Справа
№ 22-6162/2007 рік
Головуючий у 1 інстанції Юр"єва Т.І.
Доповідач Маширо О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючої
Шабанової В. О.

суддів Маширо
О.П., Ігнатової Л.Є.

при секретарі
Голубцові А. В.

розглянувши  у
відкритому  судовому
засіданні  в  м.Донецьку
цивільну справу по апеляції ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Кіровського
районного суду м.Донецька від 19 червня 2007 року у справі за позовом
відкритого акціонерного товариства „Донецьккокс" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
виселення з гуртожитку,

установив:

До апеляційного
суду звернулись відповідачі з апеляційною скаргою на рішення суду, яким вони
були виселені з гуртожитку, який належить позивачеві.

Суд виходив з
того, що позивачеві на праві власності належить гуртожиток, розташований на
вул.Жигулівській, 9-а у м.Донецьку.

Відповідачі не є
працівниками товариства, вони були вселені у гуртожиток на підставі угоди між
керівниками підприємств, де вони працювали, та керівника ТОВ „Донецьккокс".
Проте відповідного ордеру на право проживання вони не мають, укласти договір
найму жилого приміщення вони відмовились, вносити комунальні платежі у повному
обсязі також відмовляються.

В апеляційній
скарзі відповідачі просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким
відмовити позивачеві у задоволенні його вимог, оскільки вважають, що рішення
суду ухвалене з порушенням вимог матеріального права.

Зокрема, суд
виходив з того, що гуртожиток є приватною власністю позивача, тоді як насправді
це є колективна власність товариства.

Крім того, вони
вважають, що договір найму має бути укладений з тими особами, які тільки
вселяються у гуртожиток, а вони мешкають тут вже певний час. До того ж, вони не
заперечують проти укладання такого договору, однак якщо будуть змінені ті умови
договору, які ущемляють їхні права.

Крім того, вони
зареєстровані у встановленому законом порядку у гуртожитку, мешкають там
постійно, а у тому, що їм не був виданий ордер на вселення, їхньої вини немає.

Суд також не
врахував, що предметом договору найму може бути квартира або її частина, а ніяк
не кімната у гуртожитку.

На думку апелянтів позивач не довів розмір нарахованих комунальних
платежів, оскільки на їх думку встановлені товариством розміри є значно
завищеними порівняно з фактичними витратами.

Суд також не
врахував, що не може бути виселена із гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення сім"я військовослужбовця, а ОСОБА_1з лютого 2003 року перебуває
на службі у Міністерстві надзвичайних ситуацій.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін, з таких
підстав.

Згідно з
вимогами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На думку
апеляційного суду оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, тому підстав
для його скасування немає.

Згідно з діючим
законодавством жила площа у гуртожитках надається за спільним рішенням
адміністрації підприємства та профспілкового комітету (ст.124 ЖК України).

Єдиною підставою
для вселення у гуртожиток є спеціальний ордер, виданий згідно з рішенням про
надання жилої площі у гуртожитку (ст.125 ЖК України).

Це положення
закону закріплене і у Примірному положенні про гуртожитки -п.п.9, 10.

Судом першої
інстанції було встановлено, що відповідачі були вселені у гуртожиток на
підставі домовленості між керівниками підприємств, де вони працювали, і
керівником власника гуртожитку - ТОВ „Донецьккокс", про що в матеріалах
справи є відповідні листи - а.с. 6, 7.

Однак спільне
рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету про вселення
відповідачів у гуртожиток не приймалось, спеціальні ордери на їх вселення, як
того вимагає закон, не видавались, тому не можна вважати, що відповідачі були
вселені у гуртожиток у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд
не може погодитись з доводами апеляційної скарги, у тому числі, у тій частині,
де йдеться про пільги при виселенні із гуртожитку сім"ям
військовослужбовців, оскільки відповідачі вселились у гуртожиток з порушенням
вимог діючого законодавства, тому на думку апеляційного суду дія положень
закону, на які посилаються відповідачі, на них не може розповсюджуватись.

Доводи
апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують, тому апеляційну
скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду як таке, що відповідає вимогам
матеріального і процесуального права, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.
308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду м.Донецька від 19 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.