Справа № 22-ц-1444                                     Головуючий у 1 -й інстанції
35                                                   Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем    України

27
листопада 2007 року колегія Суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого
- Рибалка В.Г.,

суддів                              - Семеній
Л.І.,  Криворотенко В.І.,

з участю
секретаря судового засідання - Чуприна В.І.,
та осіб,  які беруть участь у
справі - позивача ОСОБА_1,  представника
позивача ОСОБА_2,  відповідачки ОСОБА_3 ,  представника органу опіки та піклування
ОСОБА_4 ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на
рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 вересня 2007
року

у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  треті
особи: орган опіки та піклування Конотопської міської ради Сумської
області,  орган опіки та піклування
Горлівської міської ради Донецької області про розірвання шлюбу,

встановила:

Рішенням
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 вересня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано
шлюб між ОСОБА_1,  1962 р.н. та ОСОБА_3
,  1973 р.н. (дошлюбне прізвище Горбачева),  зареєстрований Щелкінською міською радою Ленінського
району Автономної республіки Крим 22.08.1998 року,  актовий запис № 69.

Неповнолітню
дочку ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено
проживати з батьком ОСОБА_1

Неповнолітнього
сина ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено
проживати з матір"ю ОСОБА_3

Вирішене питання
судових витрат.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3 ,  посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права,  зокрема,
ст.  161 СК України,  неповне з"ясування обставин,  що мають значення для справи,  просить рішення скасувати та ухвалити нове,  яким визначити місце проживання дочки ОСОБА_5
за місцем проживання її матері. Зазначає,
що суд не прийняв до уваги той факт,
що на час проживання дочки з батьком,
вона знаходилась на заробітках за межами України і заробляла кошти для
утримання їх сім'ї,  а тому деякий час не
могла проживати з ними однією сім"єю.

Вислухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
апелянта,  який підтримує скаргу з
мотивів в ній викладених,  позивача,  який заперечує проти скарги та вважає рішення
суду вірним,  вивчивши матеріали справи
та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заявлених в
суді першої інстанції,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено,  що 22.08.1998 року між
сторонами був зареєстрований шлюб в Щелкінській міській раді Ленінського району
Автономної республіки Крим,  актовий
запис № 69. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_6 1999 р.н. та
неповнолітню дочку ОСОБА_5,  2001 р.н.

Тривалий
час сторони не проживають разом і не ведуть спільного господарства.
Неповнолітній син ОСОБА_6 проживає з відповідачкою в АДРЕСА_1,  а неповнолітня дочка ОСОБА_5- з відповідачем
в м.  Конотоп.

Між сторонами
виник спір,  щодо місця проживання їхньої
дочки.

Відповідно
до ч.1  ст.  161 СК України під час вирішення спору щодо
місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських обов'язків,
особиста прихильність дитини до кожного з них,  вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини,
що мають істотне значення.

Судом
встановлено,  що дочка сторін тривалий
час проживає разом з батьком.  Періодично
мати позивача допомагає йому у вихованні дитини,  що сприяє її нормальному розвитку та
вихованню,  дочка доглянута і має все
нобхідне для життя,  навчання і дозвілля.

Посилання
ОСОБА_3  на те,  що судом не враховано вимоги  ст.
161 СК України не заслуговують на увагу,
оскільки судом встановлено,  що
позивач характеризується позитивно,  має
постійне місце роботи та дохід. Він і його дочка мають нормальні
житлово-побутові умови,  в яких може
проживати і виховуватись дитина. Між батьком і дочкою встановився емоційно -
психологічний контакт і дівчинка виявляє більшу прихильність до батька і хоче
проживати разом з ним.

За таких
обставин,  виходячи з інтересів дитини і
умов її нормального розвитку та виховання,
суд обгрунтовано визначив місце проживання доньки з батьком.

При
розгляді даної справи суд належним чином з'ясував та перевірив доводи кожної
сторони,  обґрунтував висновки,  викладені в рішенні,  вірно встановив обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

Апеляційна
скарга не містить посилань на факти чи обставини,  які б могли бути підставою для скасування
рішення,  яке узгоджується з доказами
наявними у справі. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Конотопського міськрайоного суду Сумської області від 11 вересня 2007 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.