Справа 22-49542007 рік
інстанці Федорчук М.М.
Доповідач Голубинський A.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007
року
м. Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого
судді Голубинського A.M.,

суддів Жданової B.C., Прокопчук Л.М.
при секретарі Бондаренко Н.М.

за участю
представника позивачаОСОБА_1, позивача ОСОБА_2., представників відповідача
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу Донецького
спеціалізованого налагоджувального управління „Теплоенергоавтоматика" на
рішення Калінінського районного суду м. Донецька Донецької області від 06
квітня 2007 року по справі за позовом прокурора Калінінського району м.
Донецька в інтересах ОСОБА_2 до спеціалізованого налагоджувального управління
„Теплоенергоавтоматика" філії Державної акціонерної компанії
„Донбасвуглеавтоматика" про зобов"язання надати довідку про розмір
заробітної плати для перерахування пенсії по інвалідності, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Калінінського районного суду м. Донецька Донецької області від 06 квітня 2007
року за позов прокурора Калінінського району м. Донецька в інтересах ОСОБА_2 до
Спецілізованого налагоджувального управління „Теплоенергоавтоматика" філії
Державної акціонерної компанії „Донбасвуглеавтоматика" про
зобов"язання надати довідку про розмір заробітної плати для перерахування
пенсії по інвалідності задоволений частково.

В апеляційній
скарзі Спеціалізоване налагоджувальне управління „Теплоенергоавтоматика"
філії Державної акціонерної компанії „Донбасвуглеавтоматика" просило
рішення суду від 06 квітня 2007 року скасувати, в частині застосування
„Постанови ЦК КПРС,
Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 07.05.1986 року №
524-156 „Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників
підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної станції", Постанови
Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 року № 665-195 „Про умови оплати
праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та
установ, зайнятих на роботах, пов"язаних з ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильської АЕС та попередження забруднення навколишнього середовища".
В апеляційній скарзі апелянт посилався на те ,що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи та вимогам процесуального права.

Звертаючись до
суду з даним позовом прокурор Калінінського району м. Донецька посилався на те,
що при проведенні перевірки по зверненню ОСОБА_2. було встановлено, що він у
1987 році працював у відповідача і був призваний на військові збори в
зв"язку з ліквідацією аварії на Чорнобильської АЕС. У складі військової
частини №83279 з 20.12.1987 року по 14.03.1988 року залучався до робіт по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Зазначене підтверджується довідкою
вищевказаної військової частини №1771/15 від 03.03.1988 року та витягом з
наказу №75 від 14.03.1988 року про право на підвищення окладу та додаткову
відпустку. Після закінчення зборів повернувся на основне місце роботи у
відповідача та подав до бухгалтерії названі вище довідки та довідку №75 від
14.03.1988 року про оплату вихідних та святкових днів. Згодом у зв"язку з
погіршенням стану здоров"я йому була призначена пенсія по інвалідності,
розмір якої визначено на підставі довідки №49/1 від 30.01.1995 року про
нарахування йому заробітку за роботу в зоні відчуження, яка була видана ОСОБА_2
відповідачем Згідно довідки Центрального архіву Міністерства Оборони України №
512430 від 28.06.1995 року ОСОБА_2 працював у зонах небезпеки №2 та №3, а тому
має право на перерахунок заробітної плати та нарахування пенсії, виходячи з
кратності оплати праці 5 - по 3 зоні, 4 - по 2 зоні в той час як у довідці
виданою військовою частиною , яка була підставою для нарахування заробітку
ОСОБА_2 зазначена кратність в 3-х та 2-х кратному розмірі. Враховуючи наведене
вважає незаконною відмову відповідача у видачі відповідної довідки. Крім того
вважає, що довідка №49/13 про заробітну плату, яка видана відповідачем
30.01.1995 року не відповідає діючим на той час нормативно-правовим актам, а
також до неї не включено премію у розмірі 60% тарифної ставки та заробіток у
неробочі (вихідні та святкові) дні розрахований без урахування підвищення
тарифної ставки на 100% та кратності. Прокурор просив задовольнити заявлені
вимоги.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення особи яка брала участь у розгляді справи, перевірив
матеріали справи , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, суд першої інстанції дав належну оцінку наданим сторонами
доказам і у відповідності до вимог матеріального та процесуального права
прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог
прокурор Калінінського району м. Донецька.

Судом першої
інстанції в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 працював у відповідача ,
та як військовозобов"язаний з 20 грудня 1987 року був призваний для
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і у складі військової частини №83279 брав
участь у вказаних роботах по 14 березня 1988 року, після чого повернувся на
роботу до відповідача, яким на підставі наданих військовою частиною документів,
йому була нарахована та виплачена заробітна плата за вказаний період. В
подальшому ОСОБА_2 була встановлена друга група інвалідності, яка
пов"язана з виконанням робот по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та
призначена пенсія, нарахування якої проведено на підставі довідки № 49/13 від
30.01.1995 року виданої відповідачем.

Приведені в
апеляційній скарзі та в судовому засіданні представниками відповідача доводи
про те, що 30.01.1995 року відповідачем вже видаваласьОСОБА_2довідка про
розрахунок заробітної плати і яка визнана рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька законною , на думку апеляційного суду зводяться до переоцінки
висновків суду і не містять підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

З урахуванням
наведеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду відповідає обставинам
справи та вимогам процесуального і матеріального права, а тому підстав для його
скасування чи зміни не має.

Керуючись
ст.ст.307,308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Донецького спеціалізованого налагоджувального управління
„Теплоенергоавтоматика" відхилити.

Рішення
Калінінського районного суду м. Донецька Донецької області від 06 квітня 2007
року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.