Справа № 2-668/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

06 червня 2007 року                                                                 м. Запоріжжя

Комунарський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді                                                                   Амброскіна В.Л.,

при секретареві                                                                                   Цепа Л.Ф.,

за участю
позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їх представника ОСОБА_3, представника Запорізької міської ради ОСОБА_4, представника Орендного
підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації
ОСОБА_5, представників ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_6 та ОСОБА_7, приватного нотаріуса Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_8 та представника ACT «Вексель» ОСОБА_9, розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації, ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8, 3-тя особа ACT «Вексель», про визнання недійсними
договору купівлі-продажу та іпотечного договору,
звільнення квартири від заборони на відчуження та поновлення реєстрації права
власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаними вимогами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі у позовній
заяві зазначили, що ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_1, згідно із договору купівлі-продажу від 29.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим НОМЕР_1.
Але, 07.03.2006 року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8, було посвідчено договір
купівлі-продажу між невідомою особою, що діяла від імені ОСОБА_2
та ОСОБА_11, за реєстраційним НОМЕР_2, згідно
якого ОСОБА_11 набув право власності на належну позивачу квартиру. В той же день, приватним нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим НОМЕР_3, було посвідчено
іпотечний договір між ОСОБА_11 і Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», предметом якого є спірна квартира і на цю
квартиру було накладено заборону на відчуження.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої позовні вимоги
уточнили та просили суд визнати спірний договір
купівлі-продажу та іпотечний договір недійсними, звільнити квартиру від заборони на відчуження, а також скасувати реєстрацію
права власності на зазначену квартиру на підставі
дублікату договору купівлі-продажу та поновити реєстрацію права власності на
підставі оригіналу договору купівлі продажу від 29.06.2005 року.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вона із ОСОБА_2
знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 2003 року
та в період шлюбу ними було придбано спірну квартиру, яку було оформлено на її чоловіка. У зазначеній квартирі вони
постійно проживають з грудня 2005 року, правовстановлюючі
документи на квартиру та технічний паспорт нікому не передавали та не втрачали,
але у жовтні 2006 року дізналися про те, що ця квартира
була продана за договором купівлі-продажу від 07.03.2006 року та вона знаходиться під забороною на відчуження за
іпотечним договором.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що у період шлюбу з ОСОБА_1
ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 та її було оформлено на нього. З початку вересня по листопад 2005
року в цієї квартирі вони робили ремонт, а з грудня 2005 року постійно в неї проживають. В жовтні 2006 року вони
вирішили продати цю квартиру та дізналися про те, що вона продана
за договором купівлі-продажу та знаходиться під забороною на відчуження за іпотечним договором. Але він спірну
квартиру не продавав та договору купівлі-продажу не підписував, документів для
її' продажу не замовляв та до них ніхто з цього приводу не звертався. Стосовно цього випадку було порушено кримінальну справу за ч.4
ст.190 КК України за фактом шахрайських дій щодо заволодіння належної йому квартирою. Крім того, ОСОБА_2 пояснив, що
свій паспорт та документи на квартиру він не втрачав
та нікому не передавав, а ключі від квартири знаходяться тільки у нього з
дружиною, та інші особи доступу до квартири не мали.

Представник позивачів ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю підтримала
позицію позивачів та вважала, що іх позовні вимоги підлягають повному
задоволенню.

Представник Запорізької міської ради ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні
вимоги визнала повністю та пояснила, що не заперечує проти їх
задоволення.

Представник ОП ЗМБТІ ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав
повністю та пояснив, що згідно із матеріалів справи НОМЕР_4 на житловий будинок
АДРЕСА_1, 15.07.2005 року було проведено
реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.2005 року, посвідченого
приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_10 за реєстровим НОМЕР_1. Після цього,

01.12.2005  року було проведено перереєстрацію права
власності на цю квартиру за ОСОБА_2, але

вже на підставі дублікату вказаного договору купівлі-продажу та 08.12.2005
року було виготовлено витяг з

реєстру прав власності. За ОСОБА_11 перереєстрації права власності не
проводилось. Крім того, ОСОБА_5 пояснив, що ОП ЗМБТІ проводило лише
реєстрацію права власності на підставі правовстановлюючих

документів.

Представник ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_6 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль». В березні 2006 року
ОСОБА_11 звернувся з проханням про видачу кредиту для покупки вторинного житла
та ним було надано необхідні для цього документи, в результаті чого між ним та Акціонерним поштово-пенсійним банком
«Аваль» було укладено іпотечний договір, предметом якого була спірна
квартира.

Представник ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_7, у судовому засіданні
повністю підтримала позицію ОСОБА_6 та
пояснила, що вважає що експертиза, яку було проведено по кримінальній справі не
може вважатися належним доказом, оскільки в рамках цієї цивільної справи вона
не призначалась, але клопотання про призначення
відповідної експертизи заявляти відмовилась та вважала, що до закінчення досудового слідства по кримінальній справі порушеної за
фактом шахрайства стосовно спірної квартири не можна належним чином вирішити цю
цивільну справу.

Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 у
судовому засіданні позовні вимоги також не
визнала повністю та пояснила, що 06.03.2006 року до неї по телефону звернувся представник Акціонерного поштово-пенсійного
банку «Аваль» ОСОБА_12 та записався на

07.03.2006  року для укладення договору купівлі-продажу та
іпотечного договору. 07.03.2006 року, до неї

з'явилися ОСОБА_12, ОСОБА_2 та ОСОБА_11, для укладення спірних договорів та
надали необхідні

для цього документи. Вона перевірила надані їй документи, які ніяких
сумнівів у їх дійсності не викликали

та посвідчила спірні угоди. Також ОСОБА_8 пояснила, що позивач ОСОБА_2 дуже
схожий на

ту особу, що підписувала спірний договір купівлі-продажу, але вона точно
цей факт стверджувати не може.

Представник ACT «Вексель» ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вони самостійних вимог щодо предмету спору не мають та покладаються на
рішення суду за цією цивільною справою.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що він
07.03.2006 року від імені Акціонерного
поштово-пенсійного банку «Аваль» уклав з ОСОБА_11 іпотечний договір, предметом якого була спірна квартира. Продавця квартири він побачив
тільки 07.03.2006 року при укладенні договорів, а
документи стосовно покупця готував він та інші працівники банку, але сумнівів у
справжності наданих документів у нього не
виникало. Крім того, ОСОБА_12 показав, що позивач ОСОБА_2 не є тією
особою, що підписувала спірний договір купівлі-продажу 07.03.2006 року.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показала, що вона
працює техніком у ОП ЗМБТІ та згідно із записів
інвентарної справи на житловий будинок АДРЕСА_1, вона 08.12.2005 року виходила у квартиру АДРЕСА_1 вказаного будинку для
проведення її інвентаризації, але подробиць цього
виходу вона не пам'ятає, оскільки на день вона проводить від 7 до 10 аналогічних
виходів та пройшов вже значний час після цього.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, допитавши свідків,
оглянувши матеріали інвентарної справи ОП ЗМБТІ НОМЕР_4
на житловий будинок АДРЕСА_1 та дослідивши інші докази, що є у
справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
підлягають повному задоволенню.

Судом встановлено, що:

Згідно із свідоцтва про одруження, виданого відділом РАГС Комунарського
районного управління юстиції м.Запоріжжя від 06.09.2003
року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ксерокопії паспорта на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в місті Пярну Естонія, серії НОМЕР_5,
випливає, що він був виданий 23.07.1996 року Ленінським РВ УМВС України в Луганській області та на сторінці №10
знаходиться штамп про реєстрацію шлюбу від 06.09.2003 року.

Відповідно до ксерокопії договору купівлі-продажу, посвідченого 29.06.2005
року приватним нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим НОМЕР_1, випливає, що ОСОБА_2 набув на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Згідно із фотокопії дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого
29.06.2005 року приватним нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим НОМЕР_1, згідно якого ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1, випливає, що цей дублікат було видано 25.11.2005 року
ОСОБА_14, яка діяла за

довіреністю від імені ОСОБА_2,
замість втраченого оригіналу, про що було зроблено реєстраційний напис
НОМЕР_6.

Згідно із ксерокопією договору купівлі-продажу від 07.03.2006 року,
укладеного 07 березня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_11,
посвідченого приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстраційним №446, випливає, що ОСОБА_2, особу якого було встановлено за паспортом серії
НОМЕР_7, виданого Ленінським РВ УМВС України
в Запорізький області 23.07.2003 року, продав належну йому на підставі
дублікату договору купівлі-продажу від 29.06.2005 року квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_11 придбав на праві власності цю квартиру.
Причому при . укладенні цього договору ОСОБА_2
письмово заявив, що він у зареєстрованому шлюбі не перебуває та зазначена
квартира є його особистою власністю.

Відповідно до іпотечного договору, укладеного 07 березня 2006 року між
Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» в особі
заступника начальника Заводського відділення Запорізької обласної дирекції АППБ «Аваль» ОСОБА_12 та ОСОБА_11, випливає, що предметом цього договору є квартира АДРЕСА_1, що належить останньому на підставі договору купівлі-продажу
від 07.03.2006 року, та цей договір був посвідчений
приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстраційним НОМЕР_3. Крім того, у зв'язку із укладенням
зазначеного іпотечного договору, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 07
березня 2006 року, за реєстраційним НОМЕР_8 було накладено
заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_11, до припинення договору іпотеки.

Згідно із ксерокопії статуту ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», затвердженого
загальними зборами акціонерів Акціонерного
поштово-пенсійного банку «Аваль» протоколом №36-38 від 11.08.2006 року, випливає, що ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» є
правонаступником за всіма правами та обов'язками Акціонерного
поштово-пенсійного банку «Аваль».

Відповідно до ксерокопії листа Запорізького міського відділу РАЦС
№2349/04-78 від 07.11.2006 року, випливає, що стосовно ОСОБА_11 є актовий запис про
смерть №3353 від

08.04.2006  року. Відповідно до листа Першої Запорізької
державної нотаріальної контори від 11.12.2006

року №4115, випливає, що спадкова справа після смерті ОСОБА_11 не
заводилась.

Згідно із листа ОП ЗМБТІ НОМЕР_8576 від 19.10.2006 року, випливає, що право
власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі дублікату договору купівлі-продажу від
29.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим НОМЕР_1.

Відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 15.11.2006
року, випливає, що за фактом шахрайства, щодо заволодіння
невідомими особами квартирою АДРЕСА_1, порушено
кримінальну справу за ч.4 ст.190 КК України.

Згідно із листа старшого слідчого СО ЗГУ У МВД України в Запорізькій області №26/4-359 від

25.01.2007  року, випливає, що паспорт серії НОМЕР_7 був
виданий Ленінським РВ УМВС України в

Запорізький
області 23.01.1997 року на ім'я ОСОБА_15.

Згідно із висновком експерта НДЕКЦ при УМВС України в Запорізькій області
№382 від 12.12.2006 року, випливає, що підписи та
рукописний текст, що виконані від імені ОСОБА_2 в договорі купівлі-продажу від 07.03.2006 року, виконані не ОСОБА_2 а іншою
особою.

Дані обставини підтверджуються
дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно із ст. 658 Цивільного
кодексу України, право продажу товару належить його власникові.

Відповідно до вимог ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається
таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і громадянина,
знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, АР Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, і
такий правочин є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), та згідно вимог
ст.236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його
вчинення.

Суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_2 не укладав спірного договору
купівлі-продажу від 07.03.2006 року, а від імені
останнього діяла невідома особа, що підтверджується поясненнями приватного
нотаріуса ОСОБА_8, показаннями свідка ОСОБА_12, висновком експерта НДЕКЦ при
УМВС України в Запорізькій області №382 від 12.12.2006 року, а також іншими
документами, що є у справі, тому вказаний договір був укладений з
порушенням публічного порядку, оскільки був направлений на незаконне заволодіння майном у вигляді квартири АДРЕСА_1, що належала на праві власності позивачу ОСОБА_2, без відома та згоди останнього, тобто не за його волею, а тому цій договір є нікчемним, і як наслідок є
недійсним, з моменту його вчинення.

Крім того, суд також вважає, що оскільки договір купівлі-продажу від
07.03.2006 року, укладений між невідомою особою від імені
ОСОБА_2 та ОСОБА_11 є недійсним з моменту його укладення,

тому останній не набув права власності на квартиру АДРЕСА_1, а тому як слідство не мав права укладати іпотечний договір від 07.03.2006 року, предметом
якого була зазначена квартира, а тому цей договір
також було укладено із порушенням публічного порядку, та він є
нікчемним, і як наслідок є недійсним, з моменту його вчинення.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження
своїм майном.

Тому суд вважає, що оскільки спірний іпотечний договір від 03.07.2006 року
є недійсним з моменту його укладення, і тому позивач має
право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження належної йому квартирою АДРЕСА_1, шляхом звільнення її від заборони на відчуження, яку
було накладено у зв'язку із укладенням іпотечного договору.

Крім того, суд вважає, що позивач має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та розпорядження належної йому квартирою
АДРЕСА_1, шляхом скасування реєстрації права
власності на цю квартиру на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 29.06.2005 року, та шляхом поновлення
реєстрації права власності на цю квартиру на підставі оригіналу договору купівлі-продажу
від 29.06.2005 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставин, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для
вирішення справи, причому ці дані встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суд вважає, що висновок експерта НДЕКЦ при УМВС України в Запорізькій
області №382 від 12.12.2006 року, зроблений в рамках
кримінальної справи, яку було порушено за фактом шахрайських дій невідомих осіб стосовно спірної квартири, є письмовим
доказом, що в сукупності з іншими доказами, які були досліджені по цієї справі підтверджують обґрунтованість вимог
позивачів, і тому вважає цій доказ належним і
допустимим, а позицію представника ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_7, з цього
приводу суд вважає необгрунтованою.

Таким чином суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 215, 228, 236, 391 і 658
Цивільного кодексу України а також ст.ст. 57-60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 07 березня 2006 року між невідомою особою від
імені ОСОБА_2 та ОСОБА_11, посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8
за реєстраційним НОМЕР_2, з моменту його укладення.

Визнати недійсним іпотечний договір укладений 07 березня 2006 року між
Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та
ОСОБА_11, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстраційним НОМЕР_3, з моменту
його укладення, та звільнити квартиру АДРЕСА_1 від
заборони на її відчуження, накладеного 07 березня
2006 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу
ОСОБА_8 за реєстраційним НОМЕР_8.

Зобов'язати Орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації скасувати реєстрацію права власності на
квартиру АДРЕСА_1 на підставі дублікату договору
купівлі-продажу від 29.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим НОМЕР_1,
виданого 25.11.2006 року приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстраційним НОМЕР_6, та поновити реєстрацію права власності на квартиру
АДРЕСА_1 на підставі оригіналу договору
купівлі-продажу від 29.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим
НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області через
Комунарський районний .

суд м. Запоріжжя
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його

проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом
двадцяти днів після подання заяви

про апеляційне
оскарження.