Справа №2-312/2007 p.
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем    України

20 червня 2007
року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого                                              судді            Линника В.Я,

при
секретарі                                                                Бойчук
В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  треті особи
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  про усунення перешкод у користуванні
власністю та виселення,

а також
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
третя особа ОСОБА_4,  про визнання
права користування житловим приміщенням, -

встановив:

До
Ірпінського міського суду 10.01.2007 р. надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
треті особи ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  про усунення перешкод у користуванні
власністю та виселення.

В
попередньому засіданні відповідач ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до
ОСОБА_1,  третя особа ОСОБА_4,  про визнання права користування житловим
приміщенням.

Позивач
свої вимоги обґрунтовувала тим,  що на
підставі договору дарування від 21.07.1995 р. їй належить на праві власності
1/2 частина будинку АДРЕСА_1,  яка
складається з приміщень 1-1,  1-2,  1-3,
1-4,  1-5,  1-6,
1-7,  1-8 по плану,  а також господарських споруд: літньої кухні
„Р",  сараїв „З",  „И",
„О",  „Д",  1/2 літньої кухні „Б",  погребу „Ц" під „Т",  вбиральні „К",  „М",
1/3 огорожі,  1/3 доріжки.

Попереднім
власником вказаної частини будинку була її мама ОСОБА_6,  яка померла в 2004 р.

Власниками
іншої частини будинку є ОСОБА_4,  якій
належить 23/100 частини
будинку,  та ОСОБА_7,  якому на час його смерті (помер в 2004 р.) належало 27/100 частин будинку.

В
належній позивачці частині будинку прописані та проживають її брат
ОСОБА_8,  колишня дружина брата - відповідачка
ОСОБА_2. Відповідач ОСОБА_3 у вказаному будинку проживає без реєстрації.
Відповідачі користуються приміщеннями 1-6,  1-7,
1-8 по плану.

Відповідачі
вселилися до будинку як члени попереднього власника - колишня невістка
та онук матері позивачки. В 1984
р. шлюб між братом позивачки ОСОБА_8. та відповідачкою ОСОБА_2  було розірвано.

З 2004 р. ОСОБА_2  позбавляла позивачку можливості користуватися
літньою кухнею,  в зв'язку з тим,  що відповідачі тримають ключі від приміщень,  які вони займають,  чим перешкоджали їй у доступі до приміщення
1-8,  у якому знаходяться газовий котел
та лічильник,  що позбавляло її
можливості знімати показники лічильника та регулювати температуру опалення
будинку.

Останній
час стосунки між позивачкою та відповідачами погіршилися,  між ними виникають конфлікти,  пов'язані з користуванням житлом.

Брат
позивачки тяжко хворіє. Так як кімната 1-5,
якою він користується,  не
пристосована для проживання хворих людей,
вона запропонувала відповідачам помінятися кімнатами,  які займають вони та її брат,  однак відповідачі ігнорують дане прохання.

Крім
того,  відповідачі влаштовують в будинку
скандали,  які негативно впливають на її
здоров'я,  оскільки вона є особою
похилого віку.

Просила
суд усунути перешкоди у здійсненні нею
права власності на будинок АДРЕСА_1;
виселити ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з даного будинку без надання іншого житла.

Відповідач
ОСОБА_3 свій зустрічний позов обґрунтовував тим,  що він з народження мешкає в будинку АДРЕСА_1 і був там
зареєстрований з 1969 р. по 05.12.2001 p.,
коли він знявся з реєстрації,  однак продовжував там проживати.

Згідно з
рішенням Ірпінського міського суду від 15.05.1984
р. його бабуся ОСОБА_6 як співвласниця будинку ще в 1969 р. виділила для
проживання його батьків ОСОБА_8. та ОСОБА_2
і їх дітей - його та
сестри ОСОБА_9 житлові приміщення 1-5,  1-6,
1-7,  1-8.

21.07.1995 р. його бабусею
ОСОБА_6  1/2 частина будинку АДРЕСА_1 була подарована
його тітці ОСОБА_1.

Зараз
він обмежений у працевлаштуванні та отриманні медичної допомоги через
відсутність реєстрації по місцю постійного проживання. ОСОБА_1. не погоджується
зареєструвати його в 1/2 частині будинку АДРЕСА_1,  хоч він вважає,  що набув права користування цією частиною
будинку,  оскільки мешкає там з дня свого
народження з 1970 р. як член сім'ї співвласника будинку ОСОБА_6.

Просив
суд визнати за ним право користування 1/2 частиною будинку АДРЕСА_1. Пізніше в
судовому засіданні уточнив свої вимоги,
попросивши суд визнати за ним право користування приміщеннями 1-6,
1-7,  1-8 вказаного
будинку.

Позивач
та її представники в судовому засіданні підтвердили обставини,  наведені в позовній заяві,  підтримали основний позов,  зустрічний позов не визнали.

Відповідач
ОСОБА_2  та її представник позов до неї
не визнали,  вважали за необхідне
задоволити зустрічний позов ОСОБА_3.

Відповідач
ОСОБА_3 та його представник позов до нього не визнали,  підтримали його зустрічний позов,  підтвердили обставини,  наведені в зустрічній позовній заяві.

Треті
особи ОСОБА_4.  і ОСОБА_5. ,  який був залучений до розгляду справи як
спадкоємець співвласника спірного будинку ОСОБА_7.,  вважали,
що основний позов ОСОБА_1. не підлягає задоволенню,  а зустрічний позов ОСОБА_3. необхідно
задоволити.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  їх представників,  третіх осіб,
показання свідків,  дослідивши
письмові докази по справі,  дійшов
висновку,  що основний позов необхідно
задоволити,  а у задоволенні зустрічного
позову відмовити,  виходячи з наступного.

Так,  судом встановлено,  що позивачці ОСОБА_1. належить на праві
приватної власності Уг частина будинку АДРЕСА_1,  яка складається з приміщень 1-1,
1-2,  1-3,  1-4,
1-5,  1-6,  1-7,
1-8 по плану,  а також
господарських споруд: літньої кухні „Р",
сараїв „З",  „И",  „О",
„Д",  1/2 літньої кухні
„Б",  погребу „Ц" під
„Т",  вбиральні „К",  „М",
1/3 огорожі,  1/3 доріжки,  що підтверджується договором дарування від 21.07.1995 р. (а.с.  6-7)
з відміткою Ірпінського БТІ про реєстрацію прав власності від 15.11.1995 p.,
технічним паспортом на будинок (а.с.  8-16).
Дана частина домоволодіння була подарована позивачці її матір'ю ОСОБА_6
,  яка померла в 2004 р.

Власниками
іншої частини будинку є ОСОБА_4,  якій
належить 23/100 частини
будинку,  та ОСОБА_7,  якому належало 27/100 частин будинку і який помер 01.02.2004 р. Після смерті
ОСОБА_7 залишив заповіт,  де своїм
спадкоємцем вказав ОСОБА_5,  тому,  з'ясувавши думки сторін,  суд останнього залучив до розгляду справи в
якості третьої особи.

В
приміщеннях 1-1,  1-2,
1-3,  1-4 по плану будинку
АДРЕСА_1 займає
позивачка,  а приміщення 1-5 - її брат ОСОБА_8.

В
належному позивачу будинку АДРЕСА_1 в
приміщеннях 1-6,  1-7,
1-8 проживають члени сім'ї колишнього власника будинку - відповідачі
ОСОБА_2  і ОСОБА_3,  які відмовляються виселитися із будинку та
знятися з реєстрації за цією адресою.

Дані обставини
визнаються та не оспорюються сторонами.

Судом
встановлено,  що між позивачкою та
відповідачами з 2004 року
виникли спори з приводу користування приміщеннями будинку АДРЕСА_1 та спорудами
цієї садиби,  а саме: ОСОБА_2  позбавляла позивачку можливості
користуватися  літньою   кухнею.
Тримаючи   в   себе
ключі   від   приміщень,
які   вони   займають,

перешкоджали
їй у доступі до приміщення 1-8,  у якому знаходяться газовий котел та лічильник,  що позбавляло позивачку можливості знімати
показники лічильника та регулювати температуру опалення будинку. Останній час
стосунки між позивачкою та відповідачами погіршилися,  між ними часто виникають конфлікти.

Ці
обставини підтверджуються заявою позивачки від 16.02.2004 р. (а.с.  27),  актом
перевірки житлових умов заявника від 30.06.06
та додатком до нього (а.с.  22-26),  свідченнями свідків ОСОБА_9,  ОСОБА_10.

Судом
встановлено,  що сторони проживають у
відокремлених частинах будинку з різними входами,  не ведуть спільне господарство,  а тому не можуть вважатися членами сім'ї в
розумінні  ст.  64 ЖК УРСР.

Спірні
правовідносини регулюються  ст.  ст.
317,  319,  321,
391 ЦК України та статтями 2,
48,  49 Закону України «Про
власність»,  згідно яких право власності -
це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння,  користування і розпорядження майном.  Власник майна володіє,  користується і розпоряджається своїм майном
на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень
його права володіння,  користування та
розпорядженням майном. .

Також
судом встановлено,  що після придбання
позивачем будинку у визначеному законом порядку відповідачі вселені в будинок
не були,  а тому не набули права
користування спірним будинком.  До того
ж,  за змістом  ст. 156 ЖК України право відповідачів
ОСОБА_3. і ОСОБА_2 ,  як членів сім'ї
колишнього власника будинку,  на
користування жилим приміщенням є похідним від права самого власника на користування
житлом.  Оскільки мати позивачки з дня
вчинення дарування належної їй частини будинку втратила право власності,  а отже,
і право користування спірною частиною будинку,  то відповідно члени її родини,  в тому числі онук ОСОБА_3. також втратив
право на користування зазначеним житлом.

Згідно  ст. 391 ЦК України,   ст. 8 Закону України "Про
власність" власник майна вправі вимагати усунення будь-яких порушень його
права,  в т.ч. порушення прав користування та розпорядження майном,  хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володінням.

Оскільки
судом встановлено,  що відповідачі
проживають в будинку АДРЕСА_1,  належному на праві власності позивачці,  права на користування будинком не мають і
добровільно виселитися не бажають,  чим
порушують права власника у користуванні майном,
то суд задовольняє позов і виселяє відповідачів з будинку без надання
іншого житла.

На
підставі наведеного суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3. про
визнання права користування житловим приміщенням.

Суд не
бере до уваги посилання представника відповідачів на те,  що позивач пропустила строк для звернення з
даним позовом до сУДУ» оскільки судом встановлено,  що порушення прав позивача,  як власника частини будинку,  відбулося в лютому 2004 року,  а отже вона не пропустила строк позовної
давності.

На
підставі  ст.  317,  319,
321,  391 ЦК України,   ст.
ст.  2,
48,  49 Закону України
«Про власність»,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  212-215,  224-226 ЦПК України,  суд,  -

Вирішив

Задоволити
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  треті особи ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення.

Відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_3
до ОСОБА_1,  третя особа ОСОБА_4,  про визнання права користування житловим
приміщенням

Усунути
перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності на будинок АДРЕСА_1 шляхом виселення
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Рішення в
повному обсязі буде виготовлено до 26
червня 2007 року.

Рішення
може бути оскаржено ДР апеляційного суду Київської області через Ірпінський
міський суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів
та наступного подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви.