Справа №2-296/2007
РІШЕННЯ

10 липня 2007 p.
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в   складі:

судді                                                                               Джерелейко
О.Є.

при
секретарі                                                                Палій
Л.Г.

з участю                                                                         позивача
ОСОБА_1

представника
третьої особи ОКП «Софіївське БТІ»

Ганенко В.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3до ОСОБА_4про визнання договору обміну нерухомості дійсним та
визнання права власності,  -

ВСТАНОВИВ:

16
травня 2007 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою. 06.06.2007 року
подали уточнену позовну заяву (а.с. 27-29),
мотивуючи її тим,  що 07.08.1998
року вони разом із ОСОБА_5 уклали біржову угоду,  відповідно до якої обміняли приватизовану
квартиру,  що належала їм на праві
спільної сумісної власності та знаходиться за адресою АДРЕСА_1,  на квартиру відповідача ОСОБА_4 ,  яка знаходиться в АДРЕСА_2. Договір обміну
нерухомості від 07.08.1998 року був зареєстрований в Жовтоводському БТІ за №9
від 08.08.1998 року. Таким чином,
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_5 стали співвласниками квартири,
яка знаходиться в АДРЕСА_2.,  доля
кожного становить по 1/4 частині квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5 помер. Позивачі
є єдиними спадкоємцями на спадщину за законом.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від спадщини на користь ОСОБА_1 Таким
чином,  ОСОБА_1 має право на % частку
квартири в порядку спадкування. 30.05.2007 року державним нотаріусом третьої
Криворізької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на
спадщину ОСОБА_1 було відмовлено у зв»язку з тим,  що частина квартири,  що належала померлому ОСОБА_5,  не була виділена за його життя,  та неналежним чином був оформлений договір
обміну вищевказаної квартири. У зв»язку із викладеним,  позивачі просять:

визнати
договір обміну нерухомого майна,
посвідченого Універсальною товарною біржею «Нерухомість Н» від
07.08.98р.,  зареєстрованого в
Жовтоводському БТІ від 08.08.98 р. за №9 дійсним,

визнати
право власності за ОСОБА_1на 1А ідеальної частки АДРЕСА_2вартістю згідно оцінки
ОКП «Софіївське БТІ» та на 1Л ідеальної частки АДРЕСА_2в порядку спадкування
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5 згідно оцінки ОКП «Софіївське БТІ»;

визнати
право власності за ОСОБА_2на 1А ідеальної частки АДРЕСА_2вартістю згідно оцінки
ОКП «Софіївське БТІ»;

визнати
право власності за ОСОБА_3на % ідеальної частки АДРЕСА_2вартістю згідно оцінки

2

ОКП «Софіївське
БТІ».

Позивач
ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги,  посилаючись на обставини,  викладені у позовній заяві.

Позивач
ОСОБА_2,  будучи увідомленою про місце та
час проведення судового засідання,  в
судове засідання не з»явилась,  подала
письмову заяву,  відповідно до якої
позовні вимоги підтримує,  просить
розглядати справу без її участі.

Позивач
ОСОБА_3 будучи увідомленим про місце та час проведення судового засідання,  в судове засідання не з»явився,  подав письмову заяву,  відповідно до якої позовні вимоги підтримує,  просить розглядати справу без його участі.

Відповідач
ОСОБА_4,  будучи увідомленою в
установленому законом порядку про час,
дату та місце розгляду справи,  в
судове засідання не з»явилася,  з позовом
згодна,  визнає позовні вимоги у повному
об»ємі,  про що надала до суду відповідну
заяву. Просить розглядати справу без її участі (а.с. 39, 58).

Третя
особа - Софіївська селищна рада,  будучи
увідомленою про час та місце розгляду справи,
що підтверджує розписка на а.с.
59 ,  свого представника в судове
засідання не направила,  надала письмову
заяву,  відповідно до якої просить
розглядати справу без її участі,  заперечень по даній справі не має.

Представник
третьої особи ОКП Софіївське БТІ Ганенко В.О. в судовому засіданні не заперечує
проти заявлених вимог.

Розглянувши
в судовому засіданні матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи ОКП Софіївське БТІ Ганенко В.О.,  суд вважає,
що позов обгрунтований і підлягає задоволенню із таких підстав.

На час
укладання договору обміну нерухомості - 07.08.1998 року- діяв Цивільний кодекс
УРСР 1963 року. Відповідно до  ст. 227 ЦК
1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально
посвідчений,  якщо хоча б однією із
сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору
(стаття 47 цього Кодексу). Згідно з ч.2
ст. 47 ЦК 1963 року якщо одна із сторін повністю або частково виконала
угоду,  що потребує нотаріального
посвідчення,  а друга сторона ухиляється
від нотаріального оформлення угоди,  суд
вправі за вимогою сторони,  яка виконала
угоду,  визнати угоду дійсною.

Відповідно
до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року №3
«Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» з підстав
недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди,  які відповідно до чинного законодавства
підлягають обов»язковому нотаріальному посвідченню,  зокрема договори довічного утримання;
застави,  купівлі-продажу ( у тому числі
при придбанні на біржових торгах),  міни
або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини, ін. Якщо така
угода виконана повністю або частково однією із сторін,  а друга сторона ухиляється від її
нотаріального оформлення,  суд на
підставі ч.2  ст. 47 ЦК за вимогою
сторони,  яка виконала угоду,  її правонаступників або прокурора вправі
визнати угоду дійсною.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_1,  ОСОБА_2ОСОБА_3,  ОСОБА_5 у 1994 році приватизували
квартиру,  що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1,  яка стала після приватизації
належати їм на праві спільної сумісної власності. Зазначене підтверджує копія
свідоцтва про право власності від 29.07.1994 року. 07 серпня 1998 року
ОСОБА_1,  ОСОБА_2ОСОБА_3,  ОСОБА_5 уклали біржову угоду,  відповідно до якої обміняли приватизовану квартиру,  що належала їм на праві спільної сумісної
власності та знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
на квартиру відповідача ОСОБА_4 ,
яка знаходиться в АДРЕСА_2. Зазначене підтверджує копія договору міни
нерухомого майна,  що зареєстрований
Універсальною товарною біржою «Нерухомість Н» за №363 від 07 серпня 1998 року
(а.с.  11). Універсальна товарна біржа
«Нерухомість Н»,    згідно поштового   повідомлення на а.с. 44   та повідомлення

3

обласного
управління статистики на а.с.  60 не
значиться в Єдиному державному реєстрі "дприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) по Дніпропетровській області станом на 02 липня 2007 року.

Нотаріально
укладена угода не була посвідчена,  хоча
відповідно до чинного на час укладення договору законодавства,  про що зазначено вище,  мала посвідчуватись в нотаріальному порядку.
На час укладення договору міни ОСОБА_3 був неповнолітній,  мав 16 років. Відповідно до ч.1  ст. 13 ЦК України 1963 року неповнолітні
віком від п»ятнадцяти до вісімнадцяти років вправі укладати угоди за згодою
своїх батьків. Згідно змісту договору міни інтереси неповнолітнього ОСОБА_3
представляла ОСОБА_1 Претензій щодо укладеного договору в Софіївської селищної
ради,  яка виступає як орган опіки та
піклування ,  немає,  що підтверджує заява (а.с. 62). Даних про
те,  що укладена угода ким-небудь
оспорюється,  немає.

Договір
обміну нерухомості від 07.08.1998 року був зареєстрований в Жовтоводському БТІ
за №9 від 08.08.1998 року,  що
підтверджує реєстраційне посвідчення на а.с.
10. Таким чином,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2ОСОБА_3,  ОСОБА_5 стали співвласниками квартири,  яка знаходиться в АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5
помер,  що підтверджує копія свідоцтва
про смерть (а.с.  19).

У
зв»язку із зазначеним,  враховуючи
те,  що посвідчити в нотаріальному
порядку укладену на біржових торгах угоду немає можливості,  так як один із учасників помер,  кожна із сторін договору виконала взяті на себе
зобов»язання,  спору щодо суттєвих умов
договору у сторін немає,  наявні підстави
для визнання укладеної угоди міни нерухомого майна дійсною.

Відповідно
до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20
«Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної
власності» розглядаючи позови,  пов»язані
зі спільною власністю громадян,  суди
повинні виходити з того,  що відповідно
до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: квартира
(будинок),  передані при приватизації з
державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім»ї наймача у їх
спільну сумісну власність ( ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду». Частка учасника спільної сумісної власності визначається при
поділі майна,  виділі її зі спільного
майна,  звернення стягнення на майно
учасника спільної власності за його боргами,
відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те,  що участь когось із учасників спільної
сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була
більшою або меншою,  частки визнаються
рівними.

Таким
чином,  враховуючи те,  що відсутні докази про те,  що участь когось із учасників спільної
сумісної власності у надбанні майна була більшою чи меншою,  доля кожного - ОСОБА_1,  ОСОБА_2ОСОБА_3,  ОСОБА_5 становить по 1/4 частині
квартири,  яка знаходиться в АДРЕСА_2.

Після
смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на % частину квартири,  що належала йому за життя.

30.05.2007
року державним нотаріусом третьої Криворізької державної нотаріальної контори у
видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 було відмовлено у зв»язку з
тим,  що частина квартири,  що належала померлому ОСОБА_5,  не була виділена за його життя,  та неналежним чином був оформлений договір
обміну вищевказаної квартири (а.с. 30).

Відповідно
до  ст.
1217 ЦК України
2003 року (чинний на час відкриття спадщини) спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.  Згідно  ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця,  той з
подружжя,  який його пережив,  та батьки.

Позивачі
є єдиними спадкоємцями на спадщину за законом.
ОСОБА_1 перебувала до дня смерті ОСОБА_5 з ним у шлюбі,  що підтверджує копія свідоцтва

4

про
одруження (а.с.
16),  ОСОБА_2
(дошлюбне прізвище ОСОБА_2) та ОСОБА_3 є дітьми померлого,  що підтверджують свідоцтва про народження та
укладення шлюбу (а.с. 17, 18)

ОСОБА_2
та ОСОБА_3 відмовились від спадщини на користь ОСОБА_1,  про що свідчить нотаріально посвідчена заява
(а.с. 50),  таким чином,  ОСОБА_1 має право на 1А частку квартири в
порядку спадкування.

Інвентаризаційна
вартість квартири ,  яка знаходиться в
АДРЕСА_2,  згідно довідки БТІ становить
18156грн.00коп. (а.с. 32).

У
зв»язку із зазначеним,  суд дійшов
висновку,  що наявні підстави для
задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

2.Визнати
договір обміну нерухомого майна - квартири,
що належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1,  ОСОБА_2ОСОБА_3ОСОБА_4та знаходиться за
адресою АДРЕСА_1,  на квартиру
відповідача ОСОБА_4,  яка знаходиться в
АДРЕСА_2,  посвідченого Універсальною
товарною біржею «Нерухомість Н» від 07.08.98р.,
зареєстрованого в Жовтоводському БТІ від 08.08.98 р. за №9 дійсним

3.
Визнати право власності за ОСОБА_1на 1/4
ідеальної частки АДРЕСА_2інвентаризаційною вартістю 4539 (Чотири тисячі
п»ятсот тридцять дев»ять) гривень та на 1/4 ідеальної частки АДРЕСА_2в порядку
спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5 інвентаризаційною вартістю 4539
(Чотири тисячі п»ятсот тридцять дев»ять) гривень.

4.Визнати
право власності за ОСОБА_2на 1А ідеальної частки АДРЕСА_2інвентаризаційною
вартістю 4539 (Чотири тисячі п»ятсот тридцять дев»ять) гривень.

5.Визнати
право власності за ОСОБА_3на % ідеальної частки АДРЕСА_2інвентаризаційною
вартістю 4539 (Чотири тисячі п»ятсот тридцять дев»ять) гривень.

б.Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через Софіївський районний суд.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.