Справа №22ц-3873/2007 р.
Головуючий в суді 1 інстанції Корнієнко С.В.
Доповідач в суді 2 інстанції Даценко Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області в складі:

головуючого
судді Приходька К.П.,

суддів Олійника
В.І., Даценко Л.М.,

при секретарі
Зозулі Н.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Кредитної спілки „Аккорд" в особі Васильківського відділення Кредитної
спілки „Аккорд" на ухвалу судді Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 15 жовтня 2007 року у справі за заявою Кредитної спілки „Аккорд" в особі
Васильківського відділення Кредитної спілки „Аккорд" про видачу судового наказу, -

встановила:

У жовтні
2007 року Кредитна спілка „Аккорд"
в особі Васильківського відділення Кредитної спілки „Аккорд" звернулася до
суду із заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на
користь заявника кредиту в сумі 3690, 40 грн., боргу за процентами в сумі 317,
24 грн., судового збору в сумі 25, 50 грн. та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 15, 00 грн. з підстав, передбачених ст. ст.
95-98 ЦПК України, тобто в порядку наказного провадження.

Ухвалою
судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2007
року у прийнятті даної заяви відмовлено з підстав, передбачених ст. 100 ЦПК
України.

На
вказану ухвалу подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить її скасувати,
як незаконну.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Відмовляючи у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, суддя виходив з того, що заява не відповідає вимогам
ст. 98 ЦПК України, і що вимоги заяви в частині нарахування сум заборгованості
по процентам необхідно вважати спором про право, які підлягають розгляду в
позовному провадженні.

Однак, з
такими висновками судді погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно
п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено
вимогу, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про право.

Як
вбачається із матеріалів справи, заява про видачу судового наказу ґрунтується
на правочині, вчиненому у письмовій формі, та відповідає формі і змісту
відповідно до вимог ст. 98 ЦПК України.

Судом
встановлено, що сума боргу ОСОБА_1 складається не лише із суми заборгованості
за кредитом, але й сум заборгованості по процентам, нарахування яких необхідно
вважати спором про право.

Про те,
суддя не звернув уваги на те, що як сума кредиту, так і проценти за
користування кредитом на фактичний залишок суми кредиту, виходячи із розрахунку
0, 1151 за кожний день користування кредитом; передбачені п. 1.1, п. 2.1-2.3
договору № 824 ВАС від 22.04.2006 р.
(а. с 18)

Оскільки
проценти за користування кредитом передбачені договором про надання кредиту від
22.04.2006 р., то колегія
суддів вважає безпідставним висновок суду про те, що нарахування сум
заборгованості по процентам необхідно вважати спором про право.

З
урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суддя безпідставно відмовив у
прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки із заяви про видачу
судового наказу і поданих документів не вбачається спору про право.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги
заслуговують на увагу, ухвала судді від 15 жовтня 2007 р. підлягає скасуванню,
а справа - направленню до суду першої інстанції з передачею питання на новий
розгляд відповідно до вимог п.3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись
ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Кредитної спілки „Аккорд" в особі Васильківського відділення
Кредитної спілки „Аккорд" задовольнити.

Скасувати
ухвалу судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15
жовтня 2007 року і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до вимог ст. 324
ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не
перешкоджає провадженню в справі.