Справа № 2-153/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2007
року                                                                                          м.
Запоріжжя

Комунарський
районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого
судді                                                                                     Герасименко С.Г.

при
секретарі                                                                                              Артюх
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006 року позивач ОСОБА_1. звернулася з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, посилаючись на
те, що 29.05.2006 р. близько 07 год.
ЗО хв. відповідач керуючи автомобілем ЗАЗ-1103, д/н НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 не
витримав безпечну швидкість та дистанцію і скоїв наїзд на її стоячий автомобіль
ЗАЗ-1102, д/н НОМЕР_1 внаслідок чого останній був пошкоджений, добровільно
сплатити або усунути заподіяну шкоду відповідач відмовляється, тому позивач
просить у судовому порядку стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду у
розмірі 4983 грн. 48 коп., що становить вартість відновлювального ремонту, та
стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка виразилась у фізичних
стражданнях, внаслідок отримання під час ДТП різних травм: удари грудної
клітки, позвоночника, також, у відмові сплати позивачу матеріальну шкоду,
внаслідок чого остання змушена звертатися за захистом своїх прав і законних
інтересів в різні інстанції, нервувати, що приносить шкоду здоров'ю позивача,
суму у розмірі 10000 грн. Також позивач просить стягнути витрати, що складають
послуги адвоката, Укрпошти, судового збору та витрат на технічне забезпечення
розгляду справи, що в сумі складає 607 грн. 00 коп.

У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила
позов задовольнити, суду пояснила, що до цього часу внаслідок цього ДТП вона не може
самостійно рухатися, користується милицями, автомобіль вона вимушена була
продати, в зв»язку з чим, змінився її спосіб життя, та матеріальне становище,
тому що з допомогою автомобілю вона заробляла собі на життя.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив
відмовити у його задоволенні та пояснив, що дійсно керував автомобілем в
вищезазначеній ситуації, однак не витримав дистанцію та скоїв наїзд на стоячий
на дорозі автомобіль ОСОБА_1.,
в чому давав свої пояснення робітникам ДАІ, які є в адміністративному
матеріалі. Однак під впливом показань свідків - дружини ОСОБА_2та співробітниці
ОСОБА_3 змінив свої переконання та вважає, що відповідачка сама скоїла наїзд на
його автомобіль, в зворотну сторону по ходу руху усіх автомобілів. Також
відповідач вважає, що при ДТП не були ушкодженні закріплення сидінь автомобілю
та права двір автомобілю. Також відповідач не визнає і моральний позов.
Підтверджує, що на місці ДТП
дорога має уклон по ходу руху.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1187 ч. ч. 2, 5 ЦК
України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає
за шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого. Ст. 1188 ЦПК України, яка передбачає відшкодування
шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, встановлено,
що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною
особою.

Відповідно до ст. 22 ч. 2 п. 1 ЦПК України, збитками є витрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Судом встановлено, що 29.05.2006 р. близько 07 год. 30 хв. ЗОСОБА_2
керуючи автомобілем ЗАЗ-1103, д/н НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 не витримав безпечну
швидкість, не витримав безпечну дистанцію і скоїв наїзд на стоячий автомобіль
ЗАЗ-1102, д/н НОМЕР_1 водій ОСОБА_1. Ці обставини підтверджуються протоколом
про адміністративне правопорушення, складеному працівниками ДАІ.

Згідно висновків експерта, відповідно до звіта про експертну оцінку
дорожньо-транспортного засобу № 196 від 07.06.2006 р внаслідок ДТП, в
автомобілі, що належить позивачу, було пошкоджено: задній правий ліхтар, задній
бампер, задня ляда права бокова на передній правій дверці. Вартість шкоди,
завданої володільцю автомобіля ЗАЗ 1102, д/н НОМЕР_1, становить 4723 грн. 48
коп.

Свідок ОСОБА_4. пояснила, що 29.05.2006 року вона знаходячись в автомобілі
з ОСОБА_1 їхала з ринку Анголенко по проспекту, коли автомобіль ОСОБА_1 став
здійснювати переїзд на другий ряд, автомобіль раптово зупинився, коли позивачка
один раз повернула ключ, для того щоб завести машину, с заду їх ударив
автомобіль, при ударі автомобіль ОСОБА_1 продвинувся вперед на декілька метрів.
Сидіння на якому сиділа ОСОБА_1 сдвинулося вперед і вона вдарилася о кермо
грудною клітиною, постраждала права сторона автомобілю, зігнулися двері, були
розбиті бампер та ліхтарі. Свідок, сидячи на передньому правому сидінні не
змогла вийти з машини, двері із-за удара
заклинило, її не можна було відкрити.

Свідок ОСОБА_5. суду
пояснила, що 26.05.2006 року вона з чоловіком їхала на роботу по пр.Леніна.
Спереду їх автомобілю їхало маршрутне таксі, після того, як таксі прийняла
крайню ліву полосу руху, вона побачила автомобіль, який рухався їм на зустріч.

Свідок ОСОБА_6. суду пояснила, що 29.05.2006 року вона їхала на маршрутному
таксі по пр.Леніна від вул.Анголенко в сторону автовокзалу, раптово вона
подивилася на дорогу та побачила, що назустріч маршрутці їхав автомобіль заднім
рухом. В зв»язку з чим, водій маршрутного таксі переїхав до лівого ряду та
поїхав далі. Те, що автомобіль їхав заднім рухом свідок визначила візуально,
вона не бачила які-небудь сигнали на цьому автомобілі.

Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_2та ОСОБА_3 які
стверджують, що автомобіль позивача рухався заднім ходом, оскільки ці показання
опровержуються поясненнями сторін, свідка ОСОБА_7, висновками працівників ДАІ,
іншими матеріалами справи.

Обсяг матеріальної шкоди підтверджується звітом № 196 про експертну оцінку
дорожньо-транспортного засобу від 07.06.2006 р. Внаслідок ДТП, в автомобілі, що
належить позивачу, було пошкоджено: задній правий ліхтар, задній бампер, задня
ляда права бокова на передній правій дверці. Відповідно до вказаного звіту,
вартість шкоди, завданої володільцю автомобіля ЗАЗ 1102, д/н НОМЕР_1, становить
4723 грн. 48 коп.

Bapтість проведеного товарознавчого дослідження становить 260 грн.
00 коп., що підтверджується фіскальним чеком про оплату дослідження.

Враховуючи, що ДТП, внаслідок
якого пошкоджено автомобіль позивача, сталося з
вини відповідача ОСОБА_2, який керував транспортним засобом, суд приходить до
висновку, що він повинен відповідати за позовом, як володілець джерела
підвищеної небезпеки, і вимоги позивача про стягнення завданої матеріальної
шкоди, пов'язаної із пошкодженням автомобіля підлягають задоволенню, і
стягненню з ОСОБА_2. підлягає сума 4983 грн. 48 коп., що становить вартість
завданої матеріальної шкоди.

Також суд приходить до висновку, що стягненню на користь позивача,
відповідно до ст. 22 ЦК України,
підлягають понесені позивачем і документально підтверджені витрати пов'язані з
товарознавчим дослідженням транспортного засобу у сумі 260 грн.

Відповідно до ст. 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Беручи до уваги, що ДТП
сталося з вини відповідача ОСОБА_2 внаслідок ДТП
позивачу задано певної моральної шкоди, яка виразилась у моральних та
фізичних стражданнях перенесених ним як безпосереднім учасником ДТП, небажанням
відповідача відшкодовувати шкоду на протязі тривалого часу, а також пов'язаних
із пошкодженням майна ОСОБА_1.,
у душевних стражданнях внаслідок погіршення стану здоров'я, порушення зміни
стану життя, можливості повноцінно працювати, суд приходить до висновку що
позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.
79, 84,88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування завданої
матеріальної шкоди 4983 грн. 48 коп., вартість витрат, пов'язаних з
дослідженням транспортного засобу у розмірі 260 грн., витрати на правову
допомогу та судові витрати у розмірі 607 грн., в рахунок відшкодування
моральної шкоди у розмірі 10000 грн., а всього стягнути 15850 грн. 48 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду
Запорізької області або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.