Справа№2-141
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 року                                       Обухівський районний суд Київської області

в складі:

головуючого: Малорода О.І.

при секретарі: Палькевич Н.С. розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.
Обухів

справу за позовом  ОСОБА_1 доОСОБА_2 про витребування
особистих речей ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить зобов'язати відповідача повернути їй особисті речі: куртку шкіряну
одну, туфлі шкіряні одну пару, портфель шкіряний один,
обручку золоту одну /а.с.1/. Вартість майна становить 1950
грн. /а.с.44/

Позивачка уточнила позовні вимоги і просить зобов'язати відповідача відшкодувати шкоду, шляхом повернення речей в натурі
такого ж роду та такої ж якості та зобов'язати відповідача
відшкодувати моральну шкоду, шляхом публічного вибачення.

Ухвалою суду вимоги в частині відшкодування шкоди, шляхом повернення речей в натурі такого ж роду та такої ж якості прийняті
до розгляду і відмовлено у задоволенні клопотання про
відшкодування моральної шкоди, шляхом публічного вибачення.

Позивачка підтримала уточнені позовні вимоги. Пояснила, що вимоги пред'являє до відповідача - як до. фізичної особи.
Пояснила, що вона працювала секретарем Козинської селищної
ради. 27.07.2006 року в кінці робочого дня пішла додому. В кабінеті залишила свої особисті речі, а саме куртку шкіряну одну,
туфлі шкіряні одну пару, портфель шкіряний один,
обручку золоту одну та книги. 28.07.2006 року її в приміщення
ради не пустила охорона, бачила в приміщенні ради відповідача. Неодноразово зверталась до відповідача з заявами про повернення речей, але речі не повернуті, а відповідач
уникає розмови. На даний час їй повернули лише книги.
Вважає, що відповідач порушив її права, незаконно заволодів її майном. В порушенні кримінальної справи відносно відповідача відмовлено. Письмових доказів про придбання речей вона не
має. Своїх речей в руках відповідача вона не бачила та
не чула особистих усних чи письмових вказівок
відповідача про відмову повернути речі. Не може назвати документ, де указано, що адміністрація відповідає за збереження
особистих речей працівників.

Представник позивачки уточнені вимоги підтримав, пояснив, що він особисто також не чув усних та не бачив письмових
вказівок відповідача про відмову видати речі. Назвати або
надати документ, що говорить про наявність

2

речей у відповідача не може. Вважає, що факт
наявності у відповідача речей доводять свідки. Вважає, що відповідач порушив право
позивачки на користування особистими речами і тому повинен нести цивільну відповідальність. Перешкода полягає в тому, що не
допустив у кабінет.

Представник
відповідача вимоги не визнав, пояснив, що особисто відповідач, як фізична особа не чинив перешкод позивачці у отриманні
речей. Дійсно після переобрання
селищного голови відповідач був обраний селищним головою смт. Козин. 28.07.2006 року приступив до
роботи. Усіх колишній працівників ради було повідомлено
про необхідність отримати заробітну плату та ' забрати з кабінетів особисті речі. Попередній селищний голова та інші
працівники речі забрали. Позивачка відмовилась
передати документи іншому працівнику і тому було
проведено аудит та перевірка КРУ. Особистих речей позивачки в раді ніхто не знаходив. Коли перебирали книги, то серед книг
знайшли книги позивачки, які їй повернули.
Пояснив, що рада не несе відповідальність за збереження
особистих речей працівників.

Судом встановлено, що після виборів депутатів та селищного голови смт. Козин змінився склад працівників ради. Позивачка працювала в
раді на посаді секретаря сільської ради. 27.07.2006
року в кінці робочого дня вона на ключ закрила свій
кабінет і залишила приміщення ради разом з деякими працівниками. Ключі
від приміщення ради залишались у селищного голови, головного бухгалтера та спеціаліста з бухгалтерського
облікуОСОБА_3

28.07.2006 року позивачка прийшла на роботу однак в приміщення її не впустила охорона, що була виставлена біля селищної ради
для виконання рішення суду про допуск до виконання
обов'язків селищного голови - відповідача. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з вимогою повернути їй особисті речі, однак отримала відповідь, що її речі
відсутні в селищній раді і їй були повернуті лише книги.

Позивачка не надала суду письмових доказів про придбання нею спірних речей.

Позивачка не надала суду письмових доказів про обов'язок відповідача зберігати її речі в силу трудових обов'язків чи як
фізичної особи.

Допитані свідки не підтвердили, що бачили в руках відповідача речі позивачки, та не підтвердили наявність усних чи письмових
вказівок відповідача про утримання речей позивачки або їх знищення.

Указані обставини встановлено з показів сторін, представників, свідків, матеріалів
справи.

Свідки ОСОБА_4. таОСОБА_3 дали аналогічні покази і підтвердили, що бачили в
кабінеті позивачки указані в заяві речі, однак указаних речей у руках відповідача вони не бачили. Не чули та не бачили усних чи
письмових вказівок відповідача про неповернення речей позивачці.

Свідки ОСОБА_5. таОСОБА_6 дали аналогічні покази і пояснили, що речей позивачки в приміщенні ради вони не
бачили. Відповідач особисто не давав усні чи письмові
вказівки про утримання речей позивачки. Речей позивачки в руках відповідача
вони не бачили.

3

Оцінивши зібрані докази суд вважає, що позивачка не довела, що відповідач чи як фізична особа, чи як посадова особа селищної ради
утримує її речі, порушуючи тим самим її права.

Свідки дають протилежні покази в частині наявності в робочому кабінеті
позивачки особистих речей і тому суд не приймає їх до уваги. Однак суд вважає правдивими покази усіх свідків в тій частині, що вони не
бачили у відповідача в руках спірних речей та не чули від
нього вказівок утримувати речі.

Позивачка не надала письмових доказів про придбання нею спірних речей та не надала суду документ де указано, що адміністрація
несе відповідальність за збереження особистих речей своїх працівників.

Позивачка також не довела, що відповідач - як фізична особа, повинен відповідати
за збереження її речей.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України,
ст. 386,387 ЦК України суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Строк подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду десять днів з дня
винесення.

Строк подачі апеляційної скарги на рішення до
апеляційного суду Київської    . області через
Обухівський районний суд двадцять днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження.