Справа
№22Ц- 3505/2007                    Головуючий
у І інстанції Толкачова Л.А.
Категорія 33                                           Доповідач
у 2 інстанції Яворський М.А.
РІШЕННЯ

іменем України

17
грудня 2007 року                                                                                                      м.
Київ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого
судді             Яворського М. А.

суддів                                  Корзаченко
І.Ф., Червінко К.С.

при
секретарі                     Некорі А.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської
області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 31 липня 2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Новопетрівської сільської ради про скасування державних
актів на права власності на земельні ділянки,

встановила:

У січні
2007 року Вишгородським районним судом було виділено в окреме провадження позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Новопетрівської сільської ради про скасування
державних актів на права власності на земельні ділянки, в якому ОСОБА_2 просить
скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку
виданий ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Свої
вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Новопетрівської сільської ради №9
від 31 грудня 2000 року їй у приватну власність було передано земельну ділянку
площею 0.07 га по провулку ІНФОРМАЦІЯ_1 в с
Нові Петрівці для ведення підсобного господарства. Вказана земельна ділянка
знаходиться в оточенні земельних ділянок відповідачів по справі і поміж
вказаних ділянок відповідачів існував прохід, яким вона користувалася до своєї
земельної ділянки. Однак в 2006 році вона узнала, що вказаний прохід до її
земельної ділянки приватизованій відповідачами по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1
Оскільки рішення про передачу у власність відповідачам проходу не приймалося
тому вона просила задовольнити її позов та скасувати Державні акти на право
приватної власності на земельні ділянки видані відповідачам по справі.

Рішенням
Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено. Вирішено скасувати державний акт на право приватної
власності на земельні ділянки виданий ОСОБА_1 від 6 жовтня 2005 року за серією
ЯБ №23133.9 та серія ЯБ №231340, розташовані АДРЕСА_1 0, 0250 га для
будівництва та обслуговування житлового будинку та 0, 0265 га для ведення
особистого селянського господарства.

Скасовано
державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_3
серія ЯА №581581, розташовану АДРЕСА_2 розміром 0, 1305 га для ведення
особистого селянського господарства, як такі, що не відповідають вимогам
закону.

В
апеляційній скарзі відповідачка по справі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, не
відповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просить
постановлене по справі рішення суду скасувати.

Заслухавши
суддю доповідача, осіб які з'явилися на розгляд вказаної справи, вивчивши
матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга

підлягає
задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне
застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2 та, скасовуючи Державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку ОСОБА_1, суд першої інстанції послався на те, що
Новопетрівською сільською радою Вишгородського району 11 травня 2005 року
дійсно було прийнято рішення №204 про передачу у власність відповідачки ОСОБА_1
земельної ділянки загальною площею 0.2765 га. для будівництва та послугування
житлового будинку АДРЕСА_1, а також для ведення присадибного господарства, але
в зв'язку з тим, що в самому Державному акті про право приватної власності на
земельну ділянку міститься посилання не на рішення сільської ради №204, яким
передано у власність земельну ділянку, а на рішення Новопетрівської сільської
ради №205, яким було затверджено матеріали технічної документації по складанню
державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, тому суд
визнав що Державного акт на право приватної власності ОСОБА_1 виданий без
належних на те законних підстав, та скасував його з цим обставин.

Колегія
суддів погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції не може та вважає
його помилковим виходячи з наступних підстав.

Так
статтею 118 Земельного кодексу України визначений порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок громадянами.

Зокрема
ч.1 даної статті передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації
земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Частиною
8 статті 118 ЗК України передбачено, що проект відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін, а частиною 9 даної статті визначено, що проект відведення
земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і
охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Як
вбачається з матеріалів вказаної справи ОСОБА_1 отримала у спадщину від своєї
бабусі ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1, і відповідно до вимог ст. 377 ЦК
України та ст. 120 ЗК України до неї перейшло право користування земельною
ділянкою в тому ж розмірі, що була закріплена за вказаним житловим

будинком.

Із
рішення Новопетрівської сільської ради Вишгородського району № 204 від 11
травня 2005 року ( а.с. 18, 19) вбачається, що вказаний орган місцевого
самоврядування розглянув заяву відповідачки ОСОБА_1 та прийняв рішення про
передачу їй у власність земельної ділянки площею 0.2765 га. АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку та ведення присадибного господарства.

Вказане
рішення органу місцевого самоврядування прийняте у відповідності до вимог 118
ЗК України та ст. 26 ч.1 п.34 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування
в Україні» та ніким не оспорювалося та не скасоване на даний час, тобто є
чинним.

Посилаючись
на порушення її прав, позивачка по справі не надала до суду достатніх доказів
того, що передачею у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0.2765 га
АДРЕСА_1 та видачею Державного акту на право приватної власності про це,
порушуються її права. З наявних в матеріалах справи доказів не вбачається, що
прохід ( проїзд) до земельної ділянки позивачки повинен бути вчинений саме
через всю земельну ділянку відповідачки ОСОБА_1 з вулиці ІНФОРМАЦІЯ_2 ( де також
розташовані житловий будинок та господарські будівлі) , а не з вулиці
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім
того з позову самої ОСОБА_2 вбачається, що її земельна ділянка площею 0.07 га,
щодо якої нею порушено спір має адресу вулиця ІНФОРМАЦІЯ_1 с Нові Петрівці а не
вулиця ІНФОРМАЦІЯ_2 що є підтвердженням, того що саме на вказану вулицю повинен
бути вихід з даної земельної ділянки, а не на вулицю ІНФОРМАЦІЯ_2

Відсутність
проходу (проїзду) через земельну ділянку відповідачки ОСОБА_1 підтверджується
також і наданим в судовому засіданні планом розташування суміжних з позивачкою
земельних ділянок виконаного ТОВ «Тетіс».

Колегія
суддів вважає, що скасування судом першої інстанції Державного акту про право
приватної власності виданого ОСОБА_1 тільки із тієї підстави, що в ньому
зазначено номер рішення про затвердження технічної документації по виготовленню
державного акту (№205), а не номер рішення про передачу у приватну власність
земельної ділянки (№ 204) при наявності не скасованих даних рішень, не можу
бути підставою для скасування Державного акту, а тому позов є необгрунтованим
та задоволенню не підлягає.

Таким
чином колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення
Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2007 року та
постановлення нового рішення по суті заявлених позивних вимог, а саме відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 310, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2007 року в
частині скасування Державних актів на право приватної власності на земельні
ділянки виданих ОСОБА_1 6 жовтня 2005 року за серією ЯБ №231339 та серія ЯБ
№231340, розташовані АДРЕСА_1 площею 0, 250 га. для будівництва та обслуговування
житлового будинку та 0, 0265 га для ведення особистого селянського
господарства, скасувати.

Ухвалити нове
рішення у вказаній справі.

Відмовити
ОСОБА_2 в задоволенні позовних до ОСОБА_1 про скасування Державних актів на
право приватної власності на земельні ділянки площею 0, 250 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку та 0, 0265 га. для ведення особистого
селянського господарства, які розташовані АДРЕСА_1.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
суду апеляційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України
протягом двох місяців з моменту його проголошення.