Справа № 22-7372                               Головуючий в 1
інстанції - Янюк Ю.Б.
- 39                                                 Доповідач
УХВАЛА

іменем     України

27
вересня 2007 року                             Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого       Бугрим
Л.М.,

суддів  Соломахи Л.І., Могутової Н.Г.

при
секретарі       Бєжині В.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня
2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського
державного хімічного заводу, третя особа Управління Пенсійного Фонду України в
м. Костянтинівка, про зобов"язання надати в Пенсійний Фонд України
відомостей про заробітну плату, стягнення моральної шкоди, -

Встановив:

ОСОБА_1.
звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня 2007
року, яким йому було відмовлено в задоволенні позову до Костянтинівського
державного хімічного заводу про зобов"язання надати в Пенсійний Фонд
України відомостей про заробітну плату - компенсації за вимушений прогул за
період з 27 липня 2004 року по 4 лютого 2005 року і з 21 квітня 2005 року по 11
жовтня 2006 року з зазначенням стягнутих сум за кожний місяць, стягнення
моральної шкоди в розмірі 5040 грн.

ОСОБА_1.
просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким повністю
задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. доводи апеляційної скарги підтримав і просив
скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким повністю
задовольнити його позовні вимоги.

Представники
відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважають, що
рішення суду є законним і обґрунтованим.

Представник
третьої особи в судовому засіданні не приймав участі, про час і місце слухання
справи був повідомлений належним чином.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено, що згідно рішення
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 4 лютого 2005 року
та рішення Апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2006 року на
користь ОСОБА_1. з Костянтинівського державного хімічного заводу стягнутий
середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно за період з 27 липня
2004 року по 4 лютого 2005 року в розмірі 1649 грн. 29 коп. та за період з 21
квітня 2005 року по 11 жовтня 2006 року в розмірі 5815 грн. 53 коп.

На
виконання вказаних рішень суду відповідач у квітні 2005 року нарахував та
сплатив позивачу 1469 грн. 29 коп., а в листопаді 2006 року нарахував та
сплатив 5815 грн. 53 коп., при цьому перерахував необхідні страхові внески в
Пенсійний фонд України.

14
червня 2007 року ОСОБА_1. звернувся з позовом до суду до Костянтинівського
державного хімічного заводу про зобов'язання надати в Пенсійний Фонд України
відомостей про заробітну плату - компенсації за вимушений прогул за період з 27
липня 2004 року по 4 лютого

2005 року і з 21
квітня 2005 року по 11 жовтня 2006 року з зазначенням стягнутих сум за кожний
місяць, стягнення моральної шкоди в розмірі 5040 грн., посилаючись на те, що
для нарахування пенсії відповідач надав в Пенсійний Фонд України довідку, де
зазначено, що вказані суми позивач отримав відповідно в квітні і в листопаді
2005 року і з цих сум тільки в цих місяцях було проведено відрахування
страхових внесків, тому за такою довідкою, де у страховий стаж не увійшов
тривалий період його вимушеного прогулу, позивачу нарахували пенсію у меншому
розмірі.

Рішенням
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня 2007 року
ОСОБА_1. було відмовлено в задоволенні позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача, представників відповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як
вбачається із матеріалів цивільної справи, відповідач на виконання рішень
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 4 лютого 2005 року
та рішення Апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2006 року
нарахував та сплатив ОСОБА_1. стягнутий середній заробіток за час вимушеного
прогулу відповідно за період з 27 липня 2004 року по 4 лютого 2005 року та за
період з 21 квітня 2005 року по 11 жовтня 2006 року, у квітні 2005 року - 1469
грн. 29 коп., в листопаді 2006 року - 5815 грн. 53 коп., при цьому перерахував
необхідні страхові внески в Пенсійний фонд України.

Суд
першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.,
обгрунтовано прийшов до висновку, що вказані суми відповідач сплатив на
виконання рішень суду, при цьому відповідно до вимог ст. 19 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування"
нарахував необхідні страхові внески на суми фактичних витрат на виплату
додаткової заробітної плати, до якої відносяться суми, стягнуті виконавчою
службою за рішенням суду на користь працівника. Відповідно до вимог п.п.2.2.,
2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики України від 13 січня 2004р. № 5 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713,
вказані суми відносяться до фонду додаткової заробітної плати як оплата за
невідпрацьований час і повинні відображатися у фонді оплати праці того місяця,
у якому було здійснено зазначене нарахування або виплата.

За таких
обставин вимоги ОСОБА_1. про зобов"язання відповідача надати в Пенсійний
Фонд України відомостей про заробітну плату - компенсації за вимушений прогул
за період з 27 липня 2004 року по 4 лютого 2005 року і з 21 квітня 2005 року по
11 жовтня 2006 року з зазначенням стягнутих сум за кожний місяць, не
грунтуються на законі.

Також
суд зробив правильний висновок в зв"язку з цим, що відповідач не порушив
законних прав позивача, а тому немає підстав для відшкодування моральної шкоди.

Висновок
суду ґрунтується на доказах, які повно, всебічно і об"єктивно перевірені в
судовому засіданні і законні.

Наведені
в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що неправильне
застосування судом норм матеріального чи процесуального закону призвело або
могло призвести до неправильного вирішення спору.

Судом
першої інстанції повно та всебічно з"ясовані усі обставини по справі,
зібрані докази, дана належна правова оцінка і суд обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову ОСОБА_1.

Згідно
із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної
оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення не має.

Керуючись
ст. ст. 307 ч.1 п. 1, 308, 314, 315 Цивільного процесуального кодексу
України,   апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.