АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 року                                                                                      м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Гайдук В.І.,
Дерев'янко О.Г.,
Козлова С.П.

розглянувши
у касаційному порядку (Закон України №697-V від 22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду
Київської області від 06
жовтня 2004 року та
на ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 21
грудня 2004 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання угоди купівлі-продажу
земельної ділянки укладеної та визнання права власності на земельну
ділянку,  за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  Яготинської міської ради,  відділу земельних ресурсів Яготинської
райдержадміністрації про визнання ОСОБА_1 такою,  що втратила право на приватизацію земельної
ділянки,  визнання недійсним рішення
виконкому Яготинської міської ради про передачу земельної ділянки у приватну
власність та рішення сесії Яготинської міської ради від 26.07.2002р. про
затвердження технічної документації та дозволу на видачу Державного акту на
землю,  визнання недійсним державного
акту на право приватної власності на земельну ділянку,  -

встановила:

У
березні 2003 року
позивач ОСОБА_2  звернувся до суду із
зазначеним позовом,  обґрунтовуючи свої
вимоги тим,  що 04 червня 2002 р. між ним та
відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1,  під час оформлення якого земельна ділянка
приватизована не була,  у зв'язку з чим
ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання після отримання державного акту на землю
угоду купівлі-продажу спірної земельної ділянки оформити нотаріально,  однак своїх зобов'язань не виконала. 21 лютого 2003 р. він продав
будинок ОСОБА_3,  а тому просив визнати
угоду купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 укладеною та визнати за ним
право власності на зазначену земельну ділянку.

У
березні 2003 року
ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1,  Яготинської міської ради,  відділу земельних ресурсів Яготинської
райдержадміністрації і з урахуванням уточнених позовних вимог,  просив визнати ОСОБА_1 такою,  що втратила ,  право на
приватизацію спірної земельної ділянки,
визнати недійсними рішення виконкому Яготинської міської ради від 13 жовтня 1998 року в частині
передачі ОСОБА_1 земельної ділянки у приватну власність та рішення сесії
Яготинської міської ради від 26.07.2002р. №109
на виготовлення документів на приватизацію земельної ділянки площею 0, 10 га для
будівництва та. обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1,  визнати недійсним державний акт на право
приватної власності на земельну ділянку,
посилаючись на те,  що на підставі
договору купівлі-продажу між ним та

Справа №
33ц-396кс/07      6-4278кс 05                                                                  Категорія
19

Головуючий у
першій інстанції Литвин Л. І.
Доповідач      Гайдук В.1.

2

ОСОБА_2  від 21
лютого 2003 року він
с власником
будинку АДРЕСА_1.

Справа
розглядалася судами неодноразово.

Останнім
рішенням Яготинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2004 року,  залишеним без змін ухвалою колегії суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2004 року,  в позові ОСОБА_2  відмовлено,
позов ОСОБА_3 задоволено та визнано ОСОБА_1 втратившею право на
приватизацію земельної ділянки розміром 0,
10 га,  розташованої по АДРЕСА_1,  визнано недійсними,  як такі,
що не відповідають вимогам закону,
рішення виконкому Яготинської міської ради Київської області від 13
жовтня 1998 року про безоплатну передачу у власність земельної ділянки
ОСОБА_1,  рішення Яготинської міської
ради від 28 липня 2003 року про затвердження технічної документації по
складанню державного акту та узгодження видачі державного акту на право  власності на земельну ділянку ОСОБА_1.
Державний акт про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку розміром О.Ю га
по АДРЕСА_1.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування судових рішень та
ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову,  вказуючи на невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга підлягає
відхиленню.

Згідно
із частиною 2 статті 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини,  що не
були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332,  337 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Яготинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2004 року та ухвалу
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської
області від 21 грудня 2004 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.