АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06
грудня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області в складі:

Головуючого:   Бабія А.П.

Суддів:                 Гайворонського С.П., Сегеди С.М.,

Станкевича В.А., Ступакова О.А.

розглянувши
в судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором позищ, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 липня 2006 року,-

встановила:

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

В позовній заяві зазначала, що відповідачі перебували у шлюбі. ОСОБА_2 у
1989 році була прийнята у члени ЖБК-341 "Прогрес-6". Після чого для
придбання квартири необхідно було внести у ЖБК первинний внесок, на якій у
відповідачів не було коштів. 29 квітня 1989 року між позивачем та відповідачами
було укладено договір позики у письмовій формі на суму 4300,00 руб. Згідно договору
позики ОСОБА_2 була зобов'язана повернути суму коштів протягом 10 років після
виплати всієї суми пая. Згідно
ордеру № 648 від 10.05.19990 року подружжю ОСОБА_2 була надана ЖБК-341
"Прогрес-6", 3-х кімнатна квартира, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Пай за квартиру ОСОБА_2 виплатили в 1993 році. Зобов'язання за
договором позики повернути гроші до 31.12.2003 року не виконала. 01.07.2004 р.
шлюбні відносини між відповідачами було розірвано.

Справа №
33ц-1459/07                                           Категорія
: 32

Головуючий у
першій інстанції Батрак І.В. Доповідач Станкевич
В.А.

Просила
суд стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 4515 грн., 3% від простроченої суми - 169,31 грн., втрату від інфляції
- 692,14 грн., а всього з кожного по 2 688,22 грн., та державне мито у розмірі
26,90 грн. з кожного.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25
квітня 2006

року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 28

липня 2006 року позовні вимоги задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постановлені у справі судові
рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга
не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов про стягнення боргу за договором позики, суди
обґрунтовано виходили з того, що відповідачка ОСОБА_2 отримавши 29 квітня 1989
року від позивачки гроші за договором позики, які були використані на придбання
спільної квартири, діяла за згодою другого подружжя, тому подружжя мають
обов'язки перед позивачкою по поверненню суми боргу.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої інстанції
або апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущені порушення норм процесуального права, колегія
суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст.
336, 337 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити. Рішення
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 липня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.