Справа № 22ц- 2094/07                      Головуючий   по
1   інстанції  - Плужник
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"
23 " листопада 2007 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого -
Іваненка В.Д.

Суддів - Бабенка В.М., Корнієнко Н.В.

При секретарі -
Магда А.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника
скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від
5 жовтня 2007 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державної виконавчої
служби у Соснівському районі м.Черкаси

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (далі ДВС) по
виконанню рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Ухвалою
Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 жовтня 2007 року в задоволенні
скарги в частині вимог про визнання дій державного виконавця неправомірними та
про зобов'зання ДВС закінчити виконавче провадження та направлення його за
місцем проживання ОСОБА_1,- відмовлено. Іншою ухвалою від цієї ж дати в частині
вимог про скасування постанов державного виконавця про накладення арешту на
автомобіль, про підрахунок заборгованості по аліментах, про відстрочку сплати
боргу по аліментах за період з 1 березня 1998 р. по 1 березня 2007 р.
провадження по справі закрито з посиланням на те, що такі вимоги підлягають
розгляду в порядку адміністративного , а не цивільного судочинства.

В
апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати
та, як випливає зі змісту скарги, ухвалити нове рішення, яким визнати дії
державного виконавця неправомірними та повернути скаржнику автомобіль. Вважає,
що державний виконавець Соснівського відділу ДВС на мав повноважень здійснювати
виконавчі дії стосовно ОСОБА_1 який проживає на території Черкаського району.

Під час
апеляційного провадження по справі також звернулася із заявою « про
забезпечення позову »у якій просила заборонити Соснівському відділу ДВС продаж
заарештованого автомобіля ОСОБА_1

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб які з'явилися у
судове засідання, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а заява <про забезпечення
позову»- відхиленню з таких підстав.

Відповідно
до ч.3 ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції , якщо суд порушив порядок, встановлений для
його вирішення.

Колегія
суддів приходить до висновку, що суд при розгляді справи не вжив передбачених
законом заходів для всебічного з'ясування обставин справи та не виконав всіх
вимог цивільного судочинства при її вирішенні.

ОСОБА_1
звернувся до суду зі скаргою на дії посадової особи органів ДВС відповідно до
вимог ст.ст. 383-385 ЦПК України. У скарзі він навів перелік конкретних дій
державного виконавця , які ним оскаржувалися , з посиланням на відповідні
мотиви та нормативні документи.

Відповідно
до вимог розділу VII ЦПК України«Судовий контроль за виконанням судових
рішенв> суд був зобов'язаний розглянути скаргу у повному обсязі та дати
оцінку всим діям державного виконавця, що оспорювалися скаржником. Проте суд
обмежився вирішенням лише окремих вимог скарги, безпідставно залишивши поза
увагою інші.

В
порушення вимог ст.387 ЦПК України суд одночасно постановив у справі дві
ухвали, висновки яких суперечать один одному.

Зокрема
ухвалою від 5 жовтня ( а.с. 189 ) суд безпідставно закрив провадження за
скаргою ОСОБА_1 у частині його вимог про скасування постанов державного
виконавця про накладення арешту на автомобіль, підрахунок заборгованості та
відстрочку сплати боргу по аліментах. Висновки суду, що скаржник за вирішенням
таких вимог повинен був звертатися до адміністративного суду та до місцевого
суду, але в іншому процесуальному порядку, суперечать вимогам ч.2 ст.384,
ст.386 ЦПК України про розгляд скарги на дії ДВС судом, який видав виконавчий
лист.

При
оцінці законності вказаної ухвали, яка апелянтом не оскаржена, колегія суддів
керується вимогам ч.3 ст. 303 ЦПК України, згідно яких апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено
порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для
скасування прийнятого судом рішення.

В
мотивувальній частині іншої ухвали від 5 жовтня ( а.с. 190 - 197 ) суд
,всупереч своїм же попереднім висновкам про непідсудність справи, навів
підстави відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 стосовно вищеназваних вимог,
проте у резолютивній частині ухвали ніякого рішення по них не прийняв. Крім
того, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні скарги про визнання дій державного
виконавця неправомірними, суд не вказав яких саме дій, із переліку
оскаржуваних, це стосується.

Оскільки
суд скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця у повному обсязі не вирішив,
постановлені по справі ухвали не можуть бути визнані законними та підлягають
скасуванню. Справу належить направити до суду на новий розгляд.

У
зв'язку зі скасуванням ухвал суду та направлення  справи на новий розгляд, колегія суддів
відхиляє заяву представника скаржника «про забезпечення позову».

Керуючись
ст..ст.307, 312 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА

Апеляційну
скаргу представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовільнити частково. Ухвали
Соснівського районного суду м.Черкаси від 5 жовтня 2007 року по справі за
скаргою ОСОБА_1 на дії державної виконавчої служби у Соснівському районі
м.Черкаси скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Заяву
представника скаржника ОСОБА_1- ОСОБА_2 від 19 листопада 2007 року«про
забезпечення позову»- відхилити.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.