Справа № 2-3630
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

30
серпня 2007року     Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

у
складі:                                         головуючого
-судді Пустовіт З.П.

при секретарі -
Гоноболіній О.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Бердянську цивільну справу за позовом
Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління
Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за дні відпустки,

ВСТАНОВИВ:

В травні
2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача,  в якому просив стягнути з нього 373, 05 грн.
заборгованості за дні відпустки,  що були
надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. В позові
зазначав,  що на підставі наказу №69-ос
від 17.02.2003 року ОСОБА_1
був прийнятий на роботу водієм до Бердянського прикордонного загону.
Відповідно до наказу від 12 січня 2007 року №8-ос відповідачу було надано
відпустку за 2007 рік,  на підставі якого
він отримав заробітну плату за 24 дні відпустки в розмірі 734, 49 грн.
28.02.2007 року після отримання заробітної плати за лютий 2007 року,  ОСОБА_1 написав заяву про звільнення за
власним бажанням.  На підставі  ст.  22
Закону України „Про відпустки" із заробітної плати відповідача за березень
2007 року було утримано 307, 05 грн. заборгованості за дні відпустки,  що були надані в рахунок невідпрацьованої
частини робочого року. Станом на 13.03.2007 року,  на момент звільнення,  заборгованість відповідача Бердянському
прикордонному загону склала 373, 72 грн. Оскільки ОСОБА_1 дану суму внести
в касу прикордонного загону відмовився,
незважаючи про попередження про борг,
позивач просив стягнути його з відповідача в судовому порядку,  а також понесені судові витрати.

В
судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_2 підтримав
повністю позовні вимоги,  просив стягнути
з ОСОБА_1 373, 72
грн.,  уточнивши суму боргу,  оскільки в позові була зроблена механічна
помилка: замість 373 грн. 72 копійок
зазначено 373 грн. 05 копійок.

Відповідач
ОСОБА_1 позовні
вимоги не визнав,  оскільки при
звільненні його ніхто не попереджав про наявність у нього боргу перед
Бердянським прикордонним загоном,
обхідний лист йому було підписано. Лише через місяць після звільнення
йому було надіслано листа щодо суми боргу та необхідності її погашення. Разом з
тим підтвердив в судовому засіданні,  що
підписував наказ про своє звільнення,
але вважав,  що розписується за
отримання своєї трудової книжки.

Представник
відповідача ОСОБА_3. доповнив,  що з позовом до ОСОБА_1 він не згодний,  оскільки на даний момент немає тих
обставин,  які б

сприяли об'єктивному розгляду справи,
вважаючи,  що справа повинна була
бути зупинена до розгляду позову ОСОБА_1
до Бердянського прикордонного загону про стягнення заборгованості по
заробітній платі за листопад-грудень 2006 року.

Заслухавши
учасників процесу,  вивчивши матеріали
справи,  суд вважає позов обґрунтованим
та таким,  що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено,  що відповідач ОСОБА_1 працював у
відповідача водієм з 17.02.2003 року по 13.03.2007 року,  що підтверджується довідкою позивача,  копією заяви відповідача про звільнення від
28.02.2007р.,  копією наказу №48-ос від
12.03.2007 року.

Відповідно
до наказу №8-ос від 12 січня 2007 року відповідачу було надано щорічну
відпустку на 24 календарних дні з 22.01.07р. по 14.02.07р. за робочий рік з 17
лютого 2007 року по 12 лютого 2008 року,
що підтверджується копією наказу.

На
підставі зазначеного наказу ОСОБА_1 отримав
заробітну плату за дні відпустки в сумі 727, 80 грн.

Згідно
наказу №48-ос від 12 березня 2007 року відповідача було звільнено з роботи з
13.03.2007 року за власним бажанням ( ст.
38 КЗпП України),  що
підтверджується копією цього наказу.

Згідно  ст.  22
Закону України „Про відпустки" у разі звільнення працівника до закінчення
робочого року,  за який він уже одержав
відпустку повної тривалості,  для
покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить
відрахування із заробітної плати за дні відпустки,  що були надані в рахунок невідпрацьованої
частини робочого року.

В
судовому засіданні встановлено,  що
відповідач,  звільнившись з роботи після
виходу із відпустки,  не відпрацював 22
дні відпустки,  наданої на 2007 рік,  тому на момент звільнення із заробітної плати
відповідача було правомірно утримано 307, 05 грн. і заборгованість ОСОБА_1
перед Бердянським прикордонним загоном станом на 13.03.2007 року склала 373, 72
грн.,  що підтверджується наданим суду
розрахунком заборгованості,  копією
наказу №48-ос від 12.03.2007 року,  в
якому зазначено борг за відпустку в сумі 373, 72 грн.

Враховуючи,  що відповідач в добровільному порядку не
погасив суму боргу,  суд вважає за
необхідне стягнути з нього 373, 72 грн. заборгованості за дні відпустки,  наданої в рахунок невідпрацьованої частини
робочого року,  задовольнивши позовні
вимоги повністю.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10, 11,  60,
88,  212-215 ЦПК України,   ст.
22 Закону України „Про відпустки",
суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського
регіонального управління Державної прикордонної служби України заборгованість в
сумі 373 грн. 72 коп.3а дні відпустки,
судовий збір в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн..,
а всього 454 грн. 72 коп.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.