Справа №2-2041/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2007
року Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого судді -Білецької A.M. при секретарі -
Богданович А.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.  Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Державного підприємства «Завод ім.
Малишева» про стягнення заборгованості по заробітній платі,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач,  ОСОБА_1,
звернулась з позовом до відповідача,
Державного підприємства «Завод ім.
Малишева» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В
обгрунтування позову зазначила,  що
працювала у відповідача з 11 червня 1990 року на посаді інженера -
конструктора,  інженера - конструктора 1
категорії. Розпорядженням № 37 від 26 лютого 2007 року,  її,
позивача,  було звільнено на
підставі ч.3  ст.  38 КЗпП України. Однак,  адміністрацією відповідача в порушення
законодавства про працю не виплачено заробітну плату. Заборгованість із
заробітної плати разом із вихідною допомогою складає на день звільнення становить
5646,  51 гривень. Порушуючи  ст.
116 КЗпП України,  відповідач не
виплатив належну суму у день звільнення. На підставі  ст.
117 КЗпП України,  відповідач
повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку
у сумі 1635,  78 гривень. Просила
стягнути з відповідача на свою користь вказані суми.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги уточнила,  просила стягнути з відповідача на свою
користь остаточний розрахунок в сумі 5646,
51 гривень та середній заробіток за весь час затримки остаточного
розрахунку у сумі 3271,  56 гривень.

Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Суд вислухавши
пояснення позивача,  дослідивши матеріали
справи,  прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено,  що позивач,  ОСОБА_1,
працювала у відповідача з 11 червня 1990 року на посаді інженера -
конструктора,  інженера - конструктора 1
категорії. Розпорядженням № 37 від 26 лютого 2007 року,  її,
позивача,  було звільнено на
підставі ч.3  ст.  38 КЗпП України. Однак,  адміністрацією відповідача в порушення
законодавства про працю не виплачено заробітну плату. Заборгованість із
заробітної плати разом із вихідною допомогою складає на день звільнення
становить 5646,  51 гривень.
Порушуючи  ст.  116 КЗпП України,  відповідач не виплатив належну суму у день
звільнення. На підставі  ст.  117 КЗпП України,  відповідач повинен виплатити середній
заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку у сумі 3271,  56 гривень.

Всього,  відповідач повинен сплатити на користь
позивача заборгованості по заробітній платі 5646, 51 гривня та 3271, 56 гривень
за весь час затримки остаточного розрахунку,
а разом - 8 873, 02 гривень.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,  209,  212,
214-215,  224-226 ЦПК
України,   ст.  121 Констуції України,   ст.
24 Закону України «Про оплату праці»,
ст.  115-117 КЗпП України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Стягнути
з Державного підприємства «Завод ім.
Малишева» на користь ОСОБА_1заборгованість по заробітній платі
5646,  51 гривня та 3271, 56 гривень
середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку,  а разом - 8873, 02 гривень.

Стягнути
з Державного підприємства «Завод ім.
Малишева» на користь держави 88, 73 гривень державного мита.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції,
або в порядку ч.4  ст.  295 ЦПК України.