АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
грудня 2007 року                                                                                               м.
Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого                             Гайворонського СП.

суддів                                         Виноградової
Л.Є.

Сегеди С.М.

при секретарі   Карпенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності в порядку спадкування за заповітом, усунення від права на
спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання
права власності на обов'язкову частку у спадщині, за зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності на частину майна, визнання
права власності на обов'язкову частку у спадщині, усунення від права на
спадкування за апеляційною скаргою голови Малиновської МСЕК на окрему ухвалу
Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2007 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування за заповітом. ОСОБА_2 звернувся із зустрічним
позовом про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_2 послався на те, що на час смерті
батька ОСОБА_5 фактично був інвалідом дитинства, що підтверджується висновком
Іллічівського РВК від 12.11.1974 року, цей факт також підтверджується довідкою
МСЕК №029764, тому він має право на обов'язкову частку у спадщині, своєчасно
прийняв її, звернувшись до нотаріальної контори, та просив також визнати за ним
право власності на частку всього спадкового майна на зазначених підставах.

Рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2007 року у задоволені
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовлено.

Справа №
22ц-4617/2007р.                                                              Категорія
ЦП: 6

Головуючий у
першій інстанції - Северова
Є.С. Доповідач - Гайворонський СП.

При розгляді
даної цивільної справи районним судом
встановлені порушення норм чинного
законодавства,  які впливають  на спірні правовідносини зі сторони
Іллічівської МСЕК.

Окремою ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2007
року доведено до відома Міністерство охорони здоров'я України, про викладене у
вищевказаній ухвалі, для вжиття передбачених законом заходів для усунення
недоліків в роботі Іллічівської МСЕК м. Одеси.

В апеляційній скарзі голова Малиновської МСЕК просить окрему ухвалу
районного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її
відхилити.

Судова колегія вважає, що районний суд повно та всебічно дослідив та оцінив
обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Постановляючи вищевказану окрему ухвалу від 13 червня 2007 року, районний
суд вірно керувався тим, що 18.08.2004 року ОСОБА_2, 1951 року народження
встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням, про що йому
видана довідка МСЕК 028845 на підставі акту №1705. Із вищевказаною довідкою
ОСОБА_2 20.01.2005 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті батька як особа, що має право на обов'язкову
частку у спадщині через інвалідність, але нотаріусом йому було роз'яснено, що
він не вважається непрацездатним на час смерті батька відповідно до
вищезгаданої довідки МСЕК, оскільки є інвалідом з 18.08.2004 року, тоді як
спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому у разі ненадання відомостей про
інвалідність станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 буде позбавлений права на отримання
свідоцтва про право на спадщину.

22.02.2005 року ОСОБА_2 видана інша довідка Іллічівської МСЕК 029764 на
підставі акту №489, в якій змінена причина інвалідності із загального
захворювання на інвалід дитинства. Згідно акту №489 від 22.02.2005 року зміна
категорії інвалідності змінена на інвалідність дитинства відповідно до
розшифровки ст. 36»б» (хвороби хребта «Розклад захворювань наказ МО СРСР №185
1973 року). Факт зміни причини інвалідності Іллічівською МСЕК на підставі
відомостей військового квитка, виданого Іллічівським РВК м. Одеси 5.03.1969
року, підтверджений відповіддю МСЕК №2 від 28.03.2007 року №19.

За відомостями військового квитка, ОСОБА_2 з військового обліку знятий
12.11.1974 року, що вказує на можливість підтвердження відомостей про стан
здоровя лише у віці 23 років, що не є віком дитини. Згідно акту №1705 огляду у
МСЕК, 18.08.2004 року по 16.09.2004 року проводився медичний огляд ОСОБА_2 і
комісією визначена третя група інвалідності із загального захворювання. Наявна
в матеріалах справи заява ОСОБА_2 від 21.02.2005 року, адресована Головному
експерту Обласної ВТЕК, не має відомостей щодо її реєстрації, подана з
пропуском строку і містить вимогу про видачу дублікату довідки і зміну
категорії, хоча за отриманням дублікату із зміненою категорією інвалідності він
міг звернутися не раніше 22.02.2005 року - дати складання акту №489, до
існування якого підстав для отримання іншої довідки офіційно не існувало.

Згідно акту №489 від 22.02.2005 року рішення про зміну категорії прийнято
тією ж Іллічівською МСЕК, а не медико-соціальною комісією вищого рівня, що
свідчить про прийняття рішення не тим органом, до компетенції якого
відноситься, адже тільки порівняно із тою, що прийняла первісне рішення, має
право на зміну рішення МСЕК навіть у разі допущення нею помилок.

Отже, судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі матеріалів
даної цивільної справи правильно дійшов до висновку, що вищевикладене свідчить
про наявність суттєвих порушень законодавства в діяльності Іллічівської МСЕК,
зокрема її голови.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення
справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 312,
ст. 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу голови Малиновської МСЕК - відхилити.

Окрему
ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2007 року по
цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності в порядку спадкування за заповітом, усунення від права на
спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання
права власності на обов'язкову частку у спадщині, за зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності на частину майна, визнання
права власності на обов'язкову частку у спадщині, усунення від права на
спадкування - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.