Справа № 22-12122007р.                   Головуючий по 1 інстанції - Шишов О.О.
- 39                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2007 року                  Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого
судді - Курило В.П. суддів: Саніковой О.С., Шамрило Л.Г. при секретарі
Степаненко В.Б.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 10 листопада 2006 р. по справі за
позовом прокурора Будьоннівського району м. Донецька в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного
товариства відкритого типу Управління механізованих робіт Донбасводбуд"
(далі АТВТ "УМР ДВБ"), 3-я
особа управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м.
Донецька про стягнення недоотриманих сум заробітку та пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

В
апеляційний суд Донецької області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення
Будьоннівського районного суду м. Донецька від 10 листопада 2006 p., яким
в задоволенні позовних вимог прокурора Будьоннівського району м. Донецька в
інтересах ОСОБА_1 до АТВТ "УМР ДВБ" про стягнення недоотриманих сум
заробітку та пенсії було відмовлено. В апеляційній скарзі ставиться питання про
скасування рішення суду з ухваленням по справі нового рішення про задоволення у
повному обсязі позовних вимог прокурора. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на
порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Зокрема, в скарзі зазначено, що суд в порушення вимог ст. ст. 6 ч.9, 209 ч.1,
218 ЦПК України не проголосив рішення суду в судовому засіданні 10.11.2006 p.,
неправильно з фальсифікуванням застосував постанову ЦК КПРС, ПВР СРСР від
07.05.1986 р. №524-156 та розпорядження РМ СРСР від 23.05.1986 р. №1031-рс,
виходив з висновків судово-бухгалтерської експертизи експерта ОСОБА_2 у даній
справі, яка суперечить висновкам цього ж експерта у справі Ходарева В.А. Він
вважає, що у довідці від 01.02.2005 р. про заробітну плату за період його
работи на ЧАЕС адміністрація АТВТ „УМР ДВБ" розрахувала оплату праці
згідно листу Держкомпраці УРСР від 23.09.1986 р. №136с (далі лист №136с), а це
не відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 р. №1240
(далі

Постанова
КМУ №1240). Не
погодившись з такими діями адміністрації відповідача він звернувся до обласної
прокуратури, що і стало підставою для подання позову до суду в його інтересах.

В
судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1
доводи апеляційної скарги підтримав і просив її задовольнити.

2

Прокурор вважав доводи скарги обґрунтованими
і просив рішення суду скасувати та задовольнити його позов, заявлений в
інтересах ОСОБА_1

Представники
відповідача та 3-ї особи
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 заперечували проти доводів скарги ОСОБА_1, вважали рішення
суду законним і просили залишити його без змін.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У
відповідності з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом
першої інстанції встановлено, що згідно посвідченню ОСОБА_1 є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Працюючи у відповідача,
останній був призваний на військові збори і в складі військової частини приймав
участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 25.09.1987 р. по
04.03.1988 р. Адміністрація АТВТ „УМР ДВБ" 01.02.2005 р. видала довідку
про заробіток ОСОБА_1 3а вказаний період роботи на суму 3830, 50  грн. , зазначивши у довідці, що заробіток
розраховано з врахуванням постанови КМУ №1240. Раніше ОСОБА_1 оспорював довідку
про його заробітну плату за цей час, видану відповідачем 05.03.2002 р. Рішенням
Будьоннівського районного суду від 07.11.2003 p., яке
ухвалою апеляційного суду від 02.2004 р. залишено без змін, у задоволенні
позову ОСОБА_1 було відмовлено, а розрахунок заробітної плати у довідці до
набрання чинності постанови КМУ №1240 визнано правильним. В довідці від
01.02.2005 р. відповідач розрахував збережену заробітну плату ОСОБА_1 3а період
військових зборів, призвів доплату за роботу у вихідні та святкові дні та
застосував сумарну кратність -3 оплати праці в зоні небезпеки №1.

Відмовляючи
у задоволенні позову прокурора, суд виходив з того, що довідка адміністрації
АТВТ „УМР ДВБ" від 01.02.2005 р. про заробіток ОСОБА_13а період роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 25.09.1987 р. по 04.03.1988 р. видала у
відповідності з постановою КМУ №1240.

Висновок суду
ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно
абзацу 12 п.1
Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 30.05.1997 р. №523
із змінами, внесеними постановою КМУ №1240, що набрала чинності з 01.01.2005 p.,
пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали в зоні
відчуження в 1986-1990 роках, призначаються із заробітку, який вони одержували
за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні
відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня
(незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо цей
розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і
тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою
у відповідні періоди за зонами небезпеки: у 111-5, 11-4, у 1 зоні-3). При цьому
в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою
від фактично одержаної суми у зазначений період.

Таким
чином, змінами, внесеними постановою КМУ №1240,
на осіб, призваних на військові збори, поширено порядок оплати праці, який
був визначений рішеннями Уряду і застосовувався при розрахунку оплати праці
робітникам та службовцям, що виконували роботи в зоні відчуження, тобто без
обмежень, встановлених у листі №136с .

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1
є інвалідом 2 групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 5). Згідно довідки Галузевого
державного архіву Міністерства оборони України від 19.01.1999 р. №511704
останній у складі військової

3

частини приймав
участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 25.09.1987 р. по 04.03.1988
р. (а.с. 44). В цій довідці зазначено кількість днів виїзду в зони
небезпеки з переліком населених пунктів (усього 106 днів, у тому числі 79
днів - 1 зона і 27 днів - зона особливого
контролю) та характеру виконуваної роботи, але тривалість робочого дня не
вказана. Відповідач у довідці від 01.02.2005 р. з посиланням на постанову КМУ
№1240 нарахував заробіток за час роботи ОСОБА_1 по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС в сумі 3830, 58 крб. (а.с. 6). Відповідно розрахунку зазначеної у
довідці суми середньоденний заробіток ОСОБА_13а два місяця, що передували
військовим зборам липень-серпень 1987 p., виходячи із
його посадового окладу 190 крб., премій, винагороди за вислугу років та 13-ї
зарплати, складає 19, 56 крб.; сума нарахованої за основним місцем роботи 100%
тарифної ставки у зоні небезпеки 1 - 1360, 22крб. та у зоні особливого контролю
- 271, 43 крб.; сума доплати за роботу у вихідні і святкові дні -125, 57 крб.;
сума збереженого середнього заробітку - 2073, 36 крб., а усього 3830, 58 крб.
(а.с. 66-69). Відповідно довідки управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька від 23.10.2007 р. №5018 з травня 2007 р.
ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 3800, 43  грн.  (а.с. 352).

Як
пояснила в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 розрахункові суми
у довідці від 01.02.2005
р. визначалися за фактично відпрацьований ОСОБА_1 час у зоні відчуження, а
саме: у зоні 1-у двократному
розмірі та у зоні особливого контролю -
у однократному розмірі, виходячи із середньоденної тарифної ставки,
встановленої за основним місцем роботи; додаткової оплати за роботу у вихідні і
святкові дні у подвійному розмірі відповідно трудовому законодавству. Крім
того, за основним місцем роботи на період військових зборів за останнім
зберігався середній заробіток, тобто сумарна кратність оплати праці, яка
передбачена постановою КМУ №1240,
у даному випадку у зоні небезпеки 1-3
була дотримана.

За
розрахунком прокурора, що міститься на а.с. 286-289, середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає 21,
81 крб.; збережений середній заробіток за час перебування на військових зборах
- 3576, 84 крб.;
загальна сума оплати за роботу у вищезазначених зонах небезпеки - 6645, 30 крб., а усього 10222, 14 крб.

Апеляційний
суд вважає, що розрахунок прокурора не відповідає діючому законодавству. Так,
при розрахунку середньоденного заробітку ОСОБА_1
позивачем за липень 1987
р. була включена сума 60,
84 крб., а оплата за роботу в зонах небезпеки здійснена з врахуванням 60% премії, що
суперечить вимогам ч.3 ст. 61 ЦПК України, оскільки рішенням Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 07.11.2003 p., яке
набрало законної сили, було встановлено, що сума 60, 84 крб. нарахована за
червень 1987 р. і включена у розрахунковий лист за липень 1987 р. під шифром
62, є депонованою сумою, а в Положення про преміювання АТВТ „УМР ДВБ" не
вносилися зміни про виплату премії робітникам, зайнятим на ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, в розмірі до 60% тарифної ставки (посадового окладу) в місяць,
як це передбачено розпорядженням РМ СРСР від 23.05.1986 р. №665-195. Крім того,
збережений середній заробіток розраховано за 164 дня роботи в зонах небезпеки, що не відповідає даним
довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 19.01.1999 р. №511704 (106 днів) та вимогам
постанови КМУ №1240.

В
судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1
пояснив, що отриману від відповідача довідку від 01.02.2005 р. він не надав
до управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька для
перерахунку пенсії, оскільки був не згодний із зазначеною в ній сумою заробітку
за час роботи в зоні відчуження. У теперішній час він отримує пенсію на
підставі постанови Калінінського районного суду м. Донецька, остання залишена
без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.10.2007 р., в розмірі,
який дорівнює 8 мінімальних
пенсій за віком.

4

За таких обставин у суду
першої інстанції не було передбачених законом
підстав для задоволення
позовних вимог прокурора про визнання довідки відповідача про заробітну плату
№501 від 01.02.2005 р.
незаконною та стягнення з АТВТ „УМР ДВБ" на користь ОСОБА_1 недоотриманих
сум заробітку та пенсії.

Доводи
скарги про те, що суд в порушення норм ЦПК України не проголосив рішення суду в
судовому засіданні 10.11.2006
р. спростовуються журналом судового засідання від 10.11.2005 р. з відповідним
записом про проголошення судового рішення, на який ОСОБА_1 не подав до суду
письмових зауважень щодо неправильності його запису. Посилання суду у рішенні
на судово-бухгалтерську експертизу, за помилковим висновком якої

Постанова
КМУ №1240 не
розповсюджується на ОСОБА_1,
не є підставою для скасування судового рішення, оскільки це не вплинуло на
правильність вирішення справи.

Рішення
суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстав для його скасування немає, а доводи апеляційної
скарги висновків суд не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 314
-315, 317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Будьоннівського районного суду м. Донецька від 10 листопада 2006
року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.