Справа № 22- 6826
Головуючий у 1-й інстанції - Оношко
Доповідач - Пікуль А. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5  листопада 2007  року.
Колегія суддів  судової
палати  в
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого                                                                  Пікуль
А.А.

суддів                                                                              Кабанченко
О.А., Усика Г.І.

при
секретарі                                                                 Твердохліб
Ю.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м.  Києва
від 31 травня 2007 року по справі за позовом Клінічного санаторію «Перемога» до
ОСОБА_1 про стягнення суми

встановила:

Рішенням
Святошинського районного суду м.  Києва
від 31 травня 2007 року   задоволені
позовні вимоги Клінічного санаторію
«Перемога» до ОСОБА_1 про стягнення боргу по квартплаті та оплаті
комунальних послуг.

Суд
стягнув з ОСОБА_1 на користь Клінічного санаторію «Перемога» 2 749 грн. 37 коп. в рахунок
погашення боргу по оплаті квартплати та комунальних послуг з квітня 2004 року
по 1 квітня 2007 року,  судові витрати по
справі у розмірі 81 грн. віднесені за рахунок відповідачки.

Не
погодившись з рішенням суду відповідачка подала апеляційну скаргу,  в якій,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи,  неправильну оцінку доказів,  порушення норм матеріального та
процесуального права,  просить рішення
суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення,  яким призначити виплату боргу після
того,  як будуть виконані ремонтні роботі
в квартирі та усунуті пошкодження ( а.с.
44-47).

При
ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Відповідачка
є наймачем квартири АДРЕСА_1,
зареєстрована в указаній квартирі як постійно проживаюча особа.

За
період з квітня 2004 року по 1 квітня 2007 року ОСОБА_1 має борг по оплаті
квартплати та комунальних послуг у розмірі 2 749 грн. 37 коп.

Підстав
для звільнення відповідачки від погашення цієї заборгованості немає.

Заслухавши
доповідь судді Пікуль А.А.,  пояснення
учасників судового розгляду,  з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія приходить до висновку про те,  що апеляційну скаргу слід відхилити з таких
підстав.

Виходячи
з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових
доказів,  суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про те,  що
обставини,  що мають значення для
справи,  які суд вважав
встановленими,  доведені.

Висновки
суду щодо підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи
та положенням матеріального закону.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що
відповідачка з грудня 2002 року по грудень 2006 року не проживала у квартирі
АДРЕСА_1,  а тому не повинна сплачувати
за комунальні послуги ,  за які вона
сплачувала за місцем фактичного проживання уАДРЕСА_2,  не можуть бути прийняті в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

По-перше,  відповідачка зареєстрована у квартирі
АДРЕСА_1 в якості постійно проживаючої особи. Заяв до житлового органу про
те,  що вона тимчасово не проживає за
місцем свого постійного проживання ОСОБА_1 не подавала.

По-друге,  надані відповідачкою до апеляційної скарги
ксерокопії квитанцій на ім'я ОСОБА_2( а.с. 52) не можуть бути прийняті в якості
доказу на підтвердження цієї обставини,
оскільки не містять даних стосовно відповідачки,  крім того,
походження цих копій невідоме.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що
відповідачка провела оплату за період з січня по березень 2007 року
включно,  а суд не відняв цю суму від
загальної суми заборгованості,  також не
можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного
рішення,  оскільки квитанція на
підтвердження цих оплат або належним чином завірена її копія у матеріалах
справи відсутні. З протоколу судового засідання по справі (а.с. 35-36)
вбачається,  що клопотання про приєднання
квитанцій про оплату комунальних послуг відповідачка не заявляла.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що обов'язок
по оплаті квартплати та оплати комунальних послуг виникне у відповідачки лише
тоді,  коли позивач проведе ремонт її
квартири є безпідставними.

Квартира
відповідачки дійсно потребує ремонту і комісія органу місцевого самоврядування
фактично зобов'язала наймодавця,
Клінічний санаторій «Перемога»,
виконати відновлювальний ремонт у квартирі АДРЕСА_1 ( а.с.  29).

Відповідно
до положень ч.3  ст. 176 ЖК УРСР невиконання
наймодавцем (житлово-будівельним кооперативом) обов'язків по ремонту жилого
приміщення у випадках,  викликаних
невідкладною необхідністю,  дає наймачеві
жилого приміщення (члену житлово-будівельного кооперативу) право провести
ремонт і

стягнути з
наймодавця (житлово-будівельного кооперативу) вартість ремонту або зарахувати
її в рахунок квартирної плати (внесків на експлуатацію і ремонт будинку
кооперативу).

В даному
випадку позивачка ремонт не проводила,  а
тому у неї не виникло права зарахувати його вартість в рахунок квартирної
плати.

Таким
чином,  суд апеляційної інстанції
вважає,  що судом першої інстанції дана
належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами,  висновки суду відповідають обставинам
справи,  доводи,  викладені у апеляційній скарзі,  не спростовують висновків суду першої
інстанції,  тому підстав для скасування
рішення немає.

Керуючись  ст.
303,  307,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Святошинського районного суду м.  Києва
від 31 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.