Справа №22- 6624                     Головуючий в 1 інстанції
Категорія      2                                    Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

2007р. вересня
13   дня. Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого
Пономарьової О.М. суддів Бабенко П.М., Бондаренко Л.І. при секретарі Бежені
В.Ю.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Браун".

на рішення
Ворошиловського районного суду м.Донецька від 21 червня 2007р..

за
позовомОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Браун" про
розірвання договору, стягнення сплаченої грошової суми та відшкодування шкоди,-

Заслухавши  доповідача,
пояснення  сторін,  перевіривши  матеріали справи,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Ворошиловського районного суду м.Донецька від 21 червня 2007р. частково
задоволені позовні вимогиОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Браун" про розірвання договору, стягнення сплаченої грошової суми та
відшкодування шкоди.

Судом розірвані
договори за № 2412/17 від 9 листопада 2006 року та за № 2415/17 від 14
листопада 2006 року, які укладені між ОСОБА_1 до Товариством з обмеженою
відповідальністю « Браун ».

Стягнуто з
Товариства з обмеженою відповідальністю « Браун » на користьОСОБА_1 гроші,
сплачені за договором за № 2412/17 від 9 листопада 2006 року в сумі 15.210
гривень.

Стягнуто з
Товариства з обмеженою відповідальністю « Браун » на користьОСОБА_1 гроші,
сплачені за договором за № 2415/17 від 14 листопада 2006 року в сумі 2780
гривень та пеню в розмірі 3919 гривень 80 коп., усього 6.699 гривень 80
копійок.

Стягнуто з
Товариства з обмеженою відповідальністю « Браун » на    користьОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі
3.000 гривень.

Стягнуто з
Товариства з обмеженою відповідальністю « Браун » на користьОСОБА_1 судові
витрати: по сплаті збору на інформаційно- технічне забезпечення в розмірі 30
гривень та витрати на правову допомогу розмірі 1.500 гривень.

Суд
зобов»язавОСОБА_1 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю « Браун »
вироби, поставлені йому на адресу: м. Донецьк вулиця Артема будинок 118
„а", квартира 57 за договорами № 2412/17 від 9 листопада 2006 року та №
2415/17 від 14 листопада 2006 року.

В задоволенні
позовних вимогОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю « Браун » по
стягненню пені за договором 12415/17 від 14 листопада 2006 року в розмірі
33.337,90 гривень та збитків за псування майна в розмірі 2.737,00 гривень -
відмовлено.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з направленням справи на
новий судовий розгляд, оскільки справа розглянута у відсутність представника
ТОВ „Браун". Судом неправильно застосований матеріальний закон. Суду слід
було застосувати норми про надання послуг (виконання робіт).

У додатку
апеляційної скарги ставиться питання про постанову окремої ухвали щодо вчинення
ОСОБА_1 дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ст.388 Кримінального
Кодексу України. Суд необгрунтовано послався на довідку Головного Донецького
управління у справах захисту прав споживачів від 29 січня 2007р. Суд
необгрунтовано стягнув пеню. Із матеріалів справи вбачається, що прострочення
договору виникло з вини замовника, 3% пені стягується від вартості робіт, а не
від повної ціни.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення -
скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1
частково.

Суд,
постановляючи рішення застосував матеріальний закон, якій не підлягає
застосуванню при виникнених правовідносин, що у відповідності з вимогами п.4
статті 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення з
застосуванням належного матеріального закону.

Судом першої
інстанції встановлено, що 9 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю « „Браун» укладений договір за № 2412/17, згідно
якого виконавець взяв на себе обов'язок організувати (забезпечити) виготовлення
шафи купе.

У відповідності
з даним договором сума робіт складатиме 21. 370 гривень, яку замовник повинен сплатити
відповідно до умов п.п. 3.2.1 та 3.2.2. Договору : 70% - не пізніше наступного
банківського дня після підписання Договору і 30%- не пізніше ніж за 3 робочі
дні до погодження сторонами дати початку робіт зі встановлення виробів.

Роботи зі
встановлення виробів розпочинаються не раніше дня, коли буде здійснено
остаточний розрахунок за договором.

9 листопада 2006
року за договором за № 2412/17 позивач ОСОБА_1 сплатив на рахунок відповідача
10000 гривень та 5.210 гривень, а разом - 15210 гривень.

В зв»язку з тим, що позивачем ОСОБА_1 не була здійснена остаточна
сплата за вказаним договором, на закінчення виконання робіт відповідачем суд
визнав правомірним та таким, що відповідає умовам п.п. 3.2.1 та 3.2.2. договору
за № 2412/17 від 9 листопада 2006 року.

Виходячи із умов
договору, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача на його користь пені за просрочку
виконання робіт ( надання послуг) за вказаним договором, в розмірі 3%
вартості роботи(послуги) за кожен день, в загальній сумі 33.337, 20 гривень, не
підлягають задоволенню.

14 листопада
2006р. між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю „Браун" був
укладений договір за № 415/17, згідно якого виконавець взяв на себе обов»язок
організувати ( забезпечити) виготовлення перегородки межкімнатної за 2.780
гривень, суму яку замовник повинен був сплатити шляхом 100% передоплати не
пізніше наступного банківського дня після підписання Договору.

Відповідно до
п.2.5. Договору строк виготовлення виробів становить від 3 до 15 робочих днів
від дати проведення технологічного виміру, який відповідно до п. 2.3. Договору
був визначений на 14 листопада 2006 року.

На час розгляду
справи в суді роботи за договорами за № 2412/17 від 09 листопада 2006 року та
за № 2415/17 від 14 листопада 2006 року відповідачем розпочаті, але не
закінчені.

20 січня
2007р.року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про розірвання
договорів за№ 2412/17 від 09 листопада 2006 року та за № 2415/17 від 14
листопада 2006 року в зв»язку з недоліками та поверненням йому сплачених сум.

Суд, перевіряючи
доводи позивача та заперечення відповідача правильно встановив обставини по
справі щодо неналежного виконання відповідачем умов договорів з посиланням на
висновки Донецького обласного управління у справах захисту прав споживачів від
29 січня 2007 року, пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Між тим, суд
неправильно послався на положення вимог ч. 1,3 ст. 698 ЦК України, яке
регулює правові відносини продавця - покупця при роздрібної купівлі-продажу
товару.

Також суд
неправильно послався на статтю 15 Закону України „Про захист прав
споживачів".

Апеляційний суд
вважає, що дані договірні відносини регулюються нормою матеріального права -
побутовим підрядом - ст. ст. 865 - 873 ЦК
України.

На відносини за
цим договором поширюється законодавство про захист прав споживачів - Закон
України „Про захист прав споживачів" у новій редакції згідно Закону
України від 1 грудня 2005р. №3161-1У.

Згідно вимог
статті 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов
договору побутового підряду замовник має право на відшкодування збитків,
розірвання договору.

У відповідності
з положенням статті 10 Закону України „Про захист прав споживачів"
споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт і вимагати
відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання   зобов"язань. При цьому виконавець
сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості
замовлення.

Згідно довідки
Головного Донецького обласного управління у справах захисту прав споживачів від
29 січня 2007 року за результатами перевірки за зверненням ОСОБА_1, у
присутності представника ТОВ « Браун» ОСОБА_5. встановлено, що перегородка у
спальню не укомплектована, встановлена частково - не має обмежувача при
зачиненні дверей. Межкімнатна перегородка у гардеробну не встановлена, її
розмір не відповідає замовленню. Бокова поверхня шафи-купе відстоїть від стіни
на 7,5 см, поперечина для одягу розміщена у шафах для одягу не симетрично,
відстоють від задньої стінки на 40 см, а спереду на 20 см. У двох секціях
шафи-купе опираються ліворуч на металеві направляючі, а праворуч на додаткові
дерев»яні бруси.

Три
горизонтальні полки мають різний розмір по глибині шафи, (а.с.41).

Із матеріалів
справи вбачається, що вироби, виготовлені та частково встановлений у квартирі
позивача, а саме шафа-купе за договором № 2412/17 та перегородка за договором №
2415/17 мають істотні відступи від їх умов.

Незважаючи на
те, що суд помилково послався на ч.5 статті 15 Закону України „Про захист прав
споживачів", він правильно визначив розмір пені за просрочку виконання робіт
( надання послуг) згідно з договором, а саме: в розмірі 3% вартості
роботи(послуги) за кожен день.

Також судом
правильно вирішений спір щодо вимог про стягнення з ТОВ «Браун» збитків за
псування майна в розмірі 2737,00 гривень, оскільки не надано доказів суду про
факт їх спричинення відповідачем.

Суд, частково
задовольняючи вимоги поповича про стягнення з відповідача ТОВ «Браун» на його
користь моральної шкоди, виходив з того, що відповідач спричинив йому моральну
шкоду, оскільки тривалий час порушував його законні права, порушив звичайний
уклад його життя, визначивши розмір моральної шкоди - 3.000 гривень.

Доводи в
апеляційній скарзі про те, що справа розглянута у відсутність представника ТОВ
„Браун", не підтверджується матеріалами по справі.

У справі є
розписка про одержання судової повістки 13 червня 2007р. представником
відповідача ОСОБА_5. Крім того, представник відповідача був присутній у судових
засіданням, які призначались раніше та давав пояснення щодо пред"явлених
вимог.

Доводи у скарзі
про те, що суд необгрунтовано стягнув на користь позовича моральну шкоду, не
ґрунтуються на Законі України „Про захист прав споживачів".

Доводи в
апеляційній скарзі про те, що суд необгрунтовано послався на довідку Головного
Донецького управління у справах захисту прав споживачів від 29 січня 2007р., а
також стягнув пеню, оскільки із матеріалів справи вбачається, що прострочення
договору виникло з вини замовника, 3% пені стягується від вартості робіт, а не
від повної ціни, не є переконливими.

По справі
призначалась судово-товарознавча експертиза, провадження якої доручалось
експертам Донецького науково-дослідницького інституту судових експертиз,  для
встановлення  недоліків  в  матеріалах
та     робіт,  які
були  проведені.

За листом Донецького НДІСЕ від 22 березня 2007р. проведення .
експертизи не можливе через відсутність фахівців по конструіруванню і
технології виготовлення корпусних меблів.

Клопотань про
призначення та проведення експертизи іншими НДІСЕ не заявлялись.

Суд з
врахуванням норм матеріального права правильно визначив розмір неустойки.

Доводи у скарзі
про те, що із матеріалів справи вбачається, що прострочення договору виникло з
вини замовника, 3% пені стягується від вартості робіт, а не від повної ціни, не
є підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позову про
стягнення збитків.

Судом
встановлено, що з боку відповідача були допущені істотні відступи від умов
договору, що є підставою для розірвання договору та покладання на нього
обов'язків повернути суму, яку позивач згідно договору побутового підряду
виплатив відповідачу та відшкодування моральної шкоди та суму пені - 3.919 грн.

Вимоги в
апеляційній скарзі про постанову окремої ухвали щодо вчинення ОСОБА_1 дій, що
містять ознаки злочину, передбаченого ст.388 Кримінального Кодексу України не
заслуговують до уваги, оскільки не входить в компетенції суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст.ст.
303-307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 872 ЦК
України, Закону України „Про захист прав споживачів",-

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Браун" про
розірвання договору, стягнення сплаченої грошової суми та відшкодування шкоди
задовольнити частково.

Договори за №
2412/17 від 9 листопада 2006 року та за № 2415/17 від 14 листопада 2006 року,
які укладені між ОСОБА_1 до Товариством з обмеженою відповідальністю « Браун »
розірвати.

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю « Браун » на користьОСОБА_1 сплачені за
договором за № 2412/17 від 9 листопада 2006 року 15.210 гривень.

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю « Браун » на користьОСОБА_1, сплачені
за договором за № 2415/17 від 14 листопада 2006 року в сумі 2780 гривень, та
пеню в розмірі 3919 гривень 80 коп., усього 6.699 гривень 80 копійок.

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю « Браун » на користьОСОБА_1 моральну
шкоду в розмірі 3.000 гривень.

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю « Браун » на користьОСОБА_1 судові
витрати: по сплаті збору на інформаційно- технічне забезпечення в розмірі 30
гривень та витрати на правову допомогу розмірі 1.500 гривень.

Зобов»язатиОСОБА_1
повернути Товариству з обмеженою відповідальністю « Браун » вироби, поставлені
йому на адресу: м. Донецьк вулиця Артема
будинок 118 „а", квартира 57 за договорами № 2412/17 від 9 листопада
2006 року та № 2415/17 від 14 листопада 2006 року.

В   задоволенні
позовних  вимог ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю « Браун » про стягненню пені за
договором 12415/17 від 14 листопада 2006 року в розмірі 33.337,90 гривень та
збитків за псування майна в розмірі 2.737,00 гривень - відмовити.

Рішення суду
набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга
може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох
місяців з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.