Справа №2-4311/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

02
серпня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при
секретарі                  Тростянчук
Т.В.,

з участю
позивачів - ОСОБА_1.,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, відповідача -представника Луцької міської ради
- Ольховського М.В.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Луцької міської ради про визначення часток в спільній сумісній
власності та визнання права власності на спадкове майно, -

встановив :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, звернулись до суду з позовом до Луцької міської ради про виділ частки
співвласників у будинку АДРЕСА_1 в м. Луцьку, яка належить їм та ОСОБА_6 на
праві спільної сумісної власності. Позивачі зазначили, що оскільки ОСОБА_1, ОСОБА_6, один
із співвласників вказаного житла, померла ІНФОРМАЦІЯ_1, то на її 1/6 частку в
квартирі відкрилась спадщина. Спадкоємцями спадкового майна за законом є
позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_6
позивачі звернулися в передбачений законом 6-місячний термін в нотаріальну
контору з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус не видала свідоцтво про
право на спадщину за законом, оскільки не визначені частки співвласників
спірного житла. Просили визнати, що співвласникам будинку АДРЕСА_1 в м. Луцьку,
кожному зокрема, на праві приватної власності належить ідеальна частка в
розмірі 1/6 частини квартири та визнати, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 належить
ідеальна частка в розмірі 1/6 частини будинку.

В
судовому засіданні позивачі підтримавши позовні вимоги з підстав зазначених в
позові додатково пояснили, що в нотаріальній конторі відмовили видавати
свідоцтво про право на спадщину за законом, що лишилось після смерті ОСОБА_6,
оскільки формально невизначені частки в приватизованій квартирі. При житті
спадкодавця ніколи не виникало спору, щодо часток квартири, що є спільній
сумісній власності. Позивачі просили задовольнити позовні вимоги.

Представник
Луцької міської ради Ольховський М.В. в судовому засіданні пояснив, що не має
заперечень щодо задоволення позовних вимог, якщо у співвласників квартири не
виникало ніякого спору.

Позивачі
ОСОБА_3,
ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, позовні вимоги підтримали. Суд прийшов
до висновку про можливість слухання справи по наявним доказам.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши документи справи, суд прийшов до висновку про
підставність заявленого позову.

Судом
встановлено, що будинок АДРЕСА_1 в місті Луцьку належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, даний факт підтверджено копією свідоцтва про право
власності на житло від 14.09.2000р. (а.с.50), копіями будинкової книги
(а.с.7,9-11) та технічного паспорту на вказане житло (а.с. 8, 12-13), даний
факт знайшов підтвердження і в поясненнях позивачів.

Законом
України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня
1992 року № 2482-ХІІ не визначено умов, за яких один із членів сім'ї може
отримати більшу або меншу частку в приватизованому житлі. Частки в жилому
приміщенні кожного з повнолітніх членів сім'ї, яким передається у власність
займана квартира (будинок), є рівними.

Згідно
ч.2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними
або законом. Спору щодо часток співвласників у вказаних осіб не виникало.

Таким
чином, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належало на праві приватної власності по 1/6 частки будинку
АДРЕСА_1 в місті Луцьку.

Оскільки,
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про смерть (а.с.6), то спадщина
відкрилась на 1/6 частину вищевказаного будинку, яка належала їй на праві
власності.

Згідно
ст.12 ч.2 Закону України "Про власність" громадянин набуває права
власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці,
підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

В
судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_6 її рідні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, що на час смерті проживали разом з нею, являються спадкоємцями
четвертої черги за законом. Інших спадкоємців не має, що підтверджено показами
позивачів.

Згідно
ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно
ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом
із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270
цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачі заяву про відмову
від прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали.

Таким
чином, суд прийшов до висновку, що спадкоємці ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, спадщину прийняли.

Таким
чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визначити частки співвласників в
спільній сумісній власності, та визнати право власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_6 частки будинку АДРЕСА_1 в місті Луцьку.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 58, 60, 130, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.48 п.3 Закону України
"Про власність", ст.ст. 16, 370, 1217, 1222, 1226, 1264, 1267-1270,
1296 ЦК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визначити,
що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,    ОСОБА_5 та ОСОБА_6, кожному
зокрема, належало на
праві приватної власності по 1/6 частки будинку АДРЕСА_1 в місті Луцьку.

Визнати
за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 право власності на спадкове майно за законом, яке відкрилось після
смерті ОСОБА_6, а саме: на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 в місті Луцьку в рівних
частинах.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 20
(двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.