Справа № 2-2487/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

05 липня
2007 року                  Комінтернівський   районний
суд   Одеської

області в складі:

судді
Рудніцького В. А.

при секретарі
Мельниковій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт
Комінтернівське справу за позовом
ОСОБА_1 до  ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

В судовому
засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним.

14 жовтня 2000 року в другому відділі реєстрації актів цивільного стану
Суворовського районного управління юстиції м.Одеси вона зареєструвала шлюб з
відповідачем, актовий запис №219.

Шлюб для сторін
є першим.

Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те,
що в останній час подружнього життя між сторонами відсутнє взаєморозуміння, в
зв'язку з різними погляди на життя у них постійно виникали скандали та сварки
по різним питанням і це призвело до того, що вона втратила почуття поваги та
любові до відповідача. З вересня 2003 року сторони припинили підтримувати
подружні відносини, вести спільне домашнє господарство та проживають окремо.
Позивачка проживає з іншим чоловіком з яким бажає зареєструвати шлюб.

В теперішній час примирення між ними неможливе, тому вона просить розірвати
шлюб. Витрати за розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на
відповідача. Місце проживання неповнолітньої дочки просить визначити з нею.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечує проти
розірвання шлюбу. Також відповідач не заперечує проти того, щоб після
розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю. Витрати за розірвання
шлюбу в органах РАЦС просить покласти на нього.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи суд вважає, що
позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо
буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також
права їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і

збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне
значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з
вересня 2003 року і з тих пір проживають окремо, на примирення не згодні.

За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду
справи з метою примирення сторін є недоцільним.

На підставі ст. 104, 105, 110, ч.2 ст.112 СК України,
керуючись ст. 15, 30, 62,202,203, 209, 213,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб міжОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_2, який
зареєстровано 14 жовтня 2000 року в другому відділі реєстрації актів цивільного
стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №219.

Неповнолітню дочку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю
-ОСОБА_1, позивачкою по справі.

Державне мито, що стягується при реєстрації розірвання шлюбу покласти на
відповідача, стягнувши з нього 17 грн., звільнивши від сплати держмита
позивачку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.