Справа № 22ц-1288/2007г.                     Головуючий у
першій інстанції Лемешко А.С.
34                                              Доповідач
у апеляційній інстанції  Сундуков  В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

04 жовтня 2007
року колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду міста  Севастополя в складі: головуючого   -
Алєєвої Н.Г.,

суддів       -
Сундукова В.М., Соловйова Є.О., при секретарі -  Федоніні Є.О.,

за участю
представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_3.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
місцевого суду Нахімовського району М.Севастополя від 30 липня 2007р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 (3-я особа - рада опіки та піклування Нахімовської районної державної
адміністрації М.Севастополя) про вирішення питання щодо участі у вихованні
дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 (3-я особа - рада опіки та піклування Нахімовської
районної державної адміністрації М.Севастополя) про позбавлення батьківських
прав, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2007р. ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3. і просив вирішити
питання щодо його участі у вихованні дитини та дозволити йому відвідування та
спілкування з сином ОСОБА_4 в школі у будь-який час учбового року і отримувати
інформацію від адміністрації школи про його навчання, стан здоров'я. Крім того,
просив дозволити йому спілкування з сином в період шкільних канікул у літні
місяці не менш ніж по 7 годин на добу, без участі відповідачки та інших осіб,
встановити певне місце їх зустріч та дозволити відвідування дитиною місця
мешкання батька під час літніх канікул. Також ОСОБА_1. просив зобов'язати
відповідачку сповіщати його про зміну місця мешкання сина та про його
місцезнаходження перед зустріччю з ним.

Вимоги
мотивовані тим, що з 1997р. по 2003р. вони з відповідачкою знаходились у шлюбі,
від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказує, що у лютому 2005р.
відповідачка переїхала до М.Севастополя, та з березня 2005р. перешкоджає у
спілкуванні з дитиною, заперечує проти його участі у вихованні сина, ухиляється
від виконання рішення органів опіки та піклування, чим порушує його право на
участь у вихованні дитини.

У травні
2007р. ОСОБА_3. подала зустрічну позовну заяву та просила позбавити ОСОБА_1
батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1.
тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та
матеріальному утриманню дитини.

Рішенням
місцевого суду Нахімовського району М.Севастополя від 30 липня 2007р. в
задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_3. відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду в частині відмови в
задоволенні його вимог та задовольнити його позов, мотивуючі свої вимоги тим,
що суд неправильно застосував норми матеріального права та дав неправильну
оцінку доказам по справі. Вважає, що суд не дав належної оцінки тому факту, що
рішення органів опіки та піклування не є достатнім до реалізації ним своїх
батьківських прав.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника
позивача та пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, та обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні зустрічного та первинного позовів, суд виходив з того, що позивач
не ухиляється від участі у вихованні дитини, а режим, встановлений радою опіки
та піклування Нахімовської райдержадміністрації М.Севастополя є достатнім для
реалізації ОСОБА_1 своїх батьківських прав у вихованні дитини та відповідає її
інтересам.

З такими
висновками суду погоджується судова колегія, оскільки вони зроблені з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом
першої інстанції встановлено, підтверджується матеріалами справи, наданими
сторонами доказами та не заперечується сторонами, що з 1997р. по 2003р. сторони
знаходились у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

У лютому
2005р. відповідачка з дитиною виїхала з попереднього місця мешкання до
м.Севастополя та чинила ОСОБА_1.,
який проживає окремо від дитини, перешкоди у спілкуванні та вихованні сина.

Таким
чином суд Першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав
для позбавлення ОСОБА_1
батьківських прав.

Дані
обставини Сторонами визнані та не оспорюються, а тому, відповідно до ч.1 ст.61
ЦПК України доказуванню не підлягають.

Рішенням
ради опіки та піклування Балаклавської райдержадміністрації м.Севастополя від
04.04.2006р. був визначений час спілкування ОСОБА_1 з неповнолітньою дитиною щоденно під час шкільних
канікул.

У
зв'язку із зміною відповідачкою місця мешкання та за зверненням позивача,
рішенням ради опіки та піклування Нахімовської райдержадміністрації від
12.04.2007р., тобто під час розгляду справи в суді, ОСОБА_1. встановлений
порядок та час спілкування з сином, два рази на рік під час шкільних канікул: з
03 по 09 січня, або з 27 березня по 29 березня, або з 01 по 07 серпня, або з 30
жовтня по 30 листопада, щоденно, не більш 5 годин у присутності матері.

Виконання
даного рішення органа опіки та піклування не зупинено та відповідачка у
засіданні судової колегії з його виконанням погодилась.

В
засіданні суду першої інстанції позивач пояснював, що він не має можливості
відвідувати сина за його місцем проживання більш, ніж два рази на рік (арк.
справи 120-125 та фіксація перебігу судового засідання).

Крім
того, з показань спеціаліста в галузі психології, який був допитаний в судовому
засіданні вбачається небажання дитини спілкуватися с батьком та те,
що таке спілкування може негативно вплинути на розвиток дитини і привести до
психологічних хвороб (арк. справи 120-125 та фіксація перебігу судового
засідання).

Суд
першої інстанції дав належну оцінку вказаним фактичним обставинам справи та
врахував вік, стан здоров'я дитини, поведінку та взаємовідносини батьків,
пояснення психолога, що мають істотне значення.

За таких
обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що режим,
встановлений радою опіки та піклування Нахімовської райдержадміністрації
м.Севастополя є достатнім для реалізації ОСОБА_1 своїх батьківських прав у вихованні
сина та відповідає інтересам дитини.

Доводи
апеляційний скарг висновків суду не спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
або процесуального права, яке б призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин судова
колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а
рішення суду, відповідно до ст.308 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
місцевого суду Нахімовського району М.Севастополя від 30 липня 2007р. залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців із дня набрання законної сили.