Справа
№ 22- 9483/ 2007 р.
у 1- інстанції: Ізмайлова Т.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21
листопада  2007   року
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
м.  Києва
в складі: Головуючої - ОСОБА_2 Суддів -
Усяка Г.І.,  Лесько А.О. При
секретарі - Шаховніній М. О.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача
ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.  Києва від 24 вересня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю „ Страхова компанія
„ Кредо»,  3-я особа ЗАТ КБ «Приватбанк» про виплату
страхового відшкодування,  стягнення
моральної шкоди,    -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 24 вересня 2007 року в задоволені позову ОСОБА_1 до товариства з додатковою
відповідальністю „ Страхова компанія „ Кредо»,
3-я особа ЗАТ КБ ,  Приватбанк»,
про виплату страхового відшкодування,
стягнення моральної шкоди відмовлено.

Не
погоджуючись з постановленим рішенням суду,
представник позивача подав апеляційну скаргу,  в якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення вимог,
посилаючись на те,  що рішення
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так,  апелянт зазначає,  що відповідно до п. 14.4 Договору
страхування,  позивач виконав всі
необхідні умови для виплати йому страхового відшкодування по витратам на СТО
„Автохаус»,  проте,  суд безпідставно відмовив у задоволенні
позову та не стягнув витрати позивача по відновленню пошкодженого транспортного
засобу.

В судовому
засіданні апелянт скаргу підтримав.

Заслухавши
доповідь судді ОСОБА_2,  пояснення
осіб,  що з'явилися в судове
засідання,  обговоривши доводи апеляційної
скарги,  перевіривши законність і
обґрунтованість постановленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга  до
задоволення не підлягає,  з наступних
підстав:

Відмовляючи
в задоволенні позову ,  суд виходив з
того,  що розмір збитку не був узгоджений
із,  страховим агентом,  а позивач,
відремонтувавши автомобіль та сплативши кошти,  наполягав на поверненні йому коштів,  чим порушив умови договору щодо порядку
визначення та виплати страхового відшкодування.

Висновок суду
відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону. Як вбачається з
матеріалів справи,  22 листопада 2004
року був укладений договір страхування
наземного  транспорту  НОМЕР_1
між  Товариством  з
обмеженою відповідальністю „ Страхова компанія „ Кредо» ( Страховик) та
ОСОБА_1 ( Страхувальник) ,
вигодонабувач: Приватбанк в особі Печерської

філії,  страховий агент - Приватбанк діє віє імені та
за дорученням Страховика на підставі договору доручення на виконання страхових
агентських послуг.

Відповідно
до п. 4.1 цього Договору Страховик зобов'язується у разі настання страхового
випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або
Вигодонабувачеві,  а Страхувальник
зобов»язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

21
травня 2005 року в результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Опель Астра,  що належить позивачу.

Відповідно
до ч. 1  ст.  16 Закону України „ Про страхування» договір
страхування -це письмова угода між страхувальником і страховиком,  згідно з якою страховик бере на себе
зобов»язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату
страхувальнику.

Порядок
визначення та виплати суми страхового відшкодування передбачений Договором
страхування ,  а саме П. 14.3. Договору
передбачає „ з метою визначення розміру збитку,
Страхувальник одночасно з поданням документів,  зазначених у п. 15.2. цього договору,  зобов»язаний надати Страховику в особі
страхового агента транспортний засіб для проведення незалежної експертизи
пошкоджень. Після складання дефектного акта ( акту огляду) та фотографування
пошкоджений транспортний засіб може бути направлений для ремонту на СТО,  узгоджену з представником Страхового агента.

У разі
незгоди Страхувальника з висновками експерта,
страхувальник може за свій рахунок замовити проведення іншої експертизи.
Страхувальник має право для визначення розміру збитку скласти кошторис на
підприємстві ( станції технічного обслуговування,  авто майстерні),  яке за згодою Страхового агента буде
виконувати ремонт ТЗ. Кошторис повинен містити певний перелік робіт,  їх вартість та вартість запчастин та
матеріалів,  які повинні бути використані
при ремонті.

В
апеляційній скарзі представник позивача посилається на те , що позивач виконав
всі необхідні замови для виплати йому страхового відшкодування по витратам на
СТО „Автохаус».

Проте,  як вбачається з матеріалів справи,  Позивач не дотримався умов договору. Він
вирішив одноособово,  що автомобіль
необхідно ремонтувати тільки на СТО Автохаус» ,
домовився про це з СТО ,  поставив
на ремонт автомобіль на СТО „ Автохаус». При цьому це питання він не узгодив із
Страховим агентом,  рахунок-фактуру з СТО
„ Автохаус» він не надавав Страховому агенту та визначений станцією „ Автохаус»
розмір збитку,  не був узгоджений із
страховим агентом.  Після ремонту став
наполягати на поверненні йому коштів,
які він сплатив за ремонт.

Таким
чином,  суд вірного висновку дійшов про
порушення умов договору щодо порядку визначення та виплати страхового
відшкодування.

Посилання
апелянта на те,  що згода страхового
агента на ремонт автомобіля на СТО «Автохауз» була отримана не можуть бути
прийняті до уваги ,  оскільки акт огляду
ТЗ від 31.05.2005 p.,  був здійснений страховим агентом на території СТО
„Автохаус» (вул. . Дніпровська набережна) а. с.
17. Цей акт підтверджує лише факт огляду автомобіля на території СТО „
Автохаус»,  проте,  не доводить узгодження з страховиком рахунку
фактури на виконання робіт та погодження щодо виплати страхового відшкодування
в сумі,  зазначеній позивачем.

Між
тим,  сума страхового відшкодування в
розмірі 4 790,  56 грн. перерахована на
рахунок страхової компанії,  про
отримання якої позивачеві неодноразово наголошувалось.

Таким
чином ,  на підставі досліджених обставин
справи та перевірених судом доказів,  суд
першої інстанції прийшов до вірного висновку ,
що позов є безпідставним,  тому
суд вірно дійшов висновку про правомірність відмови у проведенні страхових
виплат відповідачем в сумі 12 512 , 00 грн.

За таких
обставин,  колегія суддів приходить до
висновку,  що рішення суду першої
інстанції постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального
права,  за повного і всебічного
дослідження обставин справи та перевірки доказів,  тому підстав до

його
скасування колегія суддів не вбачає. Інші доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись cm. cт.
303, 304,  307,
308,  313-315 ЦПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 -відхилити.

Рішення   Шевченківського районного суду м.  Києва від
24 вересня 2007 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України
шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.