Справа № 22 Ц-1980/ 2007 р.                                    Головуючий
у 1 інстанції Устимчук М. Ю.
33                                                                   Доповідач
у 2 інстанції Яворський
РІШЕННЯ

Іменем України

26
листопада 2007 року                                                                                                м.  Київ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого
судді:   Яворського М А

суддів:                              Корзаченко
І.Ф.,  Червінко К.С. .

при
секретарі                  Бобку О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської
області матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Макарівського районного суду Київської області від 29 березня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1. ОСОБА_3 про визнання державного
акту на право приватної власності на землю недійсним і визнання права власності
на земельні ділянки,

встановила:

У
березні 2007 року 2006 року позивачка по справі ОСОБА_2  звернулася до суду із позовом доОСОБА_1,  ОСОБА_3 та просила постановити рішення,  яким визнати недійсним Державний акт про
право приватної власності на землю НОМЕР_1,
виданий 23 вересня 1996 року на ім'я ОСОБА_4 на підставі рішення 6 сесії
22 скликання Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області
від 21.12.1995 року,  реєстраційний номер
№000020.,  та визнати за нею та її
неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 право власності на 2/3 частини земельної ділянки
біля будинку АДРЕСА_1.

Рішенням
Макарівського районного суду Київської області від 29 березня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_2  задоволено частково.
Визнано недійсним державний акт про право приватної власності на землю
НОМЕР_1,  виданий на ім'я ОСОБА_4 на
підставі рішення 6 сесії 22 скликання Копилівської сільської ради Макарівського
району Київської області від 21.12.1995 року,
реєстраційний номер №000020.

Визнано
за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 за
державним актом на право приватної власності на землю виданим ОСОБА_4 розміром
0, 362 з урахуванням розподілу житлового будинку і споруд по АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі відповідач по справі ОСОБА_1,  посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права просить рішення суду першої інстанції
скасувати.

Заслухавши
доповідь судді доповідача,  осіб,  які з'явилися на апеляційний розгляд
справи,  дослідивши матеріали цивільної
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Відповідно
до вимог п.3 ч.1  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом першої
інстанції,  що позивачка по справі
ОСОБА_2  та померлий ОСОБА_4 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2989 року по 24 жовтня 2000 року. Даний факт
підтверджується довідкою відділу РАГС Макарівського РУЮ від 24.022006 р.
(а.с.  14) та свідоцтвом про розірвання
шлюбу НОМЕР_2 (ас.  13).

Як встановлено в ухвалі Макарівського районного суду від 05 лютого 2004
року в період сумісного проживання,  а
саме в 1994 році ОСОБА_2  та ОСОБА_4  провели поділ майна набутого подружжям,  поділивши житловий будинок АДРЕСА_1 по 1/2
частиш за кожним із подружжя. Даний факт підтверджується також і свідоцтвом на
право особистою власності на житловий будинок виданий 16 серпня 1994 року виконкомом
Копилівської сільської ради,  з якого
вбачається,  що за позивачкою
ОСОБА_2  було визнано 1/2 частина даного
будинку,  даний факт підтверджується
також і довідкою Копилівського сільської ради №1220 від 29.10.2007 р.

23 вересня 1996
року Копилівською сільською радою ОСОБА_4
' згідно до рішення цієї ж  ради
від 21 грудня 1995 року було видано Державний акт на право приватної власності
на земельну ділянку   площею 0.362 га для
будівництва,  обслуговування житлового
будинку та ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1,  (ах. 12).

Колегія
судців вважає,  що суд першої
інстанції,  обгрунтовано задовольнив
позовні вимоги ОСОБА_2  в частині
визнання недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну
ділянку площею 0.362 га,  по
АДРЕСА_1,  оскільки з наявних в
матеріалах справи доказів вбачається,  що
на час приватизації земельної ділянки ОСОБА_4
уже не являвся одноосібним власником житлового будинку АДРЕСА_1. А був
власником лише 1/2 частини вказаного будинку,
а власником іншої 1/2 частини будинку згідно рішення Копилівської
сільської ради від 21 грудня 1995 року являлася ОСОБА_2,  вказане свідоцтво на час приватизації
земельної ділянки не було скасовано,
тому рішення в цій частині є законним та обгрунтованим а тому повинно бути
залишено без змін.

Разом з
тим,  задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2  в частині визнання за нею права
власності на 1/2частину земельної ділянки біля житлового будинку АДРЕСА_1,  суд першої інстанції не врахував,  що відповідно до  ст.  9
ЗК України ( в редакції 1991 р. який діяв на час приватизації земельної ділянки
померлим ОСОБА_4 ) надання земельних ділянок у власність громадянам відноситься
до компетенції сільських рад в порядку визначеному  ст.  17
цього ж кодексу. Суд же не врахував вказаних вимог Закону,  а також того,
що суд не є тим органом який уповноважений передавати у власність
земельні ділянки,  чим фактично вийшов за
надані йому повноваження,  тому рішення
Макарівського районного суду в частині визнання за ОСОБА_2  права приватної власності на 1/2 частини
земельної ділянки по АДРЕСА_1 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2  про визнання за нею права власності на
вказану частину земельної ділянки.

В іншій
частині вказане рішення суду повинно бути залишено без змін,  оскільки сторонами по справі воно не
оскаржується.

Керуючись  ст.
ст.  209 ч.3,  303,
307,  309,  313,
315,  316 ЦПК України,   ст.  9
ЗК України (в редакції 1991 p.),    колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Макарівського районного суду Київської області від 29 березня 2007 року в
частиш задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за нею права приватної
власності на 1/2 частину земельної ділянки скасувати та ухвалити нове рішення в
цій частині.

Відмовити
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2
частину

з

земельної
ділянки біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

В іншій
частині рішення Макарівського районного суду Київської області від 29 березня
2007 року залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2 місяців.