апеляційний суд вінницької області
УХВАЛА

21 листопада
2007 року

Колегія
суддів Апеляційного суду Вінницької області на підставі Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення
розгляду цивільних справ» від 22.02.2007 року у складі:

Головуючого:
Оніщука В.В.,

Суддів:     Чорного В.І.,

Матківська М. В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на майно,    визнання частково
недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та поділ майна в натурі за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м.  Житомира від 12 січня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Житомирської області від 23 березня 2006 року ,   -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні
2004 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом в якому зазначив,    що
сторони є спадкоємцями майна ОСОБА_3,    яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,    в рівних частках кожний,    на праві спільної часткової власності.
Спадкове майно складається з 19/100 частин жилого будинку,    що знаходиться по АДРЕСА_1 і оскільки,    між сторонами виник спір з приводу
користування будинком,    просив поділити
спадкове майно.

У грудні
2004 року позивач збільшив свої позовні вимоги,    посилаючись,    що при оформленні свідоцтва про право на
спадщину за законом нотаріус не вірно його розділила,    оскільки 19/100 ідеальних частин жилого
будинку,    який розташований по АДРЕСА_1
було придбано позивачем та померлою ОСОБА_3 в
шлюбі,    а тому йому належить 1/2
частина спірного будинку та сараю і відповідно

Справа № 33ц-
542 Кс/07

оскаржуване
рішення (ухвала ухвалено

під головуванням
Коломієць О.С.

Категорія: 34

Доповідач:
Оніщук В.В.

2

просив визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину
за законом,    видати інше та розділити
майно в натурі.

Рішенням
Богунського районного суду м.   Житомира
від 12 січня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Житомирської області від 23 березня 2006 року рішення Богунського
районного суду м.   Житомира від 12 січня
2006 року залишено без змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1
просить судові рішення скасувати,
посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,    що підстави
для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Матеріалами
справи встановлено,    що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3 і після
її смерті залишилося спадкове майно,
яке складається з 19/100 ідеальних частин жилого будинку,    розташованого по АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від 23.12.2003 року,    виданого другою Житомирською нотаріальною
конторою,    спадкоємцями майна ОСОБА_3 в
рівних частках є її чоловік ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2

Суд
першої інстанції дійшов вірного висновку,
що позов в частині визнання права власності на майно та визнання
частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом не підлягає
задоволенню,    оскільки при оформленні
свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус роз'яснила позивачу порядок
отримання свідоцтва про право власності на майно відповідно до   ст.
22 КпШС України (що діяв на момент смерті спадкодавця). ОСОБА_1 був
ознайомлений і відмовився від його отримання,
про що свідчить його власноручний підпис на заяві від 23.12.2003 року
поданої до Другої державної Житомирської нотаріальної контори,    крім того відомостей про те,    що дії нотаріуса з цього приводу
оскаржувалися у встановленому законом порядку позивачем не надано.

Згідно
висновків будівельно - технічної експертизи від 19.09.2005 року проведеною Бюро
незалежних експертиз та оцінок,
розділити квартиру №1,    яка
знаходиться в АДРЕСА_1 в натурі,    з
урахуванням того,    що ОСОБА_1 належить 3/4
частин спірного помешкання,    а
ОСОБА_2   1/4 спірного помешкання,    так
само з урахуванням того,    що ОСОБА_1 та ОСОБА_2   буде належати по 1/2 частини спірного
помешкання,    відповідно до нормативних
вимог Державних будівельних норм ДБН 79-92 технічно неможливо.

Суд
вірно не погодився з зазначеними в експертизі варіантами розділу спірної
квартири,    які вказані з урахуванням
наданої сторонам у користування квартири № 2 в цьому ж будинку (на підставі
рішення Житомирської міськради від 27 квітня 2005 року),    оскільки ця квартира надана для
використання під підсобне приміщення і не є власністю сторін.

Апеляційний
суд Житомирської області обґрунтовано погодився з висновками суду першої
інстанції та залишив рішення без змін.

2

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,    що не
були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,    про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,
що судові рішення ухвалені з додержанням судом першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права,    а також відсутні передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,    336 ЦПК України,    колегія суддів,    -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Богунського районного суду м.  Житомира
від 12 січня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 23
березня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.