Справа №22-ц-1410 / 2007 р.                         Головуючий
5                                                         Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого -
Попруги С. В.

суддів -
Кононенко О.Ю.,  Гагіна М. В.

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та
осіб,  які беруть участь у справі -
позивача ОСОБА_1 ,  його представника -
ОСОБА_3 ,  відповідача - ОСОБА_2,  представника управління земельних ресурсів у
м. Суми Сумської області - Желябова
В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на
рішення Зарічного районного суду м.  Суми
від 11 вересня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  виконавчого комітету Сумської міської
ради,  Сумської міської ради,  Сумського міського голови,  Сумського міського управління земельних
ресурсів про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

встановила:

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1  задоволено в повному обсязі.

При
відмові ОСОБА_2 підписати акт встановлення та закріплення в натурі меж
земельних ділянок від 03 травня 2007 року,
які знаходяться за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 -зобов'язано Сумське
міське управління земельних ресурсів та Сумського міського голову надати
ОСОБА_1  Державний акт на право приватної
власності на землю за адресою АДРЕСА_1 площею 0, 1175 га без підпису вищевказаного
акту від 03 травня 2007 року ОСОБА_2

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення,  яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Зазначає,  що підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального права,
невідповідність висновків суду обставинам справи.

При
цьому посилається на те,  що позивачем
обраний спосіб захисту,  який не
відповідає статті 152 ЗК України.

Крім
того,  зазначає,  що докази,
надані позивачем є сумнівними і судом не надано їм належної оцінки,  ПП «Мегаполіс» не мало права відновляти межі
земельної ділянки,  оскільки між
сторонами існує земельний спір.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді,  пояснення сторін,  що з'явилися,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги,  вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом
першої інстанції встановлено,  що ОСОБА_1  на підставі договору купівлі - продажу від 15
квітня 2005 року набув право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1,  площею 0,
12 га (а.с.  8).

Для
отримання Державного акту на право приватної власності на землю позивач уклав
договір на складання технічної документації з ПП «Мегаполіс»,  яким,
серед інших документів,  03 травня
2007 року було складено акт встановлення та закріплення в натурі меж земельних
ділянок між ОСОБА_1  та ОСОБА_2,  однак ОСОБА_2 відмовилася від підписання
цього акту,  що стало підставою для
відмови Сумської міської ради й Управління земельних та природних ресурсів у
видачі Державного акту на право приватної власності на землю,  а позивачу - для звернення до суду з позовом
про зобов'язання відповідачів - Сумське міське управління земельних ресурсів та
Сумського міського голову,  видати
державний акт на землю.

Суд
першої інстанції,  задовольняючи позов
ОСОБА_1  вірно виходив з того,  що відмова відповідачки,  як суміжного землекористувача,  від підписання акту про погодження (встановлення)
та закріплення в натурі меж земельної ділянки є безпідставною. Тому право
позивача на отримання Державного акту на землю є порушеним.

Колегія
суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду щодо підстав
задоволення позову,  оскільки
позивач,  враховуючи приписи статей
8,  14,
124 Конституції України та статей 90,
125,  126 Земельного кодексу
України,  позбавлений права
використовувати за цільовим призначенням земельну ділянку без встановлення її
меж у натурі та отримання державного акту.

З огляду
на зазначене,  не приймаються до уваги
доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції приписів  ст.
152 ЗК України

про
задоволення вимог,  що не відповідають
обраному позивачем способу захисту його порушеного права.

Крім
того,  норми  ст.
106 ЗК України зобов'язують,  а не
надають право,  суміжних
землекористувачів сприяти один одному у встановленні меж земельних ділянок.

Проте,  ОСОБА_2,
всупереч вимогам  ст.   ст.
27,  60,  131 ЦПК України,  не довела обставин та не надала суду
доказів,  на які вона посилалася як на
підставу своїх заперечень проти позову.

За таких
обставин,  оскаржуване рішення суду
першої інстанції ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин,  на які сторони посилалися як на підставу
своїх вимог та заперечень,  підтверджених
тими доказами,  які належним чином були
досліджені в судовому засіданні.

Судова
колегія вважає,  що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального
права,  які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  304,  п.1 ч.1
ст.  307,  308,
313,  п.1  ст.
314,  315,  317,
319 ЦПК України судова колегія судової палати , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.