Справа № 2-3-230/07
районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

їм є н ем                        України

24 травня 2007 року                   Центральний районний суд
міста Миколаєва у складі

головуючого судді Батченка О.В. при
секретарі Керцман В.В. з участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у праві користування земельною ділянкою,
визначення меж, відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила визнати побудовані
відповідачем споруди - господарчий
блок, літню кухню, сауну, гараж та два сараї самочинним будівництвом, покласти
на відповідача обов'язок знести це майно, визначити межі між земельними
ділянками сторін, стягнути заподіяну матеріальну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп., а також
відшкодувати моральну (немайнову) шкоду, яку оцінила в 5000 грн. 00 коп.

В обґрунтування
вимог ОСОБА_1 посилалась на ті обставини, що ОСОБА_3 без відповідного дозволу
та її згоди здійснює будівництво, при цьому відповідач перевстановив огорожу в
бік будинку позивача, будівлі розташовані на її земельній ділянці. Крім того,
під час будівництва відповідач зруйнував її труби, водостоки і пробив шифер.

В судовому
засіданні позивач позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Суду
пояснила, що в 1998 році
ОСОБА_3 переніс огорожу між ділянками у бік її будинку та на захопленій землі
розпочав роботи з будівництва гаражу без погодження вказаних дій з органами
місцевого самоврядування та її згоди. В цокольному відділенні гаражу розташував
господарчий блок, літню кухню та сауну. Будує на межі два сараї. Під час
будівництва, близько 5-10
років тому, пошкодив її майно на суму 5000
грн., що потягло сильне душевне хвилювання та погіршення стану здоров'я.

Представник позивача вважав позицію свого довірителя
обґрунтованою.

Відповідач позов
не визнав з тих підстав, що будь-яких дій, на які посилається позивач він не
чинив. На земельній ділянці, закріпленій придбаною ним в дар частиною
домоволодіння попереднім власником був закладений фундамент літньої кухні літ.
К, будівництво якої оформлено рішенням Центрального райвиконкому. Ним, спочатку
самочинно, а потім з оформленням в Адміністрації Центрального району було
продовжено будівництво -
на існуючому фундаменті літньої кухні -
гаражу. Ніякі сараї не будуються.

Проти останньої обставини позивач не заперечувала.

Представник
відповідача позицію свого довірителя підтримав, позовні вимоги вважав
недоведеними.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Жилий будинок АДРЕСА_1 належить на
праві власності ОСОБА_1 ОСОБА_3 на праві власності належить 39/100 частин жилого
будинку № 39 по тій
же вулиці. Земельні ділянки, закріплені за даними жилими будинками межують між
собою.

Як слідує з
технічного паспорту 1992
року на жилий будинок відповідача, закріпленій за будинком земельній
ділянці розташовано фундамент літньої кухні літ. К, будівництво якої оформлено
рішенням виконкомом Центрального району №
59 від 20.03.1992 року.
Зазначена літня кухня, як об'єкт нерухомого майна, що належить на праві
власності дарувальнику, зазначена у складі жилого будинку, частина якого була
придбана в дар ОСОБА_3 22
травня 1992 року.

Літня кухня
відповідачем самочинно переобладнана в гараж літ. К, будівництво ведеться до
теперішнього часу. В цокольному відділенні літ. К розміщені господарчий блок, літня кухня та сауна.

Розпорядженням
Адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської Ради № 663-р від 11 вересня 2006 року ОСОБА_3
надано дозвіл на будівництво гаражу, розмірами 10,1 х 5,1
м. Зазначені розміри відповідають технічному паспорту. Рішення не
оскаржене.

Таким чином,
будівництво ведеться за наявності відповідного дозволу і не є самочинним.

Рішенням
Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2003
року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення меж суміжного
землекористування порушень межі не встановлено, в позові відмовлено. Рішення
набрало законної сили.

Будь-яких
належних та допустимих доказів того, що відповідач в подальшому змінив ці межі
позивач суду не представила, як не представила доказів умисного заподіяння
відповідачем матеріальної шкоди майну, та суми шкоди.

Протягом 1998 - 2002 років, під час
проведення будівельних робіт по гаражу з необережності монтажників було
пошкоджено покриття даху господарської будівлі позивача внаслідок падіння
будматеріалу. Розмір суми заподіяної шкоди, ступень вини в цьому відповідача
будь-якими доказами не підтверджено.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 10,
60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається до Апеляційного суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.В.
Батченко