Справа №2-2125/2007
районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді                                -           Джабурія ОБ.,
при секретарі                                         -           Філімович І.М.
у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна,
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного
майна,  посилаючись на ті обставини,  що за час зареєстрованого з відповідачем
шлюбу ними було набуто майно,  яке
належить подружжю на праві спільної сумісної власності,  а саме двокімнатна квартира АДРЕСА_1 та
нежитлове приміщення у вигляді швацького цеху загальною площею 900 кв.м. ,  розташованого в АДРЕСА_1. Враховуючи,  що шлюб між нею та ОСОБА_2 розірваний,  в добровільному порядку вирішити спір про
поділ спільного сумісного майна вони не можуть,
в зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з вказаним позовом,  претендуючи при поділі спільного сумісного
майна на його !4 частину.
судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги уточили,  підтримали доводи позову в повному об'ємі та
просили виділити позивачці у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та майно,  яке в ній знаходиться,  а відповідачеві грошові кошти,  які були ним отримані від продажу 54/1000
частин нежитлового приміщення,
розташованого по АДРЕСА_2 в розмірі еквівалентному 155 000 доларів США.
в судовому засіданні позовні не визнав,
послався,  що він має право на 1/2
частину спірної квартири,  як на частку у
спільному майні подружжя,  та
пояснив,  що з отриманих ним 155 000
продажу 54/1000 нежитлового приміщення по АДРЕСА_2,  100 000 доларів США він повернув до
банк „Надра",  так як вказані
грошові кошти він брав як кредит на розвиток бізнесу.
наступні судові засідання відповідач не з'являвся,  про дату та час судових засідань повідомлявся
належним чином,  про що свідчать
оголошення у ЗМІ,  причину неявки суду не
повідомив. Зі згоди сторони позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи,  що відповідає положенням  ст.
Суд,  вислухавши позивачку,  її представника і відповідача,  перевіривши матеріали справи,  вважає,
що позов ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна підлягає
задоволенню за наступними підставами.
Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
справи встановлено,  що сторони одружені
з 07.08.1981 року. В зв'язку з припиненням сімейних стосунків,  сторони на підставі рішення Малиновського
районного суду м.  Одеси від 19.02.2007
року розірвали шлюб. Рішення набрало чинності.
зареєстрованого між позивачкою та відповідачем шлюбу,  на підставі договору купівлі-продажу від
18.10.1996 року,  посвідченого державним
нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В.,  було придбано двокімнатну квартиру загальною
площею 45, 4 кв.м.  під АДРЕСА_1.
Вказаний договір купівлі-продажу був оформлений на ім'я відповідача ОСОБА_2. В
квартирі знаходиться наступне майно,  а
саме: стіл кухонний,  чотири стільця,  телевізор SAMSUNG діам 69
д. чорного кольору в робочому стані,
тумба під телевізор чорного кольору,
відеомагнітофон „Винер" чорного кольору в робочому стані,  телефон PANASONIC чорного
кольору настінний,  меблева шафа 5 секцій
світлого кольору,  телевізор RAINFORD чорного
кольору в робочому стані. Про наявність вказаного майна свідчить акт опису й
арешту майна від 06.06.2005р. серія АА №635159,
складений Першою ДВС Малиновського району м.
Одеси. Як вбачається з вказаного акту загальна вартість майна,  яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 складає
іншого,  як вбачається з наданого
договору купівлі-продажу від 22.11.2000р.,
також за час зареєстрованого між сторонами шлюбу,  було придбано 54/1000 частин нежитлового
приміщення (швацький цех),  розташованого
по АДРЕСА_2. За вказаним договором купівлі-продажу відповідач ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 придбали у рівних частках 54/1000 частин вказаного нежитлового
приміщення. Як вбачається з наданого позивачкою рішення Малиновського районного
суду м.  Одеси від 11.10.2005 року,  що набрало чинності 24.11.2005р.,  відповідач уникаючи інтересів законної
дружини ОСОБА_1,  спочатку оформивши
54/1000 частини нежитлового приміщення на своє ім'я на підставі договору
дарування від 15.10.2003р.,  а згодом продавши
третій особі на підставі удаваного договору дарування від 18.04.2005р.,  який приховував договір купівлі-продажу,  отримавши,
при цьому,  155 000 доларів США.
Як вбачається з вказаного рішення суду від 11.10.2005 року,  ОСОБА_2 не міг продавати без згоди його
дружини ОСОБА_1 54/1000 частини нежитлового приміщення,  розташованого по АДРЕСА_2,  яке являлося подружнім.  Право власності на вказану частину
нежитлового приміщення було визнано судом за ОСОБА_4 ,  яка є добросовісним набувачем.
викладених обставин вбачається,  що між
сторонами виникли правовідносини,  які
регулюються діючим на час виникнення правовідносин Кодексом України про шлюб та
сім'ю,  згідно  ст. 22 якого майно,  нажите подружжям за час шлюбу є його спільною
сумісною власністю. Майно,  а саме
двокімнатна квартира АДРЕСА_1,
майно,  яке знаходиться в
квартирі,  а саме: стіл кухонний,  чотири стільця,  телевізор SAMSUNG діам 69
д. чорного кольору в робочому стані,
тумба під телевізор чорного кольору,
відеомагнітофон „Винер" чорного кольору в робочому стані,  телефон PANASONIC чорного
кольору настінний,  меблева шафа 5 секцій
світлого кольору,  телевізор RAINFORD чорного
кольору в робочому стані,  та 54/1000
частин нежитлового приміщення у вигляді швацького цеху загальною площею 900 кв.м.
,  розташованого в АДРЕСА_1,  придбане колишнім подружжям ОСОБА_2 та
Іващенко Вікторією Володимирівною у спільну сумісну власність.
Враховуючи,  що вище перелічене майно,  придбане подружжям у спільну сумісну
власність,  то,  відповідно кожен з колишнього подружжя мають
рівні права володіння,  користування та
розпорядження цим майном,  як то
передбачено  ст.  22 КпШС України,  та Сімейним Кодексом України. Проте,  відповідач ОСОБА_2,  уникаючи інтересів позивачки,  розпорядився спільним сумісним майном,  а саме 54/1000 частинами нежитлового
приміщення,  розташованого по АДРЕСА_2
тільки на свою користь,  отримавши 155
000 доларів США. Таким
чином,  вбачається,  що кошти,
отримані відповідачем ОСОБА_2 також є спільною сумісною власністю
подружжя,  проте,  отримавши які вже після припинення сімейних
стосунків між подружжям,  використав на
особисті потреби. Суд приймає до уваги докази,
надані відповідачем стосовно повернення кредиту до банку „Надра" в
розмірі 100 000 доларів США,  на отримання якого позивачка надавала
свою згоду. Таким чином,  у відповідача з
продажу нежитлового приміщення за АДРЕСА_2 залишилося 55 000 доларів США,
які він використав на особисті потреби.
вбачається з пояснень позивачки ОСОБА_1 вона разом з дочкою мешкає у
двокімнатній квартирі АДРЕСА_1. Відповідач у вказаній квартирі не мешкає,  проживає за іншою адресою та більш 3 років не
мешкає за адресою спірної квартири.
довідки ТОВ „Імперія Бізнес-південь" про визначення ринкової вартості
квартири АДРЕСА_1 на момент отримання відповідачем коштів з продажу вказаного
нежитлового приміщення (швацький цех) складала від 27 692 до 31 780 доларів США.
Суд
вважає за необхідне поділити спільне сумісне майно,  придбане колишнім подружжям,  виділивши у власність позивачки двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 та майно,  яке в ній
знаходиться,  а відповідачеві грошові
кошти,  отримані ним від продажу 54/1000
частин нежитлового приміщення розташованого по АДРЕСА_2. Виділяючи позивачці у
власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та майно,  яке в ній знаходиться,  суд виходить з міркувань інтересів
позивачки,  яка разом із дочкою постійно
мешкає у вказаній квартирі,  та того,  що вона наполягає на виділенні їй у власність
квартири не претендуючи на компенсацію різниці між вартістю квартири,  майна,
яке в ній знаходиться та грошовими
коштами в розмірі 55 000 доларів США,  які залишилися у відповідача та витрачені ним цілком на
ст.  10, 11, 209,  212, 214-215, 224-226 ЦПК України,   ст.
70, 71 СК України,  суд
спільне сумісне майно,  виділивши у
власність ОСОБА_1 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та майно,  яке в ній зберігається,  а саме: стіл кухонний,  чотири стільця,  телевізор SAMSUNG діам 69
д. чорного кольору в робочому стані,
тумба під телевізор чорного кольору,
відеомагнітофон „Винер" чорного кольору в робочому стані,  телефон PANASONIC чорного
кольору настінний,  меблева шафа 5 секцій
світлого кольору,  телевізор RAINFORD чорного
кольору в робочому стані,  а ОСОБА_2 виділити
у власність грошові кошти в розмірі 55 000 доларів США,
отримані ним від продажу 54/1000 частин нежитлового
приміщення,  розташованого по АДРЕСА_2.
Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.