Справа
№22-6182
у 1-й інстанції Волкова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року                    Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого                               ОСОБА_5

Суддів                                          Желепи
О.В.,  Столбун В.І.

при
секретарі                               Гайдай І.М.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника
ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м.  Києва від 15 травня 2007 р. в справі за
позовом ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди,  завданої ДТП.

Заслухавши
доповідь судді ОСОБА_5 ,  перевіривши
матеріали справи,  обговоривши доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів,  -

встановила:

24
листопада 2005 р. позивач ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди
30 954 грн.,  вартості товарознавчого
дослідження 350 грн.,  юридичних послуг
100 грн.,  державного мита 321, 54 грн.
та моральної шкоди 5 000 грн. Позивачка ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача
на її користь моральну шкоду 10 000 грн.

Свої
позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим,
що 14 травня 2005 р. близько 16-15 год.
на перехресті вулиць Богатирській та Полярній в м.  Києві з вини відповідача ОСОБА_6 ,  який порушив п.10.1 Правил дорожнього руху
сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями «Мерседес»,  державний НОМЕР_1,  який на праві власності належить позивачці
ОСОБА_4 і яким керував позивач ОСОБА_3 та автомобілем «ГАЗ» держНОМЕР_2,  який належить відповідачу ОСОБА_2 і яким він
керував під час ДТП.

Рішенням
Оболонського районного суду м.  Києва від
15 травня 2007 р. позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
33 725 грн.54 коп. матеріальної,
моральної шкоди та судових витрат та на користь ОСОБА_4 1100 грн.
моральної шкоди та судових витрат.

В
апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 просив рішення суду
скасувати як необгрутоване,  ухвалене з
порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав,  що суд ухвалив рішення без встановлення вини
його довірителя та не прийняв до уваги докази,
які надав відповідач в заперечення позовних вимог,  не було обговорено судом питання про
повернення відповідачу пошкодженого автомобіля після відшкодування його
ринкової вартості. Крім того,  позивачами
не доведено спричинення їм відповідачем моральної шкоди,  яку суд стягнув на їх користь.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого в цій частині
рішення,  колегія суддів приходить до
висновку,  що  апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише

формальних міркувань.

Розглядаючи
спір судова колегія вважає,  що суд
першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,  надані сторонами докази,  правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон,  який їх регулює.

Згідно
ч.3  ст.
61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній,  господарській або адміністративній
справі,  що набрало законної сили не
доказуються при розгляді інших справ,  у
яких беруть участь ті самі особи або особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

Як
вбачається з матеріалів справи,  і це
було вірно встановлено судом першої інстанції,
дорожня пригода сталася внаслідок порушення відповідачем п.10.1 Правил
дорожнього руху.

Ця
обставина підтверджується матеріалами скоєння відповідачем адміністративного
проступку. Так,  в постанові №3-15567 від
28 липня 2005 р. Оболонського районного суду м.
Києва /а.с. 8/ зазначається,  що
ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ГАЗ» держНОМЕР_2 на перехресті вул.  Богатирській та Полярній в м.  Києві перед зміною напрямку руху не
переконався,  що це буде безпечним і не
створить небезпеки іншим учасникам руху,
в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес» держномер
НОМЕР_1,  чим порушив п.10.1 ПДР України.
Провадження по адміністративній справі було закрито з підстав збігу строку
притягнення до адміністративної відповідальності. Скарга ОСОБА_2 до
апеляційного суду з приводу його невинності в ДПТ залишена без
задоволення,  про що йому була надана
письмова відповідь.

Розмір
матеріальної шкоди та витрат,  які поніс
позивач ОСОБА_3 при
розгляді справи у 31 725 грн.54 коп. визначений судом правильно,  як і розмір судових витрат в 100 грн.
позивачки ОСОБА_4,  стверджується
письмовими доказами по справі.

Визначаючи
розмір моральної шкоди та покладаючи обов'язок по його відшкодуванню у розмірі
2 000 грн. позивачу ОСОБА_3
та 1000 грн. позивачці ОСОБА_4 на відповідача,  суд достатньо врахував роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України,  даних у п.9
постанови „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної /
немайнової / шкоди",  згідно з якими
розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних
страждань,  з урахуванням в кожному
конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема,  враховується характер і тривалість
страждань,  стан здоров'я потерпілого,  тяжкість завданої травми,  істотність вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках,  ступінь зниження
престижу,  ділової репутації.

Зваживши
на наведене,  та враховуючи характер
завданих моральних страждань і первісні вимоги позивачів щодо розміру моральної
шкоди,  судова колегія вважає ,  що розмір моральної шкоди судом першої
інстанції визначений правильно.

Доводи
апеляційної скарги в частині того,  що
судом першої інстанції не було обговорено питання про повернення пошкодженого
автомобіля відповідачу в разі відшкодування шкоди,  колегія Суддів до уваги не приймає,  оскільки ДТП трапилась 24 листопада 2005 р. ,  рішення суду про задоволення позовних вимог
ухвалено 15 травня 2007 р. і на час ухвалення рішення суду пошкоджений
автомобіль позивача був відремонтований його силами та за його кошти.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги є не суттєвими і
не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального і процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення цієї справи.

Оскільки рішення
ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального закону,  то підстав до його скасування та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  308,  313,
314,  315,  317, 319 ЦПК України,  колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну
"скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2
відхилити

Рішення
Оболонського районного суду м.  Києва від
15 травня 2007 р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної: скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України.