Справа №
33 ц-750кс       2007р. Категорія: 2    Рішення
постановлено під головуванням Котік Т.С.
УХВАЛА

28 листопада 2007 року колегія суддів судової палати
апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого:
Луценка В.В.

Суддів: Медяного
В.М.,  Цюри Т.В.

у відповідності до Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ від 22 лютого 2007 року розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського
державного експериментального протезно-ортопедичного підприємства про
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки проведення
остаточного розрахунку,  а також
відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Корольовського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської області від 22 грудня 2005 року,  -

Встановила:

ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 17.10.2005 року,
залишене без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від
22.12.2005 року,  яким в заявлених
позовних вимогах,  відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення норм
матеріального і процесуального права,  в
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та направлення
справи на новий розгляд.

Колегія суддів дійшла висновку,  що
підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір,  укладений на невизначений строк,  а також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку скорочення чисельності або штату
працівників.

Відмовляючи в задоволенні позову,  місцевий суд виходив з того,  що наказом №59 від 30.03.2005 року на
Житомирському державному експериментальному протезно-ортопедичному підприємстві
з 01.04.2005 року внесені зміни до штатної чисельності спеціалістів,  робітників основного та допоміжного
виробництва.

Відповідно до наказів по підприємству №60 від 01.04.2005
року та №51-к від 15.04.2005 року ОСОБА_1 було попереджено про звільнення з
роботи за п. 1 ст.40 КЗпП України.

Згідно наказу по підприємству №7-к від 21.06.2005 року ОСОБА_1 було
звільнено з посади взуттьовика з пошиття ортопедичного взуття за п. 1 ст.40
КЗпП України в зв'язку з скороченням чисельності працівників.

Звільнення ОСОБА_1 з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України
було погоджене з профспілковим комітетом і здійснено відповідачем з дотриманням
вимог трудового законодавства.

Апеляційний суд обґрунтовано погодився з висновком місцевого суду та
залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або вважати доведеними обставини,  що не
були встановлені в рішенні суду,  чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалами справи,  що судові рішення ухвалені з додержанням судом
першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального
права,  а також відсутні передбачені ч.1
ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332,  336 ЦПК
України,  колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Вінницької області,  -

У х валила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 22 грудня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.