Справа номер 2-562/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем   УКРАЇНИ.

22   листопада
2007   року   Славутицький міський суд Київської області у
складі: головуючого Малишенко Т.О. при секретарі Журавській Л.Ф. за участі
сторін: прокурора Василенко
С.В., відповідача: ОСОБА_1.

Розглянувши у
попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора м.
Славутича в інтересах держави в особі державного закладу СМСЧ-5 Міністерства
охорони здоров,я України до ОСОБА_1 - про відшкодування коштів, витрачених на
стаціонарне лікування потерпілого від злочину,

встановив:

Прокурор м.
Славутича в інтересах держави в особі державного закладу СМСЧ-5 Міністерства
охорони здоров,я України звернувся суду із позовною заявою до ОСОБА_1 - про
відшкодування коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від
злочину. Посилається на те, що 26.06.2007 року Постановою Славутицького
міського суду Київської області закрито кримінальну справу відносно ОСОБА_1,
внаслідок застосування Закону України „Про амністію" і звільнено від
кримінальної відповідальності на підставі п.б п.ж ст.1 вищевказаного Закону.
Потерпілий по даній кримінальній справі ОСОБА_2, внаслідок неправомірних дій
відповідача знаходився на стаціонарному лікуванні в загально хірургічному
відділенні СМСЧ-5 м. Славутича 48 ліжко-днів. Вартість лікування склала 1 619
гривень 58 копійок. Тому просить стягнути з відповідача дану суму на користь
державного закладу охорони здоров'я СМСЧ номер 5 МОЗ України.

На попередньому
судовому засіданні прокурор в інтересах позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному об'ємі.

Відповідач на
попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Оскільки
відповідач позовні вимоги визнав в повному об'ємі, то сторони просили
розглянути справу по суті, тому при таких обставинах справи, суд вирішив
продовжити слухати справу по суті і виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до
ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому
засіданні встановлено, що 25 лютого 2007 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин
ОСОБА_1, знаходячись
між будинками №2 та №3 Ленінградського кварталу м. Славутича, на грунті
особистих неприязних стосунків, які виникли у ході сварки між ним та ОСОБА_2,
наніс останньому ряд ударів по різним частинам тіла. У результаті злочинних дій
ОСОБА_1., потерпілому
ОСОБА_2, були
спричиненні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних
ушкоджень. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2, знаходився на
стаціонарному лікуванні в загально хірургічному відділенні СМСЧ -5 м. Славутича
48 ліжко-днів. Вартість лікування склала 1 619,58 гривень, що підтверджується
довідкою СМСЧ-5.

26 червня 2007
року Славутицьким міським судом винесено постанову про закриття кримінальної
справи внаслідок застосування Закону України «Про амністію», а ОСОБА_1,
звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.б п.ж ст.  1 вищевказаного Закону.

Вислухавши
сторони, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.61
ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий
для суду, що розглядає справу про цивільно-правовові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені
вони цією особою. Аналогічну силу має і постанова про закриття кримінальної
справи з нереабілітуючих підстав. Під час розгляду кримінальної справи
цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину не
пред'являвся.

Як з'ясовано у
судовому засіданні у добровільному порядку витрати лікувального закладу винним
ОСОБА_1, на даний час не відшкодовані, а тому сума збитку повинна бути стягнена
у судовому порядку.

Відповідно до
ст. 1206 ЦК України,
кошти, затрачені на лікування потерпілого зід злочину, підлягають відшкодуванню
особою, яка вчинила злочин. Якщо лікування проводилось закладом охорони
здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на
лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Підставою
представництва прокуратурою інтересів держави в суді є наявність порушення
економічних інтересів держави внаслідок умисних дій відповідачів, що призвели
до заподіяння матеріальної шкоди закладу охорони здоров'я, що фінансується із
державного бюджету, у вигляді витрат на лікування потерпілого від злочину.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.61,130,174,209,215,218 ЦПК України, ст.1026 ЦК України,

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь держави в особі Державного закладу Спеціалізованої
медико-санітарної частини номер 5 МОЗ України, що фінансується з державного
бюджету, 1619 гривень 58 копійок.

Стягнути з
ОСОБА_1 витрати за інформаційно-технічне забезпечення у сумі 7 гривень 50
копійок, від сплати Судового Збору на підставі Декрету KM України
„Про Державне Мито" звільнити.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.