Справа №2-458/2007
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня
2007р.                                                                                       смт.  Доманівка

Доманівський
районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої
судді:           Вадовської А.В.,

при
секретарі:                 Кравець Л.В.,

за
участю позивача        ОСОБА_1.,

відповідача                     ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні смт. Доманівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання права приватної власності на 2/3 частини
житлового будинку та зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про визнання права
власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1.3вернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на
2/3 частини житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1. Свій позов вона мотивувала тим,  що спірний будинок побудований у період
перебування у шлюбі з відповідачем.  Від
даного шлюбу у них є неповнолітній син ОСОБА_2,
1992 р.народження,  у зв'язку з
чим при визнанні права власності на частину будинку вона просить суд врахувати
інтерес дитини.

Відповідач
по справі ОСОБА_2 позов не визнав,  подав
зустрічний позов до позивача,  в якому
просив визнати за ним право власності на весь спірний будинок,  мотивуючи його тим,  що він та його колишня дружина після
розірвання шлюбу добровільно розподілили спільно придбане майно. Позивач
отримала речі домашнього користування на суму 5640 грн. Так як за час шлюбу
вони позичили близько 60 тис.  грн.,  які до цього часу не повернули,  то усно домовились про те,  що він сплачуватиме сам борг,  а позивач не претендуватиме на будинок. Крім
цього,  відповідач заперечував проти
визнання за позивачем права власності на 2/3 частини будинку з урахуванням
інтересів їх неповнолітнього сина,
посилаючись на те,  що він
щомісячно виплачує близько 200 грн. аліментів на його утримання та відкрив
рахунок у банку на його ім'я.

У судовому
засіданні позивач свій позов підтримала повністю,  просила задовольнити його,  зустрічний позов не визнала,  просила суд відмовити відповідачеві в його
задоволенні. Суду пояснила,  що будинок
будувався ними спільно,  а позичка,  на яку посилається відповідач,  була взята ним для придбання автомобіля,  який після розірвання шлюбу залишився йому.

Відповідач
у судовому засіданні пред'явлений до нього позов не визнав,  заперечував проти його задоволення,  свій позов підтримав повністю та просив суд
задовольнити його. Суду пояснив,  що
будинок він будував сам,  позивач у його
будівництві участі не приймала,  оскільки
знаходилась у відпустці по догляду за дитиною. Після розірвання шлюбу колишня
дружина за їхньою усною домовленістю забрала всі спільно нажиті речі. Крім
цього,  вони усно домовились про те,  що він сплачуватиме їх спільні борги,  а позивач у свою чергу не претендуватиме на

будинок. Після
розлучення він на утримання будинку (поточний ремонт,  будівництво огорожі) витратив кошти.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи суд приходить до висновку,  що
первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав:

З
досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено,  що сторони з 9 листопада 1991 р. до 15 червня
2006 р. перебували у шлюбі,  що
підтверджується копією паспорта позивача та копією рішення Доманівського
районного суду від 15.06.2006 р. Від даного шлюбу у сторін 19.08.1992 р.
народився син ОСОБА_2,  що
підтверджується копією свідоцтва про його народження серія IV-ФП №НОМЕР_1,  виданого Доманівським ЗАГС Миколаївської
області 18.11.1992 р.

Як
вбачається з копії рішення виконкому Доманівської селищної ради від 28.02.1992
р. №13,  відповідачу ОСОБА_2 зазначеним
рішенням виділена у безстрокове користування земельна ділянка по АДРЕСА_1площею
800 кв.м для будівництва індивідуального жилого будинку за типовим проектом
жилою площею 67, 92 кв.м,  загальною -
113, 59 кв.м з господарськими спорудами.

Згідно
довідки КП Вознесенське МЕТІ за №148 від 10.07.2007 р. житловий будинок за
відповідачем не зареєстрований,  відсоток
готовності будинку становить 100 %,
вартість на 17.10.2000 р складає 35589 грн.

ст. 60 СК України передбачено,  що майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності
незалежно від того,  що один з них не мав
з поважної причини (навчання,  ведення
домашнього господарства,  догляд за
дітьми,  хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно
до  ст. 70 СК України у разі поділу
майна,  що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя,  частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.  Також частиною 3 цієї статті
передбачено,  що за рішенням суду частка
майна дружини,  чоловіка може бути
збільшена,  якщо з нею,  ним проживають діти,  а також непрацездатні повнолітні син,  дочка,
за умови,  що розмір
аліментів,  які вони одержують,  недостатній для забезпечення їхнього
фізичного,  духовного розвитку та лікування.

Враховуючи
те,  що будинок побудований сторонами за
час шлюбу,  частки позивача і відповідача
є рівними. Відповідач сплачує на утримання спільного сина аліменти,  а також відкрив на його ім'я рахунок у
банку,  а тому суд не вбачає підстав для
збільшення частки майна дружини.

Посилання
відповідача на те,  що під час шлюбу він
з позивачем позичили гроші,  які до цього
часу не повернуті,  як на підставу для
відмови в задоволенні позову позивача,
суд не бере до уваги і вважає їх необгрунтованими,  оскільки з наданої позивачем копії договору
позики вбачається,  що кошти позичені
25.04.2003 р. на строк до 1.05.2006 р. для придбання автомобіля. Аналізуючи цей
договір,  суд приходить до висновку,  що відповідач мав повернути кошти до
1.05.2006 p.,  тобто фактично до розірвання шлюбу. Будь-яких доказів
того,  що кошти не повернуті до цього
часу,  відповідач суду не надав.

Право
власності відповідача на спірний будинок не зареєстроване,  проте відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами
законодавства,  що регулює право
приватної власності громадян на жилий будинок» за позовом дружини ... суд
вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку,  якщо,
враховуючи ступінь його готовності,  можна визначити окремі частини,  що підлягають виділу,  і технічно можливо довести до кінця
будівництво зазначеними особами.

Враховуючи
те,  що готовність спірного будинку
становить 100 %,  суд вважає можливим
його поділ між сторонами.

Таким
чином,  з урахуванням дослідженого в
судовому засіданні суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги
сторін та визнати за кожним право власності на Уг частини житлового будинку по
АДРЕСА_1Миколаївської області.

Керуючись  ст.
ст.   ст.  ст. 5,
6,  8,  10,
11,  60,  209,
212,  214-215 ЦПК України,   ст.
ст. 60, 70 СК України,  Законом
України «Про власність»,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні заяви
задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку по
АДРЕСА_1Миколаївської області жилою площею 59, 1 кв.м,  загальною площею 127, 9 кв.м з гаражем та
господарськими спорудами.

Визнати
за ОСОБА_2право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку по
АДРЕСА_1Миколаївської області жилою площею 59, 1 кв.м,  загальною площею 127, 9 кв.м з гаражем та
господарськими спорудами.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через
Доманівський районний суд в порядку і строки,
передбачені  ст.  ст.
294,  295 ЦПК України.