Справа №2-245/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 липня
2007 року          Борзнянський районний
суд Чернігівської області в складі:

головуючого
судді                                                                    Луговця
О.А.

при
секретарі                                                                             Чорнуха
Н.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Борзна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  співвідповідачі -ОСОБА_3, ОСОБА_4,  третя особа -Борзнянська державна нотаріальна
контора,  про визнання права власності на
Уг частину домоволодіння,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про визнання права власності на 1/2
частину домоволодіння,  яке розташоване
вАДРЕСА_1  посилаючись на те,  що дане домоволодіння входить до складу спадкового
майна після померлогоІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5,
з яким вона проживала останні 5 років до його смерті однією сім"єю,  а тому вона має право на спадкування разом з
іншими спадкоємцями.

В
судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали в
повному обсязі й пояснили,  що ОСОБА_1. з
1977 по 1985 роки проживала спільно зОСОБА_5. без укладення шлюбу однією
сім"єю вАДРЕСА_1,  працювали в
місцевому колгоспі. В 1985 році вони переїхали до АДРЕСА_2,  де також працювали в місцевому
сільгосппідприємстві. В ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5. помер й після нього відкрилася
спадщина. В порядку спадкування вона оформила на себе право власності на Уг
частину домоволодіння в АДРЕСА_2,  на іншу частину домоволодіння в нотаріальну
контору з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого ОСОБА_2
Вважає,  що вона також має право на Уг
частину домоволодіння в АДРЕСА_1,  як спадкоємець четвертої черги за
законом,  яку необхідно допустити до
спадкування разом з тією черговістю,  що
й у відповідача ОСОБА_2.,  оскільки вона
з померлимОСОБА_5. тривалий час опікувалися,
матеріально забезпечували одне одного.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив,  що він являється сином померлого в
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 має право на спадкування після нього,  як спадкоємець першої черги за законом,  в зв"язку з чим і подав заяву до
Менської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вважає,  що позивачка не має права на частину
домоволодіння в АДРЕСА_1 в
порядку спадкування,  оскільки вона при
подачі до нотаріальної контори не вказала наявність його,  як спадкоємця померлого батька,  позивачка та батько після 1985 року в даному
домоволодінні не проживали,  а також
право власності на частину спірного домоволодіння мають і його дружина та діти.

Будучи
залученими до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 позов не визнала
і пояснила,  що покійнийОСОБА_5. у 1988
році був виписаний з спірного житлового будинку,  яке відносилося до типу колгоспного
двору,  а тому втратив зв"язок з цим
домоволодінням.

Співвідповідач
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала з тих підстав,  що і її батько ОСОБА_2

Представник
третьої особи - Борзнянської державної нотаріальної контори в судове засідання
не з"явився,  подавши заяву про
розгляд справи без їх участі.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до слідуючого
висновку.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_1. таОСОБА_5. з 1977 по 1985 роки проживали однією сім"єю без
укладення шлюбу в АДРЕСА_1,  а з 1985
року по 2005 рік -

в АДРЕСА_1.ОСОБА_5. помер ІНФОРМАЦІЯ_1 й
після його смерті відкрилася спадщина на яку має право позивачка в силу  ст. 1264 ЦК України,  як
спадкоємець четвертої черги за законом,
та відповідач ОСОБА_2,  як син
померлого - спадкоємець першої черги за законом.  ОСОБА_1. та ОСОБА_2 прийняли спадщину шляхом
подачі відповідних заяв до Менської державної нотаріальної контори. Зазначені
обставини не оспорюються сторонами й підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно
до  ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної
особи,  яка померла (спадкодавця),  до інших осіб (спадкоємців).

Згідно  ст.
ст. 1218,  1220 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та обов"язки,  що належали спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; часом відкриття спадщини є
день смерті особи.

Як
вбачається з довідок Ховмівської сільської ради №687 від 20 червня 2007 року та
№704 від 02 липня 2007 року,  станом на
15.04.1991р. в домоволодінні поАДРЕСА_1 проживали і були прописані
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4- відповідачі
по справі,  дане домоволодіння
відносилося до типу колгоспний двір,  в
зв"язку з чим зазначеним особам виконкомом Ховмівської сільської ради й
було видано свідоцтво про право власності на дане домоволодіння від 05 липня
2007 року,  що узгоджується з положеннями
п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. "Про
судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності (із
змінами та доповненнями).ОСОБА_5. будь-який правовий зв"язок з вказаним
домоволодінням втратив,  оскільки з 1985
року став проживати в іншій місцевості,
а тому й не був включений до переліку осіб,  які мають частку в праві власності на це
домоволодіння.

Таким
чином,  оскільки на час смерті
ОСОБА_5дане домоволодіння йому не належало,
а отже й не входило до складу спадкового майна,  тому безпідставними є доводи позивачки та її
представника про застосування до спірних правовідносин положень  ст.
ст. 1259,  1264 ЦК України щодо її
спадкоємства після померлого ОСОБА_5на домоволодіння в АДРЕСА_1 Також,  виходячи з принципу непорушності права
власності,  визначеного  ст. 4 Конституції України,   ст.
ст. 321,  328 ЦК України,  суд не може взяти до уваги й твердження
представника позивачки про незаконність рішення виконкому Ховмівської сільської
ради №15 від 26 червня 2007 року,  яким
було вирішено оформити право власності на спірне домоволодіння за
відповідачами,  та виданого на його
підставі відповідачам свідоцтва про право власності на нерухоме майно,  оскільки зазначені рішення органу місцевого
самоврядування та правоустановлюючий документ про право власності позивачкою у
встановленому законом порядку не були оскаржені і є чинними на час розгляду
справи.

Тому,  враховуючи вищевказані обставини,  вимоги позивачки є необгрунтованими й не
підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. 41 Конституції України,   ст.
ст. 321,  328,  1216,
1218,  1220,  1258,
1259,  1261,  1264,
1268 ЦК України,   ст.
ст. 10,  11,  60,
88,  208,  212-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
співвідповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа - Борзнянська державна нотаріальна контора,  про визнання права власності на Уг частину
домоволодіння,  - відмовити повністю.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської
області через Борзнянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.