УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого
- судді                   Малахової Н.М.

суддів:                                         Жизневської
А.В.

Матюшенка І.В.
при секретарі

судового
засідання                  Лаговській О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.  Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 6 вересня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення коштів за невиконання рішення суду,

встановила:

У квітні
2007 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом,  посилаючись на те,  що рішенням суду від 12 вересня 2001 року з
відповідача на її користь стягнуто заборгованість за договором позики в сумі
4500 дол. США,  проте рішення суду до цього часу не виконано,  тому просила стягнути на її користь кошти за
невиконання рішення суду з врахуванням положень
ст. 625 ЦК України,  нарахувавши індекс інфляції на суму боргу та
три проценти річних.

Рішенням
Корольовського районного суду м.
Житомира від 6 вересня 2007 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 за невиконання
рішення суду за період з 1 січня 2005 року по 1 квітня 2007 року на користь
ОСОБА_2  5534 грн.96 коп. нарахувань із
застосуванням індексу інфляції,  три
відсотки річних від простроченої суми за цей період в сумі 1636 грн. 71 коп. та
71 грн.71 коп. судових витрат.

У
поданій апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення та
направити справу на новий розгляд,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права. Зокрема,  вказує,  що положення
ст. 625 ЦК України
не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлено,  що рішенням Корольовського районного суд
м.  Житомира від 12 вересня 2001 року на
користь позивачки з відповідача стягнуто 4500 дол. США за договором
позики. Вказане рішення суду до цього часу не виконано.

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції дійшов
висновку,  що до спірних правовідносин
слід застосувати положення  ст. 625 ЦК України.

2

Проте,  вказаний висновок суду є помилковим.

У
відповідності до вимог  ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник,  який прострочив
виконання грошового зобов'язання,  на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції,  за весь час
прострочення,  а також три проценти річних
від простроченої суми,  якщо іншій розмір
процентів не встановлений договором або законом.

З
матеріалів справи вбачається,  що
позивачка просить застосувати положення
ст. 625 ЦК України
до правовідносин,  які виникли на стадії
виконання рішення суду в період з 1 січня 2005 року по 1 квітня 2007 року.

Суд
першої інстанції,  вирішуючи спір,  на це уваги не звернув і застосував ці норми
закону до правовідносин,  на які вони не
розповсюджуються,  що згідно ч.2  ст.
309 ЦК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  309,  313, 314, 316 ЦПК України,  колегія суддів-

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Корольовського районного суду м.  Житомира
від 6 вересня 2007 року скасувати,
ухваливши нове рішення,
відмовивши ОСОБА_2 у задоволенні позову за безпідставністю.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути
оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Справа №
22 ц/2234       Головуючий у суді 1-ї ін
ст.  Бондарчук В.В.

Категорія
44        Доповідач суддя Малахова Н.М.