УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19
жовтня 2007 року                                                                                    м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької
B.C.,
Новосядлої В.М. ,
Жданової B.C.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.  Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
„Науково - виробнича фірма „КЛІО - інтер",
ОСОБА_2,  ТОВ „Лісозаводчик"
про вилучення з балансу товариства та стягнення вартості майна товариства в
розмірі 18, 75% за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського
районного суду м.  Києва від 18 серпня
2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 7 грудня 2005 року,

встановила:

В жовтні
2001 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ТОВ „НВФ „КЛІО - інтер",  ОСОБА_3 про
вилучення з балансу ТОВ „НВФ „КЛІО - інтер" 12, 5% частки майна
товариства. В подальшому позивачка уточнювала вимоги,  пред'явила позов до ТОВ „НВФ
„КЛІО-інтер",  ОСОБА_2,
ТОВ „НВП „Лісо заводчик" про вилучення з балансу
товариства та стягнення вартості майна товариства ТОВ „НВФ „КЛІО - інтер"
в розмірі 18, 75 %. В судовому засіданні позивачка доповнила вимоги,  просила вилучити з балансу ТОВ „НВП
„Лісозаводчик" та стягнути на її користь вартість майна в розмірі 10, 5 %.

Позивач
посилалася нате,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її чоловік ОСОБА_4
3.07.2001 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на
12, 5% статутного фонду ТОВ „НВФ „ КЛІО -інтер". Рішенням зборів
засновників товариства від 8.08.2001 року позивачці відмовлено в задоволенні
заяви про введення її до складу засновників товариства,  вирішено виплатити вартість частини майна
товариства,  що складає 12, 5% у грошовій
формі в сум 1171, 88 грн. ОСОБА_2 внесла 1171, 8 грн. до Статутного фонду
товариства і стала власником 25% Статутного фонду товариства.

Рішенням
Святошинського районного суду м.  Києва
від 21.04.2003 року визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину
за заповітом,  видане 3.07.2001 року і
визнано за ОСОБА_1 право на 18, 75% статутного фонду та

Справа №
33ц- 2330 кс 07                        Категорія
ЦП: 19

Головуючий у
першій інстанції Бабич Н.Д,  Доповідач
Висоцька B.C.

дивідендів
товариства,  а за ОСОБА_2 - 6, 25%
статутного фонду та дивідендів товариства.

Рішенням
Святошинського районного суду м.  Києва
від 18.08.2005 року,  залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від
7.12.2005 року стягнуто з ТОВ „НВФ „КЛІО - інтер" на користь ОСОБА_1 586,
40 грн.,  що становить невиплачену їй
частку вартості майна в товаристві,
державне мито 51 грн.,  витрати на
проведення експертизи 661, 92 грн. всього 1299, 32 грн.

ОСОБА_1 звернулася з
касаційною скаргою,  в обґрунтування якої
посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права,  невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи та просить скасувати ухвалені судові рішення і повернути
справу до суду першої інстанції.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Ухвалюючи
рішення,  суд першої інстанції виходив з
того,  що загальна вартість частки
позивачки у статутному фонді товариства становить 1757, 81 грн.,  з яких 1171, 41 грн. виплачено. Спадкодавець ОСОБА_4 не був учасником
та засновником ТОВ „НВП „Лісозаводчик",
тому позивачка не має права на отримання частки вартості майна
товариства.

Апеляційний суд
погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судове рішення ухвалено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення. Наведені у касаційній скарзі доводи висновок суду
не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1  відхилити.

Рішення
Святошинського районного суду м.  Києва
від 18 серпня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 7 грудня 2005 року залишити без
змін. Ухвала оскарженню не підлягає.