Справа №2-2503/8,
РІШЕННЯ

Іменем України

15
червня 2007 року Голосіївський райсуд
м. Києва у складі -

головуючого
судді                          Шевченко
Т.М.

при
секретарі                                   Скабіцькій
С.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права
власності на житловий будинок, -

встановив:

у
березні 2007 року позивач ОСОБА_1звернувся у суд з позовом до відповідача, в
якому просить визнати право важності на житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 посилаючись на те, що за договором дарування від 20.06.1992
р. позивач отримав у дар 54/300 часток житлового будинку з відповідною частиною
господарських та побутових будівель, після чого за договором купівлі-продажу
від 13.02.1993 р. він придбав 46/100 часток вказаного житлового будинку, а
також за договором купівлі-продажу від 17.12.1993 р. придбав 54/300 часток
житлового будинку. На земельній ділянці розміром 1820 га за вищевказаною
адресою знаходився дерев'яний будинок, збудований у 1912 p., який був
непридатний для проживання, тому позивач у 1993 р. на його місці побудував
новий житловий будинок, який згідно висновку Проектного інституту "Київ
проект-реконструкція" від 29.12.1993 р. № 530/4 не має відхилень від
будівельних норм та правил. Розпорядженням Московської РДА в м. Києві № 1162
від 05.09.2001 р. даному житловому будинку присвоєно поштову адресу.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд
задовольнити позов за вищевказаними обставинами.

Відповідач
Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація в судове засідання не
забезпечила явку свого представника, надіславши до суду заяву з проханням
розглянути справу у їх відсутності.

Вислухавши
пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно
договору дарування, посвідченого 20.06.1992 р. державним нотаріусом Другої
Київської державної нотаріальної контори, позивач ОСОБА_1отримав від ОСОБА_2 у
дар 54/300 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та
побутових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1

Згідно
договору купівлі-продажу, посвідченого 13.02.1993 р. державним нотаріусом
Другої Київської державної нотаріальної контори, позивач ОСОБА_1придбав у
ОСОБА_3 46/100 часток вказаного житлового будинку.

Згідно
договору купівлі-продажу, посвідченого 17.12.1993 р. державним нотаріусом
Другої Київської державної нотаріальної контори, позивач ОСОБА_1придбав у
ОСОБА_4 54/300 часток вказаного житлового будинку.

Згідно
договору купівлі-продажу, посвідченого 05.06.1997 р. державним нотаріусом
Другої Київської нотаріальної контори, позивач ОСОБА_1придбав уОСОБА_5 46/100
частин вказаного житлового будинку.

На
земельній ділянці розміром 1820 га за вищевказаною адресою знаходився
дерев'яний будинок житловою площею 52,2 кв.м., що був збудований у 1912 p., а також слідуючи
господарські та нобугові будівлі та споруди: сараї під літ. "Б",
"В", вбиральні під літ. "Г", "Д".

Розпорядженням
№ 319 від 30.05.1994 р. ОСОБА_1 дозволено виконати проектно-вишукувальні
роботи, які підтвердять можливість будівництва нового будинку в садибі по
проспекту АДРЕСА_1

З
технічного паспорту, виготовленого 10.09.2004 р. БТІ м. Києва, вбачається, що
за вищевказаною адресою побудований двоповерховий житловий будинок під літ.
"Ж II"
загальною площею 252,2 кв.м., гараж під літ. "М" площею 43,7кв.м.
та підвал під літ. "Ж" площею 219, КВ.М.

Згідно
висновку Проектного інституту "Київ проект-реконструкція" від
29.12.1993 р. № 530/4 вищевказаний житловий будинок не має відхилень від
будівельних норм та правил.

Розпорядженням
Московської РДА в м. Києві № 1162 від 05.09.2001 р. даному житловому будинку
присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1

Згідно
ст. 376 ЦК України
право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане
за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була
їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

На
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

На
підставі вказаної норми закону, враховуючи, що позивач ОСОБА_1є користувачем
земельної ділянки площею 1820 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 де він
самочинно збудував житловий будинок, суд вважає можливим визнати за ним право
власності на вказаний житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими
спорудами, що знаходяться за вищевказаною адресою, оскільки це не порушує права
інших осіб.

Керуючись ст.
ст. 376 ЦК України,
ст. ст. 10, 60,212 та 213 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на житловий будинок загальною площею 252,2 кв. м. з
відповідними господарськими та побутовими спорудами, розташованими за адресою:
АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.