Справа
№ 22-6581
у І інстанції: Васильєва Т.М.
Доповідач: Лесько А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року  листопада  місяця 21 дня                                 Колегія
суддів судової палати в

цивільних
справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Лесько А.О.,  суддів: Усика Г.І.,
Кравець В.А.,  при
секретарі: Шаховніній М. О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Державної спеціалізованої ( воєнізованої ) аварійно-рятувальної служби
МНС України на рішення Шевченківського районного суду м.  Києва від 22 травня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Державної спеціальної (воєнізованої)
аварійно-рятувальної служби МНС України ,
Штабу ДСВАРС МНС України про зміну формулювання причини звільнення,  скасування наказу,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,  вихідної допомоги,  перерахунку заробітної плати,  невиплаченого розміру матеріальної
допомоги,  оплати невикористаної
відпустки,  зобов'язання здійснити оплату
тимчасової непрацездатності,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 22 травня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково.

Змінено
формулювання причини звільнення   ОСОБА_1
з роботи   з посади
начальника  управління  оперативного
реагування  на     надзвичайні  ситуації
штабу оперативного реагування Головного управління ДСВАРС з п.4  ст.  40
КЗпП України та постановлено вважати його звільненим із займаної посади по
п.1  ст.
40 КЗпП України з 27 березня 2006 року в зв'язку з реорганізацією ДСВАРС
МНС України.

Стягнуто
з правонаступника Штабу Державної спеціальної ( воєнізованої)
аварійно-рятувальної служби МНС України на користь ОСОБА_1 середній заробіток
за час вимушеного прогулу в сумі 52320 грн. 56 коп.; матеріальну допомогу на
оздоровлення в сумі 2968 грн.,  моральну
шкоду в сумі 1000 грн.,  а всього
стягнуто 56288 грн. 56 коп.

Зобов'язано
Штаб Державної спеціальної ( воєнізованої) аварійно-рятувальпої служби МНС
України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної
відпустки за період його роботи з 27 березня 2006 року по 22 травня 2007 року
та допомогу у період його непрацездатності з 27 лютого 2006 року по 24 березня
2006 року.

Скасовано
наказ Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС
України № 236-к від 17 листопада 2005 року про оголошення ОСОБА_1 догани.

В решті позовні
вимоги залишені без задоволення .

Стягнуто
зі штабу ДСВАРС МНС України на користь держави судовий збір в сумі 571 грн. 38
коп.

Стягнуто
зі Штабу ДСВАРС МНС України на розрахунковий рахунок Шевченківського районного
суду м.  Києва витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн..

В
апеляційній скарзі ДСВАРС просить скасувати рішення суду першої інстанції та
направити справу на новий розгляд . Вказує на те,  що суд не врахував,  що відповідачу стало відомо про існування
листків непрацездатності тільки під час розгляду справи,  суд невірйо оцінив показання свідків
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4,
які мали істотне значення,
безпідставно зробив висновок про ліквідацію ДСВАРС як юридичної особи та
невірно зобов'язав Штаб ДСВАРС виконати всі дії щодо позивача.

Заслухавши
пояснення осіб,  які приймали участь у
справі ,  дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що   апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Наказом
від 07 січня 2005 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу начальником управління
оперативного реагування на надзвичайні ситуації - заступником начальника штабу
оперативного реагування Головного управління Державної спеціальної
(воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України за переведенням з
Західного РСВАРЗ з оплатою праці згідно контракту від 07 січня 2005 року (а.с.
9).

Наказом
від 27 лютого 2006 року № 57-к ОСОБА_1 звільнено з роботи по п.4
ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин у зв'язку з
відсутністю на робочому місці 27 лютого 2006 року.(а.с.  10).

Відповідно
до п.4  ст.  40 КЗпП України трудовий договір,  укладений на невизначений строк,  а також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку прогулу ( у тому числі відсутності на
роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Як видно
з листка непрацездатності серія НОМЕР_1 ,
ОСОБА_1 з 27
лютого по 24 березня 2006 року був непрацездатним у зв'язку з хворобою (а.с.
16).

За таких
обставин суд першої інстанції обґрунтовано вважав,  що ОСОБА_1 звільнений із
займаної посади за прогул   з порушенням
вимог трудового законодавства.

.
Наказом № 272 від 18 жовтня 2005 року Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи «Про удосконалення структури Державної спеціальної
(воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України» було реорганізовано
Центральний,  Східний,  Західний та Південний регіональні спеціальні
(воєнізовані) аварійно-рятувальні загони ДСВАРС шляхом виділення з їх складу
гірничорятувальних,  аварійно-рятувальних
,  пошуково - рятувальних загонів,  морських та річкових координаційних
центрів,  яким надано статус юридичних
осіб з 1 січня 2006 року. Начальнику ДСВАРС наказано забезпечити здійснення
комплексу заходів ,  передбачених
трудовим законодавством,  щодо вирішення
питань вивільнення працівників та їх подальшого працевлаштування (а.с. 12-13).

Згідно
наказу № 295 Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 31 жовтня 2005
року «Про Штаб ДСВАРС» з метою переведення підрозділів ДСВАРС МНС України до
нової структури служби утворено як головний орган управління Штаб ДСВАРС МНС
України (а.с.  128).

Наказом
№ 389 Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 12 грудня 2005 року були
внесені зміни до наказів № 272 від 18 жовтня 2005 року та № 295 від

31
жовтня 2005 року,  згідно яких наказано
реорганізувати ДСВАРС шляхом поділу зі створенням до 1 січня 2006 року   на базі:

Головного
управління ДСВАРС - органів управління ДСВАРС та окремих управлінь із
забезпечення безпеки на водних об'єктах та об'єктах туристичної діяльності;

Центрального,  Східного,  Західного та Південного регіональних
спеціальних

(воєнізованих) аварійно-рятувальних загонів - гірничорятувальних,  аварійно-

рятувальних,        пошуково-рятувальних      загонів,       морських      та
річкових

координаційних
центрів та допоміжних підрозділів ДСВАРС.

Реорганізацію
і здійснення процедури припинення юридичної особи ДСВАРС та державну реєстрацію
суб'єктів господарювання,  що
створюються,  здійснювати відповідно до
чинного законодавства. Процедуру припинення юридичної особи ДСВАРС розпочати з
01 січня 2006 року. Правонаступником ДСВАРС,
що реорганізується є Штаб ДСВАРС - у частині,  що стосується Головного управління ДСВАРС,  що реорганізується (а.с. 14).

Наказом
№ 183 від 14 грудня 2005 року «Про здійснення заходів щодо реорганізації
ДСВАРС» було попереджено під розпис працівників Головного управління
регіональних загонів ДСВАРС про реорганізацію та наступне звільнення через два
місяці з дня попередження у разі неможливості працевлаштування з дотриманням вимог
частин третьої,  четвертої  ст.  32
КЗпП України (а.с. 15).

14
грудня 2005 року було видано наказ № 185 «Про припинення юридичної особи ДСВАРС
МНС України,  що реорганізується»,  яким було створено комісію для здійснення
процедури припинення юридичної особи ДСВАРС та визначено здійснити заходи з
проведення державної реєстрації припинення ДСВАРС ,  що реорганізується та до 26 лютого 2006 року
подати Державному реєстратору відповідні документи (а.с. 117-118).

30
грудня 2005 року у газеті «Урядовий кур'єр» було розміщено оголошення про
реорганізацію ДСВАРС та припинення юридичної особи ДСВАРС МНС України разом із
філіями (а.с. 43).

Як
роз'яснено в п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06
листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» ,  у випадку,
коли працівника звільнено без законних підстав або з порушенням
встановленого порядку,  але поновити його
на роботі неможливо внаслідок ліквідації установи,  суд визнає звільнення неправильним і
зобов'язує ліквідаційну комісію або власника виплатити цьому працівникові
заробітну плату за час вимушеного прогулу. Одночасно суд визнає працівника
звільненим за п.1  ст. 40 КЗпП України.

Як видно
з листа Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.  Києва від 21 липня 2006 року,  25 травня 2006 року ДСВАРС була подана заява
про зняття з обліку в зв'язку з припиненням юридичної особи (
реорганізація)(а.с. 126)

Згідно
листа відділення державного казначейства у Шевченківському районі м.  Києва від 20 липня 2006 року правонаступником
по зобов'язаннях ДСВАРС є Штаб ДСВАРС МНС України ( а.с. 127)

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку,  що поновити позивача на роботі
неможливо,  вірно визнав його звільненим
по п.1  ст.  40 КЗпП України та стягнув на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу ,
матеріальну допомогу на оздоровлення та відшкодування моральної шкоди.

Рішення
суду першої інстанції законне і обґрунтоване,
доводами апеляційної скарги не спростовується,  тому підстав для його зміни чи скасування не
має.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.  ст. 303,  307,
308,  314 ЦПК України,  судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Державної спеціальної (воєнізованої)
аварійно-рятувальної служби МНС України відхилити.

Рішення     Шевченківського  районного
суду м. Києва від 22  травня  2007
року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили.