Справа №2п-500/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

13
квітня 2007 року                                         Комсомольський
міський суд

Полтавської
області

в складі
: головуючого судді                          Окунь
Т.В.

при
секретарі                                                  Гончар
С. Т.

з участю
позивачів                                         ОСОБА_1.,  ОСОБА_3

відповідачів                                                    ОСОБА_5  ОСОБА_6

представника
відповідачів                            ОСОБА_7

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Комсомольську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,  що діє в інтересах малолітнього
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до
ОСОБА_5,  ОСОБА_6 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним,  за зустрічним
позовом ОСОБА_5,  ОСОБА_6 до
ОСОБА_1,  ОСОБА_3 про визнання договору
дійсним (третя особа з боку відповідачів - приватний нотаріус Комсомольського
міського нотаріального округу Куц
CO.),

встановив:

ОСОБА_1.,  ОСОБА_3. звернулись до суду із зазначеним
позовом,  в якому просять визнати
недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,  посвідчений 26 грудня 2006 року приватним
нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Куцом С. О.

Заявлені
вимоги,  повністю підтримані позивачами в
судовому засіданні,  обґрунтовуються
посиланням на порушення відповідачами вимог чинного законодавства при укладенні
ними угоди купівлі-продажу спірної квартири,
оскільки на момент посвідчення згаданої угоди припинилось представництво
за довіреністю,  згідно із якою діяв
ОСОБА_4,  продавши квартиру своїй дружині
ОСОБА_5,  діючи за довіреністю від імені ОСОБА_8 ,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідачі
- подружжя ОСОБА_5  позов не визнали.
Звернулись до суду із зустрічним позовом ( а.с.
27-28),  в якому просили суд
постановити рішення,  яким визнати
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 дійсним,  оскільки за життя ОСОБА_8  домовилися щодо усіх істотних умов
договору,  і по суті відбулося повне
виконання договору,  що підтверджується
розпискою померлого. Відповідачі зазначили,
що договір по суті не був посвідчений лише нотаріально,  але воля власника була виконана - він отримав
гроші,  і передав у власність квартиру. З
зазначених підстав ОСОБА_4 та ОСОБА_6. просять задовольнити позов про визнання
договору дійсним,  і відмовити позивачам
в задоволенні позову.

Третя
особа по справі - приватний нотаріус Куц
C.O. направив до суду
заяву про розгляд справи в його відсутність. Вирішення справи по суті залишає
на розсуд суду (а.с. 42).

Заслухавши
пояснення осіб,  які беруть участь у
справі,  та дослідивши надані ними на
обгрунтування пред'явлених позовів та заперечень докази,  суд вважає,
що вимоги ОСОБА_1. та ОСОБА_3. підлягають до задоволення з наступних
підстав:

Відповідно
до роз'яснень,  що містяться в п.16-е
Постанові Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про визнання угод
недійсними" визнання угоди недійсною може мати місце і після смерті
громадянина,  який був її учасником.  Такі вимоги можуть бути заявлені другою
стороною,  спадкоємцями померлого або
іншими зацікавленими особами.

ОСОБА_7
є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.  16),
матір'ю якого є ОСОБА_1. та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16),  матір'ю якого є ОСОБА_3. Певний час кожна з них
перебувала з ОСОБА_8  зареєстрованому
шлюбі (а.с. 17),  і діє в інтересах
власної дитини,  як спадкоємця померлого,  пред'явивши згаданий позов.

Спірна
квартира належала на праві приватної власності тітці ОСОБА_8  - ОСОБА_9,  і була
прийнята ним у спадщину після її смерті. Рішенням Комсомольського міського суду
від 08 червня 2006 року (а.с.  29) були
задоволені вимоги ОСОБА_10 / батька відповідачаОСОБА_3/,  що діяв в інтересах ОСОБА_8  (а.с.
30). Рішенням суду ОСОБА_8 в строк до 01 жовтня 2006 року було надано
додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлоїОСОБА_9

02
серпня 2006 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом,  виданого Комсомольською державною
нотаріальною конторою,  КП
"Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації'" було прийняте
рішення про реєстрацію права власності ОСОБА_8
на спірну квартиру (а.с.  34-36).

28
вересня 2006 року ОСОБА_8 своєю довіреністю,
посвідченою приватним нотаріусом Сапко О.Б. уповноважив ОСОБА_5. продати
або обміняти належну йому квартиру на умовах,
та за ціною,  визначених ним на
власний розсуд з наданням права підписати договір купівлі-продажу або
міни,  а також виконувати інші дії,  пов'язані із згаданою довіреністю (а.с.  33). Довіреність було видано строком на три
роки і дійсна до 28 вересня 2009 року. В цей же день ОСОБА_8 склав
заповіт,  яким все своє майно,  де б воно не було і з чого б воно не
складалося,  заповів ОСОБА_5. Заповіт
також було посвідчено приватним нотаріусом Сапко О.Б. (а.с 31)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8
помер (а.с.  15).

26
грудня 2006 року ОСОБА_4,  що діяв від
імені ОСОБА_8 ,  продав,  а ОСОБА_6. купила квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.  19).

Таким
чином,  на момент вчинення угоди
відповідно до п.6 ч.1  ст. 248 ЦК України
представництво ОСОБА_5. за довіреністю ОСОБА_8
припинилось через смерть останнього. Припинення довіреності є
припиненням повноважень представника,  що
відповідно до загальних вимог / ст. 203 ЦК України/,  додержання яких є необхідним для чинності
правочину є підставою для визнання недійсності згаданого правочину відповідно
до ч.1  ст. 215 ЦК України,  згідно із якою підставою недійсності право
чину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог,  які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6  ст. 203 ЦК України. З зазначених підстав
позов ОСОБА_1.,  ОСОБА_3. є обгрунтованим
і таким,  що підлягає до задоволення. Суд
не може не прийняти до уваги також ту обставину,  що згаданий правочин було вчинено
представником всупереч ч.3  ст. 238 ЦК України.

Вирішуючи
питання щодо наслідків недійсності правочину,
суд,  приймаючи до уваги положення
ч.1  ст. 216 ЦК України
враховує,  що недійсний правочин не
створює юридичних наслідків,  крім,  тих,
що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до роз'яснень,  що містяться в п.17 Постанові Пленуму ВСУ
"Про судову практику про визнання угод недійсними " визнаючи угоду
недійсною,  суд,  якщо інше не передбачено законом,  своїм рішення зобов'язує кожну із сторін
повернути другій стороні все одержане за угодою,  а при неможливості повернути одержане в
натурі,  повернути його вартість у
грошах. Приймаючи до уваги,  що недійсна
угода була укладена фактично між подружжям - повернення одержаного за
угодою,  або відшкодування його вартості
в контексті  ст. 216 ЦК України є
неможливим.

Вирішуючи
питання щодо зустрічних позовних вимог про визнання оспорюваної позивачами
угоди дійсною,  суд виходить з
наступного:

Обґрунтовуючи
зустрічні позовні вимоги,  позивачі
ОСОБА_5 зазначили,  що після звільнення
ОСОБА_8  з місць позбавлення волі,  фактично здійснювали за ним догляд і
оплачували його лікування під час його знаходження в спеціалізованому медичному
закладі. Звільнившись з місць позбавлення волі,
ОСОБА_7  в своїй квартирі не
проживав,  через тяжкий стан здоров'я
одразу був направлений на стаціонарне лікування від туберкульозу,  де і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Ще за життя ОСОБА_8
мав намір продати їм квартиру,  що
підтверджено Удовицькими наданою суду розпискою ОСОБА_8  (а.с.
46),  якою він за надану йому
матеріальну допомогу із боку подружжя ОСОБА_5 зобов'язувався нотаріально посвідчити
договір купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1 Згаданою розпискою він підтверджував
також,  що отримав від ОСОБА_5 за період
з грудня 2005 року до вересня 2006 року гроші в сумі 14000 грн. частками по
300-400 грн. щонеділі. Розписку було складено ним 26 вересня 2006 року,  і завірено підписом завідуючим
стац.відділенням лікарні /справжність якої ніким із учасників судового розгляду
не заперечувалась/. Через два дні потому,
28 вересня 2006 рокуОСОБА_5  склав
нотаріально посвідчені заповіт та довіреність на ім'я ОСОБА_5. Договір купівлі
продажу укладений не був. Як пояснив суду ОСОБА_4 угода купівлі продажу не була
укладена з об'єктивної причини - через відсутність витягу БТ1 про реєстрацію
права власності на нерухоме майно,  яка
за поясненням відповідачів видається протягом місяця,  та необхідних коштів на посвідчення угоди
купівлі-продажу. Разом з тим,  ОСОБА_5 не
заперечували також тієї обставини,  що за
життя ОСОБА_8 певним чином висловлював сумніви відносно того,  що його можуть "кинути" з
договором.  Але попри відсутності
нотаріального посвідчення договору,
відповідачі зазначають,  що за
життяОСОБА_5 вони домовилися щодо усіх істотних

умов
договору,  що підтверджується розпискою
та наявностю факту повного виконання умов договору -вони отримали квартиру,  а ОСОБА_8 - гроші в сумі 14000 грн.

Відповідно
до  ст.
220 ЦК України
у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення
договору такий догові є нікчемним.  Якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору,  що підтверджується письмовими доказами,  і відбулося повне або часткове виконання
договору,  але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,  суд
може визнати такий договір дійсним.

Здійснюючи
судочинство на засадах змагальності сторін,
суд,  провівши аналіз
представлених сторонами доказів,  з
врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх
переконливості,  дійшов висновку,  що в суді відповідачами не був доведений факт
ухилення ОСОБА_5  від нотаріального
посвідчення договору,  крім того з
врахуванням реальної вартості спірної квартири (а.с. 40) ,  суд вважає,
що сторони - подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не досягли усіх істотних умов
договору - а саме визначення вартості нерухомого майна.

Щодо
посилання відповідачів на понесені ними витрати на утримання,  догляд та лікування померлого,  то відповідно до вимог  ст.
1232 ЦК України
такий обов'язок може бути покладений на спадкоємців,  і не може бути прийнятий судом в якості
беззаперечного доказу досягнення істотних умов договору в частині визначення
вартості квартири.

З огляду
на вищенаведене,  керуючись,   ст.
ст.  203, 215, 220, 248 ЦК України,   ст.
ст.  213, 215 ЦПК України,  суд,

рішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1,  ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати
недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 укладеному між
ОСОБА_4,  що діяв від іменіОСОБА_5
таОСОБА_6,  посвідченому 26 грудня 2006
року приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Куцом
С. М.  під реєстраційним державним
номером 10203.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі
в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги,  або в порядку,  передбаченому ч. 4  ст.
295 ЦПК України.