Копія Справа №2-341/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 вересня 2007 року                Кролевецький районний суд
Сумської області

в складі: судді                        Школи М.Г.,

при секретарі                        Малик Г. М.,

та осіб, які приймають участь у справі:

позивача                                ОСОБА_1,

представника відповідача - ВАТ "Сумиобленерго"
Канівець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Кролевецького районного відділення
"Енергозбут" ВАТ "Сумиобленерго" в особі начальника
Кролевецького відділення "Енергозбут" Бобровицького Анатолія
Івановича і ВАТ "Сумиобленерго" про стягнення заробітку за час
двотижневого вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Кролевецького районного відділення
"Енергозбут" ВАТ "Сумиобленерго" в особі начальника Кролевецького
РВ "Енергозбут" Бобровицького А.І. про стягнення заробітку за час
двотижневого вимушеного прогулу в сумі 150 гривень. Ухвалою Кролевецького райсуду від 15 серпня
2007 року у якості співвідповідача залучено ВАТ "Сумиобленерго".

ОСОБА_1 свої позовні вимоги мотивує
наступним чином.

Він працював
інспектором енергонагляду Кролевецького РВ "Енергозбут". 08.04.1999
року начальник Кролевецького РВ "Енергозбут" Бобровицький А.І. під
час його, позивача, ОСОБА_1, тимчасової непрацездатності запропонував поїхати
до ВАТ "Сумиобленерго" і подати заяву про його звільнення з роботи.
Враховуючи дефіцит робочих місць і пропозицію голови незалежної галузевої
профспілки ВАТ "Сумиобленерго" Кононенка О.С. звільнитися з роботи при умові виплати матеріальної допомоги. Згідно
колективного договору, голова правління ВАТ "Сумиобленерго"
Ващенко О.О. підписав його заяву про його звільнення у зв'язку з виходом на
пенсію і виплату винагороди згідно колективного договору. Порушуючи
законодавство, в цей же день, тобто
08.04.1999 року, йому була видана трудова книжка начальником Кролевецького РВ "Енергозбут"
Бобровицьким А.І. без письмового ознайомлення його з наказом про звільнення з порушенням вимог ст.38 КЗпП України, тому він,
позивач ОСОБА_1, просить стягнути на його користь з Кролевецького РВ
"Енергозбут" 150 грн. за час двотижневого вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав
свої позовні вимоги.

Відповідач -
начальник Кролевецького РВ "Енергозбут" Бобровицький А.І. позов не визнав і показав у судовому засіданні, що ОСОБА_1
добровільно подав 08.04.1999 року заяву на ім'я начальника ВАТ
"Сумиобленерго" про звільнення за власним бажанням у зв'язку з
виходом на пенсію. За наказом №305К від 08.04.1999 року по ВАТ
"Сумиобленерго" ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням у зв'язку з
виходом на пенсію по ст.38 КЗпП України з 08 квітня 1999 року. Після звільнення
ОСОБА_1 на роботу не виходив і не наполягав на продовженні трудового договору у
встановлені Законом строки. Ніякого обману з його боку щодо обов'язку виплати
матеріальної допомоги при умові звільнення ОСОБА_1 з Кролевецьколго РВ
"Енергозбут" не було. Крім того, Кролевецький РВ
"Енергозбут" є структурним підрозділом ВАТ "Сумиобленерго",
тобто не є юридичною особою, тому питання щодо сплати ОСОБА_1 матеріальної
винагороди згідно колективного договору, при звільненні не було його
компетенцією, крім того, він не має повноважень на прийом та звільнення
працівників до Кролевецького РВ "Енергозбут". Також з його боку не
було ніякого і не вчинялось будь-якого

2

примусу на звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Представник ВАТ
"Сумиобленерго" Канівець О.О. позов не визнав і пояснив у судовому засіданні слідуюче. 08.04.1999 року ОСОБА_1 у ВАТ
"Сумиобленерго" власноруч написав заяву про звільнення його з
Кролевецького РВ "Енергозбут" у зв'язку з виходом на пенсію та
підписав її. Узгодження дати звільнення з роботи було здійснено ОСОБА_1 шляхом
написання заяви про звільнення з роботи за власним бажанням у зв'язку з
виходом на пенсію, подальшого підписання після ознайомлення ним наказу №305К
від 08.04.1999 року про звільнення з роботи та отримання трудової книжки. Не
відповідає дійсності також твердження ОСОБА_1 про його не ознайомлення з
наказом про звільнення №305К від 08.04.1999 року, так як ознайомлення було
здійснено ОСОБА_1 при отриманні трудової книжки. Крім того, дані обставини були
встановлені рішенням Кролевецького райсуду
від 21.10.2003 року за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
"Сумиобленерго" про поновлення на роботі та виплату зарплати за час
вимушеного прогулу. Проведення звільнення ОСОБА_1 з роботи за власним бажанням
08.04.1999 року згідно наказу №305К від 08.04.1999 року відповідає
вимогам ст.38 КЗпП України та його добровільним волевиявленню на час
звільнення, що було встановлено рішенням Кролевецького райсуду від 21.10.2003 року. Крім того, ОСОБА_1 без поважних
причин був пропущений строк, протягом якого ОСОБА_1 мав би звернутися до суду
згідно вимог 233 КЗпП України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі
факти та відповідні їм правовідносини.

За наказом №305К від 08.04.1999 року директора ВАТ
"Сумиобленерго" ОСОБА_1 звільнений
за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до ст.38 КЗпП
України з 08 квітня 1999 року. (а.с.
10, 14,18)

Статтею ст.38
КЗпП України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк,
попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два
тижні. Строк звільнення може бути узгоджений сторонами, зокрема, у випадку
звільнення працівника, у зв'язку з виходом на пенсію.

При розгляді справи встановлено, що звільнення ОСОБА_1 з роботи відбулося
за його заявою на ім'я генерального директора
ВАТ"Сумиобленерго" про звільнення у зв'язку з виходом на пенсію та
виплатою матеріальної винагороди за тривалу та добросовісну працю, відповідно
до колективного договору від 08 квітня 1999 року, (а.с.11, 15, 19).

В заяві ОСОБА_1
про звільнення не зазначений строк звільнення, однак ця обставина не спростовує
даних про узгодження сторонами строків звільнення, що передбачено ст.38 КЗПП
України.

В судовому
засіданні при розгляді справи з пояснення ОСОБА_1, представника відповідача ВАТ
"Сумиобленерго" Канівець О.О., начальника Кролевецького РВ
"Енергозбут" Бобровицького А.І., даних наказу №305К від 08 квітня 1999
року по ВАТ "Сумиобленерго" встановлено,
що для проведення звільнення в день подачі заяви ОСОБА_1, разом з начальником Кролевецького
РВ "Енергозбут" Бобровицьм А.І. особисто з'явився до ВАТ
"Сумиобленерго", де особистим підписом в наказі про звільнення з 08
квітня 1999 року підтвердив узгодженість дати звільнення, одержав трудову
книжку і після звільнення на роботу не виходив і не наполягав на продовженні
трудового договору у встановлені законом строки.

Виходячи із вище
викладеного, суд приходить до висновку про те, що звільнення ОСОБА_1 з роботи
за власним бажанням з 08.04.1999 року за наказом №305К від 08.04.1999 року директора ВАТ "Сумиобленерго"
відповідає добровільному волевиявленню ОСОБА_1 на час звільнення і
проведено відповідно до вимог ст.38 КЗпП України.

Сама по собі не
сплата матеріальної допомоги ОСОБА_1 при його звільненні за змістом ст.38 КЗпП
України не спростовує правильність звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням, хоча, як пояснив в судовому засіданні
ОСОБА_1 можливість отримання одноразової допомоги при звільненні істотно
та суттєво вплинуло на його рішення про звільнення за власним бажанням.

Рішенням
Кролевецького районного суду від 22 червня 2000 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Сумиобленерго" про
стягнення матеріальної допомоги при звільненні його на пенсію, яке
вступило в законну силу, ОСОБА_1 відмовлено в примусовому стягненні
матеріальної допомоги з підстав вчинення дисциплінарних порушень та
застосування до нього дисциплінарних стягнень та заходів впливу, передбачених
колективним договором.

Рішенням Кролевецького районного від 21.10.2003 року за позовом ОСОБА_1 до
ВАТ "Сумиобленерго" про поновлення на роботі та виплаті заробітної
плати за час вимушеного прогулу, яке
вступило в законну силу ОСОБА_1 відмовлено в поновленні на роботі та виплаті заробітної
плати за час вимушеного прогулу, оскільки було встановлено правильність його

3

звільнення за ст.38 КЗпП України.               (а.с.41
- 43).

Виходячи із вище викладеного, суд приходить до висновку, що не є
обгрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що його заява
про звільнення подана під впливом обману щодо сплати одноразової матеріальної винагороди з боку начальника Кролевецького
РВ "Енергозбут" Бобровицького А.І.

Не відповідає дійсності також твердження ОСОБА_1
щодо його не ознайомлення з

наказом про звільнення №305К від 08.04.1999 року,
оскільки таке ознайомлення було здійснено

ним при отриманні трудової книжки, про що
підтвердив начальник Кролевецького РВ

"Енергозбут" Бобровицький А.І. Крім
того, дані обставини були встановлені рішенням

Кролевецького районного суду від 21.10.2003 року за позовом ОСОБА_1 до

ВАТ"Сумиобленерго" про поновлення на
роботі та виплату заробітної плати, яке набрало законної

сили. (а.с.41-43).

Таким чином, судом не встановлено порушено прав ОСОБА_1 при його звільненні
за наказом №305К від 08.04.1999 року за власним
бажанням, тому двотижневого вимушеного прогулу не
відбулося, а тому в задоволенні позову до Кролевецького РВ
"Енергозбут" в особі Бобровицього А.І і ВАТ "Сумиобленерго"
про стягнення 150 грн. заробітку за час двотижневого вимушеного
прогулу слід відмовити.

Відповідно до ст.ст.38, 232, 233 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 11,
209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в позові до Кролевецького районного відділення "Енергозбут" ВАТ "Сумиобленерго" в особі
начальника Кролевецького відділення "Енерогозбут" Бобровицького Анатолія Івановича і ВАТ
"Сумиобленерго" про стягнення заробітку за час двотижневого
вимушеного прогулу в сумі 150 гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Сумської області через Кролевецький районний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.