РІШЕННЯ

іменем    України

2007 р. листопада місяця «27»
дня,  колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого:        Новікова Р.В. Суддів:        Філатової Є.В. Рижової І. В. При секретарі:        Урденко Г.В. Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в М. Сімферополі апеляційну скаргу   ОСОБА_1
на   рішення    Центрального   районного
суду М. Сімферополя від 21
квітня 2004 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до   Управління   „Кримкоопринкторг"   Кримспоживсоюза   про
стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся з позовом до Управління „Кримкоопринкторг" Кримспоживсоюзу про
стягнення матеріальної шкоди.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що наприкінці квітня
1998 року він
здав муку на реалізацію Сімферопольському міськкоопторгу на суму 3532 грн. Частково
йому була сплачена сума у розмірі 1532
грн.,  2000 грн. залишилися не виплаченими. 03.07.2003 року Київський
районний суд М. Сімферополя засудив посадову особу Сімферопольського
міськкоопторгу ОСОБА_2  за статтею 366 ч.1 КК України
за підробку документів,  у тому числі і
зате,  що він підробив його підпис за
отриману їм суму у повному розмірі. Правонаступником Сімферопольського
міськкоопторгу є відповідач. Просив продовжити строк позовної давності,  посилаючись на те,  що не міг звернутися до суду до розгляду
вказаної кримінальної справи. У зв'язку з викладеним просив стягнути з відповідача
на його користь суму заборгованості з урахуванням інфляції та 3% річних,  а всього 4335 грн.

Рішенням
Центрального районного суду М. Сімферополя від 21.04.2004 року позовні вимоги задоволені. З Управління
„Кримкоопторг" Кримспоживсоюза на користь ОСОБА_1 стягнено 4335 грн. та державне
мито у сумі 51 грн.

Рішенням
апеляційного суду АР Крим від 20.09.2004
року рішення Центрального районного суду М. Сімферополя від 21.04.2004 року було
скасовано,  ухвалено нове,  яким у задоволені позову відмовлено у зв'язку
з пропуском строку позовної давності.

Ухвалою
касаційної інстанції Апеляційного суду Запорізької області від 10.09.2007 року рішення
Апеляційного суду АР Крим від 20.09.2004
року скасовано,  справу направлено на
новий апеляційний розгляд з підстав порушення вимог  ст.
169 ЦПК України.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  колегія вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Судом
правильно встановлено,  що між сторонами
виниклі правовідносини,  які випливають з
договору на реалізацію сільгосппродукції. По справі встановлено і
сторонами   не   оскаржується,    що
позивач   здав      Сімферопольському   горкоопторгу,

Справа
№22-ц-6597/2007р.                                  Головуючий
в 1 інстанції
Гулевич Ю.Г.

Доповідач Філатова Є.В.

2

правонаступником
якого є відповідач,   муку на суму
3532грн.,  але фактично йому було
сплачено тільки 1532 грн.

За таких
обставин суд обґрунтовано поклав на відповідача обов'язок сплатити решту суми
за договором,  що не суперечить
вимогам  ст. 406 ГК України,  діючого на час виникнення правовідносин.
Помилкове посилання суду на  ст. 441 ГК
України не впливає на правильність зазначених висновків.

Задовольняючи
позов,  суд дійшов висновку,  що позовні вимоги ґрунтуються на законі,  строк на захист порушеного права підлягає
продовженню в наслідок поважних причин його пропуску.

Колегія
не може погодитися з доводом апеляційної скарги про відсутність таких причин.
Зі справи убачається,  що обставини,  що пов'язані з виплатою спірної суми,  були предметом перевірки по кримінальній
справи,  провадження по якої порушено до
спливу строку позовної давності.

Саме
вироком суду від 3.07.2003р. було встановлено,
що квитанцію про нібито-сплату позивачеві спірної суми було
підроблено,  за що винну посадову особу - ОСОБА_2  було засуджено по  ст. 366 ч.1 УК України. Цивільний позов у кримінальний справі не
розглядався. Згодом позивач звернувся до суду з цим позовом.  За таких обставин колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції і вважає,
що строк позовної давності було пропущено позивачем з поважних причин.

Довід
скарги про те,  що суд не вказав,  з якого саме рахунку відповідача слід
стягнути кошти,  не є поводом для
скасування рішення,  оскільки це питання
у разі необхідності може бути у вирішено шляхом роз'яснення рішення в
порядку  ст. 221 ЦПК України.

Разом з
тим,  довід про те,  що суд необґрунтовано застосував  ст.  .214 ГК України
1963р. за весь період затримки виконання зобов'язання,  заслуговує на увагу. Але,  враховуючи,
що позивач не підтримує вимог в частині стягнення 3% річних,  колегія у зазначеній частині скасовує рішення
і відмовляє в позові. В решті вимог рішення є законним і обґрунтованим,  підстав для його скасування немає.

Керуючись
п.3, 4 ст. 309, 316 Цивільного процесуального кодексу України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково,
рішення Центрального районного суду М. Сімферополя від 21 квітня 2004 року в частині
стягнення 3% річних
скасувати,  відмовити в позові в цій
частині. В решті вимог це ж рішення залишити без змін,  стягнувши з Управління
„Кримкоопринкторг" Кримспоживсоюза на користь ОСОБА_1 3990грн.,  на користь місцевого бюджету судовий збір в
сумі 51грн. та витрати на ІТО 30 грн.

Рішення набуває чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено в
касаційну інстанцію до Верховного Суду України протягом двох місяців зі дня
проголошення.