зазначена квартира АДРЕСА_1, яка належала позивачеві на праві
був укладений строком на 4 місяці. Згідно договору позичальники, були
зобов'язані у строк до 22.09.2005 року повернути позикодавцюОСОБА_3таку ж суму
доларів США по курсу
Національного банку України на момент оплати. Згідно п.3 договору повернення
позики позивачі здійснювали оплату
частинами у готівковому порядку по 450 доларів США за 3 рази. Залишок
боргу за позикою складав 9000 доларів США.
на судовому засіданні у цій справі суддя третейського суду Каркіщенко А.В.
через представника позивача ОСОБА_8передав рішення того ж суду від 19.07.2006
року, в якому суддя Александров
В.В. розглянув позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і визнав за ними право власності на
рішенням третейського суду погодитися неможливо, оскільки позивачі не були
сповіщені належним чином про час та місце слухання справи у третейському суді,
крім того, у відповідності до ст. 14. Закону « Про третейські суди « : Сторони
мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів.
За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або
фізичній) призначення чи обрання третейського суду чи суддів.

Для призначення
чи обрання третейських суддів у кожній справі необхідна їхня згода.

У постійно
діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється
із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів,
який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати
обов'язковий чи рекомендаційний характер.»

Оскільки
позивачі не мали повідомлення про те, що справа слухається у третейському суді,
вони були позбавлені права вибирати третейський суд та третейських суддів.

Крім того,
рішенням третейського суду від 19.07.2006 року з ОСОБА_1та ОСОБА_2 була
стягнена грошова сума у розмірі 68175 грн.

Про те, що
спірна квартира продається позивачі не були сповіщені, тому продаж квартири
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за 47000 грн. значно погіршила становище позивачів, оскільки
відповідно до 38 Закону Украіни « Про Іпотеку», якщо договір про вдоволення вимог
іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки
будь-якій особі-покулцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до
укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх
осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги
на предмет

іпотеки, про
свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель
несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Як слідує з ч.1
ст.203 ЦК України:
«Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства.»

Згідно до ч.4
ст.38 Закону України «Про Іпотеку» ціна продажу предмету іпотеки встановлюється
за згодою між Іпотекодавцем та їпотекодержателем або на підставі оцінки майна
суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей
вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність
перед іпотекодавцем за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки
та звичайною ціною на нього.

Розподіл коштів
від продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та іншими особами , що мають
зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до
встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки
повертається іпотекодавцю.»

Таким чином,
ОСОБА_3, вирішив продати спірну квартиру та не повідомив про це ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, суттєво порушив їх право на першочергове придбання   спірної квартири, а продав спірну квартиру
без узгодження ціни квартири, значно нижче її ринкової вартості завдав
позивачеві значні збитки.

При таких
обставинах, суд дійшов до висновку про те, що договір купівлі - продажу спірної
квартири повинний бути визнаний недійсним.

Вирішуючи питання
щодо стягнення моральної шкоди на користь позивачів, суд дійшов до висновку про
те, що позов в цієї частини також підлягає задоволенню в повному обсязі,
оскільки відповідач ОСОБА_3своїми
діями   залишив позивачів без житла.

Керуючись ст.ст.
10,11, 57,60,61, 212-215,218 ЦПК України, ст.38 Закону України «Про Іпотеку»
ст.ст. 203 , 1167 ЦК України   , суд,-

Вирішив :

Позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,   ОСОБА_4 , ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання договоров
купівлі - продажу недійсним задовольнити.

Визнати договір
купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений ІНФОРМАЦІЯ_5року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, ОСОБА_5 - недійсним.

Визнати договір
купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 16.08.06 р. між ОСОБА_4, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 - недійсним.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 20 000
грн.

На рішення суду
може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а також апеляційна скарга протягом двадцяти днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.