Справа №2-153 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 серпня 2007
року                         Оболонський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого-
судді                                                                                       -КричиноїА.В.

при секретарі                                                                                                 -
Задорожному А.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5про виселення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивачка в інтересах неповнолітнього
сина ОСОБА_2. з позовом до відповідачів про виселення, мотивуючи свої вимоги
тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2006 року,
яке набрало законної сили, за її сином визнано право власності в порядку
спадкування на квартиру АДРЕСА_1. Разом з тим, в спірній квартирі без правових
на те підстав проживають ОСОБА_3., ОСОБА_4. і ОСОБА_5., які зареєстровані за
іншими адресами. Зазначені особи проживають в спірній квартирі без її дозволу і
перешкоджають їй користуватися даною квартирою в інтересах сина.

В суді позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити,
при цьому зазначила, що відповідачі в добровільному порядку звільнити спірну
квартиру не бажають, оскільки як вони повідомили позивачці, їм зручно проживати
в цій квартирі, та вони застосують всіх заходів для тривалого терміну розгляду
цієї справи. Відповідачі проживають в спірній квартирі без законних на те
підстав, приблизно, сім років, але будь-яких витрат по утриманню житла не
несуть.

Відповідачі в судове засідання не з'явились. Про розгляд
справи відповідно до вимог ст. 76 ч. 1, З ЦПК України повідомленні належним
чином.( а.с.157). Відповідачі ОСОБА_4. та ОСОБА_5. будь-яких заяв, заперечень,
клопотань суду не надали. Відповідачка ОСОБА_3. надала до суду заяву з
проханням перенести розгляд справи на іншу дату в зв'язку з її хворобою, разом
з тим доказів відкриття лікарняного листа суду не надала. Відповідачкою
ОСОБА_3. неодноразово направлялись заяви аналогічного змісту, але доказів
поважності причин суду не надавались. В зв'язку з викладеним, суд визнає неявку
відповідачів без поважних причин, та вважає можливим розглянути справу у їх
відсутність по наявним в справі доказам, та постановити заочне рішення
відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Суд вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі,
вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва №
2-223/2006 від 17.03.2006 року за ОСОБА_2визнано право власності на квартиру
АДРЕСА_1. (а.с.8-13). Зазначене рішення набрало законної сили відповідно до
ухвал Апеляційного суду м.Києва від 13.02.2007 року та Верховного Суду України
від 14.06.2007 року. (а.с.119-121,153).

Згідно реєстраційного посвідчення Київського міського БТІ квартира
АДРЕСА_1зареєстрована за ОСОБА_2. на праві приватної власності.( а.с. 14).

Згідно листа ЖБК "Юпітер" від 12.05.2007 року в спірній квартирі
без реєстрації проживають ОСОБА_3., ОСОБА_4. і ОСОБА_5., які в 2000 році
вселились без законних на те підстав, виламавши дверний замок на вхідних
дверях, виграти за спожиті житлово-комунальні послуги не сплачують.

Згідно ст.
319 ч.1 ЦК України
власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у
приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають
право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Приймаючи до уваги, що проживання відповідачів, без
законних на те підстав, за спірною адресою перешкоджає позивачці, як законному
представнику власника, розпоряджатись майном та користуватись квартирою в
інтересах неповнолітнього сина, суд вважає за потрібне виселити ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. і ОСОБА_5. з квартириАДРЕСА_1, без надання іншого житла, тим самим
усунути перешкоди у користуванні власністю.

Відповідно
до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягають
стягненню по 05,00 грн. з кожного в рахунок відшкодування судового збору та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та по 0,33 грн. з
кожного на користь держави в рахунок відшкодування судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150 ЖК України, ст.ст. 319, 321 ЦК України, ст.ст.
10,15, 60, 61, 88,169,208,209,212-215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5з квартирі АДРЕСА_1без надання іншого
жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5по 05,00 грн. з
кожного на користь ОСОБА_1в рахунок відшкодування судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5по 0,33 грн. з
кожного на користь держави в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у 20-ти денний строк, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський
районний суд м. Києва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається протягом 10 днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його копії.