Справа
№22ц-6637/07
1 інстанції Павленко
Доповідач Соломаха Л.I.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007р
.                                                                                            м.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого                                                               Круглікової К.С.

суддів                                                               Соломахи
Л.І., Олєйникової Л.С.

при секретарі                                                              Стефановій
І.М.

з участю:

представника
позивача                                              Сергєєва А.В.

відповідача                                                                    ОСОБА_1

представників
відповідача                               ОСОБА_2,ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку справу за позовом відкритого
акціонерного товариства „Донецькобленерго" до ОСОБА_1 (третя особа -
комунальне підприємство „Добропільська служба єдиного замовника) про
відшкодування збитків, заподіяних без обліковим користуванням електричною
енергією, з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької

області від 22
червня 2007р., -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2007р.
відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго" (далі ВАТ
„Донецькобленерго") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків, заподіяних безобліковим користуванням електричною
енергією.

Зазначало, що
під час перевірок дотримання відповідачем Правил користування електричною
енергією для населення 02 жовтня 2004р. та 18 грудня 2006р. було встановлено
порушення таких правил, а саме, відсутність приладу обліку, безоблікове
користування електричною енергією, про що були складені відповідні акти:
№117947 від 02 жовтня 2004р. та №101194 від 18 грудня 2006р. На підставі актів
відповідачу були нараховані збитки за безоблікове користування електричною
енергією: за актом №117947 від 02 жовтня 2004р. - 4394,02грн. та за актом
№101194 від 18 грудня 2006р. - 3342,53грн. Добровільно збитки відповідач не
відшкодовує.

Просило стягнути
з відповідача ОСОБА_1 заподіяну йому шкоду : за актом №117947 від 02 жовтня
2004р. - 4394,02грн. та за актом №101194 від 18 грудня 2006р. - 3342,53грн.

Рішенням
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2007р. з
ОСОБА_1 на користь Добропільського РЕМ Кіровських електричних мереж ВАТ
„Донецькобленерго" стягнуто на відшкодування шкоди за актом про порушення
Правил користування електричною енергією для населення №117947 від 02 жовтня
2004р. - 866грн. 88коп. в межах строку позовної давності з квітня 2004р. та за
актом №101194 від 18 грудня 2006р. - 3342грн. 53коп., витрати по сплаті
судового збору у сумі 77грн. 36коп. та витрати на інформаційно-технічне

забезпечення
розгляду справи у сумі 30грн.

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні позову.

В обгрунтування
доводів апеляційної скарги він посилається на те, що його вина в відсутності
приладу обліку відсутня. Прилад обліку знаходився на сходовій клітці і
відповідно до п.11 Правил користування електричною енергією для населення
відповідальність за його збереження він не несе. Прилад обліку в 1993р. був
викрадений разом з приладами обліку інших сусідів. Після крадіжки мешканці
будинку писали заяву в міліцію, підключення електричної енергії їм проводив
слюсар

ЖЕК і чого ЖЕК
не повідомив відповідача про крадіжку йому не відомо. Після викрадення приладу
обліку його дружина зверталася до позивача з приводу оплати електричної
енергії, їй роз'яснили, що оплату необхідно проводити без приладу обліку.
Відповідно до п.17 Правил Правил користування електричною енергією для
населення новий прилад обліку повинні були встановити або ЖЕК, або позивач за
власний рахунок.

В апеляційній
інстанції відповідач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2, ОСОБА_3. доводи
апеляційної скарги підтримали.

Представник
позивача Сергеев А.В. проти
доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1, його представників ОСОБА_2,ОСОБА_3, представника
позивача Сергеева А.В., дослідивши
матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з
наступних підстав:

При розгляді
справи суд першої інстанції встановив, що 02 жовтня 2004р. та 18 грудня 2006р.
працівниками Добропільського РЕМ
Кіровських електричних мереж ВАТ „Донецькобленерго" були проведені
перевірки дотримання споживачем ОСОБА_1, який мешкає в АДРЕСА_1, Правил
користування електричною енергією для населення. Під час цих перевірок було
встановлено факт порушення Правил користування електричною енергією для
населення, а саме, відсутність приладу обліку, безоблікове користування
електричною енергією. Внаслідок перевірок були складені відповідні акти №117947
від 02 жовтня 2004р. та №101194 від 18 грудня 2006р.

Відповідач з
приводу крадіжки приладу обліку до керівництва Добропільського РЕМ та органів міліції
не звертався.

26 червня 2006р.
представник позивача ОСОБА_2 зверталася до керівництва Добропільського РЕМ з письмовою
заявою на установку приладу обліку, посилаючись на те, що старий лічильник був
вкрадений із сходової клітки.

Споживач ОСОБА_1
згідно акту звірки розрахунків за електроенергію (а.с.7) проводив розрахунки за
спожиту електроенергію без приладу обліку, дозволу на споживання електроенергії
без вказаного приладу суду не надано.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення
відповідачем Правил користування електричною енергією для населення доведений,
а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу збитки, заподіяні
безобліковим використанням електричної енергії. Доказів, що шкода заподіяна не
з вини відповідача, що відповідальність за збереження приладу обліку несе
власник цього приладу або власник будинку, відповідачем не надано. Договір з КП
„Добропільська служба єдиного замовника" по збереженню приладів обліку не

укладався.
Розрахунок збитків за актами зроблений відповідно до Методики обчислення
розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок
порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення,
затверджених постановою НКРЕ від 22 листопада 1999р. Розрахунок збитків за
актом №117947 від 02 жовтня 2004р. позивачем складено з жовтня 2001р., тобто
поза межами трирічного строку позовної давності, тому за цим актом збитки з

урахуванням
строку позовної давності підлягають стягненню з квітня 2004р. у сумі 866грн.
88коп.

З такими
висновками суду першої інстанції погодитися неможливо, вони не відповідають
обставинам справи. До таких висновків суд дійшов внаслідок порушення норм
матеріального права.

Відповідно до
ст.309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм матеріального права є підставами для
скасування рішення в апеляційному порядку і ухвалення нового рішення.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що правовідносини,
які виникли між сторонами, регулюються Законом України „Про
електроенергетику" та „Правилами користування електричною енергією для
населення", які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1357
від 26 липня 1999р. ( з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до
ст.24 Закону України „Про електроенергетику" енергопостачальники
зобов'язані забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з
умовами ліцензій та договорів.

Відповідно до
ст.25 Закону України „Про електроенергетику" споживачі електричної енергії
мають право на:

підключення до
електричної мережі у разі виконання правил користування електричною енергією;

відшкодування
збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно з законодавством.

Відповідно до
ст.26 Закону України „Про електроенергетику" споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил
користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії
згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою
енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів
справи встановлено, що 02 жовтня 2004р та 18 грудня 2006р. представниками ВАТ
„Донецькобленерго" проводилася перевірка дотримання відповідачем, який
мешкає в багатоповерховому будинку, Правил користування електричною енергією
для населення. За наслідками перевірки були складені акти:

- акт №117947
від 04 жовтня 2004р. про порушення Правил користування електричною енергією для
населення, згідно якого встановлена відсутність приладу обліку (а.с.4);

- акт №101194 від 18
грудня 2006р. про порушення Правил користування електричною енергією для
населення, згідно якого встановлено без облікове користування електричною
енергією ( відсутність приладу обліку) (а.с.5).

Позивач визнає,
що прилад поквартирного обліку електричної енергії, яку використовує відповідач,
був встановлений на сходовій клітці.

Відповідно до
п.11 Правил користування електричною енергією для населення відповідальність за
збереження поквартирних приладів обліку, встановлених на сходових клітках, та
пломб на них несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває
будинок.

Тобто,
законодавством чітко визначено, що відповідач не несе відповідальності за
збереження поквартирного приладу обліку, який був втрачений із сходової клітки,
а тому посилання суду першої інстанції на те, що відповідач не надав доказів
того, що відповідальність за збереження приладу обліку несе власник цього
приладу або власник будинку, суперечить закону.

Відповідно до
п.17 Правил користування електричною енергією для населення у разі пошкодження,
втрати або неправильної роботи приладу обліку з вини споживача він відшкодовує
вартість перевірки, ремонту або встановлення нового приладу обліку.

В інших випадках
перевірка, ремонт або заміна пошкодженого чи втраченого приладу обліку
здійснюється за рахунок енергопостачальника або організації, яка відповідає за
збереження приладу обліку.

Доказів того, що
втрата приладу поквартирного обліку, який був встановлений на сходовій клітці,
сталася з вини відповідача позивач суду не надав, а тому відповідно до п.17
Правил користування електричною енергією для населення заміна втраченого
приладу обліку повинна здійснюватися за рахунок енергопостачальника або
організації, яка відповідає за збереження приладу обліку.

Примірним
договором про розрахунок житлових організацій та підприємств Міненерго за
обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання, який затверджений
діючим до теперішнього часу наказом Державного Комітету будівництва,
архітектури та житлової політики України від 28 вересня 1999р. № 235,
енергопостачальникам пропонувалося при укладенні договору покладати обов'язки
по збереженню поквартирних приладів обліку, встановлених в електрощитових

житлово-експлуатаційних
організацій на сходових клітках, та пломб на них відповідно до п. 11 Правил
користування електричною енергією для населення на житлово-експлуатаційні
організації та передбачати в договорах відповідальність по відшкодуванню
збитків, завданих енергопостачальнику в разі виявлення безоблікового
користування електроенергією від електромереж житлово-експлуатаційної
організації.

Проте позивач не
надав суду доказів про те, що ним був укладений договір з
житлово-експлуатаційною організацією про обслуговування внутрішньо будинкових
систем електропостачання та згідно цього договору відповідальність за
збереження приладу поквартирного обліку, що був встановлений на сходовій
клітці, несе інша організація, а не позивач, а тому апеляційний суд вважає, що
заміна втраченого приладу обліку повинна була здійснюватися за рахунок
енергопостачальника і споживання електричної енергії без приладу обліку
відповідачем здійснювалося саме з вини позивача, який в порушення вимог п.17
Правил користування електричною енергією для населення не замінив втрачений
прилад обліку та умисно допустив

постачання
електричної енергії без обліку понад 3 місяці, тобто дозволив користування
електричною енергією без приладу обліку.

Навіть після
достовірно встановленої 02 жовтня 2004р. відсутності приладу обліку позивач не
прийняв заходів до виконання своїх обов'язків по заміні втраченого приладу
обліку.

Посилання суду
першої інстанції на те, що відповідач не надав доказів того, що шкода позивачу
заподіяна не з його вини, також не грунтується на законі. Відповідно до п.11 та
п.17 Правил користування електричною енергією для населення вина відповідача за
втрату поквартирного приладу обліку, що був встановлений на сходовій клітці, не
припускається (не презумується), тобто обов'язок по доказуванню своєї
невинуватості на відповідача не покладається, його вина підлягає доказуванню.

Відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач доказів
того, що втрата приладу поквартирного обліку сталася з вини відповідача, суду
не надав.

Споживання
електричної енергії без приладу обліку за відсутності ознак самовільного
підключення до об'єктів електроенергетики відповідно до ст.27 Закону України
„Про електроенергетику" та п.48 Правил користування електричною енергією
для населення не є правопорушенням. Відповідальність за користування
електричною енергією без приладу обліку, якщо це сталося з вини
енергопостачальника, який не виконує свій обов'язок по заміни втраченого
приладу обліку, Правилами користування електричною енергією для населення не
передбачена.

Відповідно до п.3З
Правил користування електричною енергією для населення у разі користування
електричною енергією без приладу обліку з дозволу енергопостачальника
розрахунки із споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного
споживання. Величина середньомісячного споживання електроенергії визначається
за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12
місяців.

Після втрати
поквартирного приладу обліку відповідач здійснював розрахунки з позивачем за
користування електричною енергією без приладу обліку відповідно до
середньомісячного споживання.

Доводи
представника позивача проте, що на безоблікове використання електричної енергії
відповідач повинен був отримати дозвіл позивача та укласти з ним відповідний
договір, що передбачено п.18 Правил користування електричною енергією для
населення, не ґрунтуються на законі.

Згідно п.18
Правил користування електричною енергією для населення споживач повинен
звернутися за відповідним дозволом на тимчасове без облікове використання
електричної енергії до енергопостачальника та укласти з ним відповідний
договір, якщо виникає необхідність тимчасового використання електричної енергії
для виконання споживачем робіт протягом декількох годин або

діб і
встановлення приладу обліку недоцільно або неможливо.

Споживання
електричної енергії відповідачем не викликалося необхідністю тимчасового
використання електричної енергії, а мало постійний характер, а тому
встановлення поквартирного приладу обліку було обов'язковим. В цьому випадку
укладення договору з енергопостачальником на безоблікове використання
електричної енергії Правилами користування електричною енергією для населення
не передбачено.

Доводи
представника позивача про те, що відповідач після втрати поквартирного приладу
обліку підключився до користування електричною енергією самовільно, також
недоведені.

Відповідно до
п2. Правил користування електричною енергією для населення самовільне  підключення
-  це  споживання електричної енергії без укладення
з енергопостачальником договору   про
користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

На підтвердження
відключення відповідача від користування електричною енергією позивачем надано
завдання від 24 травня 2006р. (а.с.22), згідно якого споживач ОСОБА_1 підлягав
відключенню від користування електричною енергією згідно акту №117947 від 02
жовтня 2004р.

Проте в завданні
від 24 травня 2006р. в графі „підпис абонента" підпис відповідача або
житлової організації, в веденні якої перебуває будинок, відсутній. Відповідач
факт відключення не визнає.

Достовірних
доказів того, що відповідач відключався від користування електричною енергією
після чого самовільно приєднався до електромережі позивачем суду не надано.

Відповідно до
ст.27 Закону України „Про електроенергетику" незабезпечення енергією споживачів,
що не допускають порушень своїх обов'язків перед енергопостачальниками, є
правопорушеннями в електроенергетиці, в зв'язку з чим позивач і не відключав
відповідача від користування електричною енергією після втрати поквартирного
приладу обліку.

За таких
обставин висновок суду першої інстанції про те, що факт порушення відповідачем
Правил користування електричною енергією для населення є доведеним, не
відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до
п.53 Правил користування електричною енергією для населення на підставі акта
енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у
випадках, передбачених пунктом 35 цих Правил), а також визначити величину
збитків, завданих йому протиправними діями споживача.

Апеляційним судом
встановлено, що будь-яких протиправних дій відповідач не здійснював,
користування відповідачем електричною енергією без приладу обліку сталося з
вини позивача, а тому правові підстави для стягнення з відповідача збитків
внаслідок користування електричною енергією без приладу обліку відсутні.
Відповідальність за такі збитки несе сам позивач.

Враховуючи
викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову ВАТ „Донецькобленерго" у задоволенні позову.

Керуючись
ст.307, ст.309, ст.314, ст.316 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області,
-

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2007р.
скасувати.

Відмовити відкритому
акціонерному товариству „Донецькобленерго" в задоволенні позову до ОСОБА_1
(третя особа - комунальне підприємство „Добропільська служба єдиного замовника)
про відшкодування збитків, заподіяних безобліковим користуванням електричною
енергією.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може
бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.