справа № 2ц-2794/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

29
серпня 2007 року   Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області в складі:

головуючого
судді                                                      Філіпенко
Л.П.

при
секретарі                                                             Щербак A.M.

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1       до Антрацитівської міської ради про
визнання права на нерухоме майно у порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
є матір'ю та єдиною спадкоємицею ОСОБА_2, який померІНФОРМАЦІЯ_1. Смерть
ОСОБА_2 зареєстрована відділом реєстрації актів цивільного стану
Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області 10 травня
2000 року, актовий запис НОМЕР_1ОСОБА_2на праві приватної власності належали
23/200 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною
площею 221,4 кв.м, житловою площею 160,6 кв.м. Право власності на 23/200
частини будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1за
ОСОБА_2зареєстроване у реєстрі права власності на нерухоме майно
Антрацитівського БТІ 17 січня 2005 року, реєстраційний номер 9534248. ОСОБА_1
після смерті сина єдина постійно мешкала у цьому будинку, тобто фактично
прийняла спадщину. Інших спадкоємців окрім неї немає, бо його батько ОСОБА_3
померІНФОРМАЦІЯ_2, смерть його зареєстрована відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції
Луганської області 29 березня 1998 року, актовий запис НОМЕР_2 Дружини, дітей,
братів та сестер у ОСОБА_2
не було. Той факт, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину та згідно ч.3 ст.1268,
1261, ч.5 ст. 1268 Цивільного кодексу, дає їй, на її думку, підстави вважати
себе власницею 23/200 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1. У липні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до Антрацитівського КП БТІ з
метою отримання довідки-характеристики на вказану частку нерухомого майна для
подальшого нотаріального оформлення права власності на нього, так як вона є
єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 за законом. Але їй відмовили у наданні
довідки-характеристики, мотивуючи це тим, що не встановлений факт родинних
відносин між ОСОБА_2і неї, так як свідоцтво про народження сина ОСОБА_2
втрачене, а отримати повторне неможливо бо за місцем реєстрації його народження
не збереглися відповідні архіви. Але факт наявності наших родинних зв'язків з
ОСОБА_2підтверджується ф. 2, де в графі «батьки» згідно свідоцтва про
народження ОСОБА_2 зазначено «мати - ОСОБА_1, яка 7 травня 1999 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, шлюб зареєстрований ГТАС Салаата, відділом ЗАГС
м. Мирного Саха Якутія, актовий запис НОМЕР_3 Усе це і спонукало її звернутися
в суд з даним позовом, у якому вона просить встановити факт, що ОСОБА_1 є
матір'ю ОСОБА_2 і єдиною спадкоємицею, та визнати за нею право власності на
спадщину по закону після смерті ОСОБА_2, який померІНФОРМАЦІЯ_1 на його 23/200
частини будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1..

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов
підтримала, пояснила, що
спадкоємців крім її нікого немає, усю спадщину вона фактично прийняла, тому
просить позов задовольнити. Відповідач - Антрацитівська міська рада просить
розглянути справу без їхнього представника, не заперечує проти задоволення
позову (а.с.20).

Вислухавши
позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, тому що сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджує
його законність і обгрунтованість.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2на праві приватної власності належали 23/200 частини
будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею
221,4 кв.м, житловою площею 160,6 кв.м. (а.с.4). Право власності на квартиру за
ОСОБА_2зареєстроване у реєстрі права власності на нерухоме майно
Антрацитівського БТІ 17 січня 2005 року, реєстраційний номер 9534248.(а.с.5).
ОСОБА_2помер ІНФОРМАЦІЯ_1, його смерть зареєстрована відділом реєстрації актів
громадянського стану Антрацитівського міського управління юстиції Луганської
області 10 травня 2000 року, актовий запис НОМЕР_1(а.с. 12). Факт наявності
родинних зв'язків позивачки з ОСОБА_2підтверджується ф. 2, де в графі «батьки»
згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 зазначено «мати - ОСОБА_1 (а.с. 19),
яка 7 травня 1999 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, шлюб зареєстрований ГТАС
Салаата, відділом ЗАГС м. Мирного Саха Якутія, актовий записНОМЕР_3(а.с. 13).

Згідно
статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, подружжя та батьки, тому ОСОБА_1 набула права
власності в порядку спадкування за законом на об'єкт нерухомого майна -23/200
частини будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною
площею 221,4 кв.м, житловою площею 160,6 кв.м., яка є предметом даного спору.
Крім того згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4,
що видано Антрацитівським управлінням житлово-комунального господарства на підставі
рішення виконкому Антрацитівської міської ради від 29 грудня 2004 року № 666
ОСОБА_1належить також 23/200 частини будинку з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 221,4 кв.м, житловою площею 160,6 кв.м.,
тобто тепер вона є власником 23/100 частини будинку з господарськими будівлями
та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 221,4 кв.м, житловою площею 160,6 кв.м
.

Як
свідчить ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача
майна виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або
законом, а я фактично прийняла спадщину.

Відповідно
до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як
вбачається із ст. 392 Цивільного кодексу України: „Власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.".

Відповідно
до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.

Частиною
3 ст. 48
Закону України „Про власність" зазначено, що захист права власності
здійснюється судом або третейським судом.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 6, 10, 60 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 334, 392, 1261 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити цілком.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на спадщину по закону після смерті ОСОБА_2, який
померІНФОРМАЦІЯ_1 року на 23/200 частини будинку з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, у цілому - на 23/100 частини будинку АДРЕСА_1 загальною
площею 221,4 кв.м, житловою площею 160,6 кв.м. та з господарські будівлі -
гараж Г, погріб Е, Пгі, кухня -К, душ - Л, сараї - Я1, К1, убиральня Л1,
та споруди №3,10.

Свідоцтво
про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4, що видано Антрацитівським
управлінням житлово-комунального господарства на підставі рішення виконкому
Антрацитівської міської ради від 29 грудня 2004 року № 666 на им'я ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 визнати таким що втратило силу і зберігати в матеріалах цивільної
справи.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської
області через Антрацитівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження, і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України