№ 2-798/07р.
РІШЕННЯ

Іменем    України

31 травня 2007 р. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської
області в складі: головуючого судді - Середа А.В., при секретарі - Музера В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці справу за
позовом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості та Полтавського
обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення 1078,63 грн.
заборгованості за навчання, -

Встановив:

Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості та
Полтавський обласний центр зайнятості в особі директора Кременчуцького МРЦЗ
Нападайло В.І. звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення на
користь Полтавського обласного центру зайнятості 1078,63 грн. заборгованості за
навчання. У позовній заяві вказано, що 6.03.2006р. відповідач, звернулась до
Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості, як така, що шукає роботу, і їй
того ж дня було присвоєно статус безробітного. Відповідачці було запропоновано
навчання в ДП «Кременчуцький міжрайонний учбово-курсовий комбінат» за професією
кравець . Як зазначено у позовній заяві, відповідач приступила до занять
14.03.2006р., але заняття не відвідувала і відповідно до наказу № 184 від
14.08.2006р. була відрахована в зв'язку з пропуском занять. Позивачами вказано,
що за період навчання Полтавським ОЦЗ витрачено на навчання відповідачки 885
грн. 30 коп. та матеріальна допомога 193 грн.33 коп. . Посилаючись на ст.36
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на
випадок безробіття», позивачі просять стягнути з відповідачки на користь
Полтавського ОЦЗ суму витрат на навчання в розмірі 885 грн. 30 коп. та
матеріальну допомогу 193 грн.33 коп., а всього на загальну суму 1078, 63 грн. .
У судовому засідання представник позивачів підтримав позовні вимоги повністю,
та просив задовольнити позовні вимоги на підставах викладених в описовій
частині позову та його доповненні. Відповідач у судове засідання не з'явилась,
в зв'язку з перебуванням на лікуванні в психоневрологічному диспансері. 3-я
особа представник психоневрологічного диспансера лікар-психіатр Сторожева Н.П. надала довідку, що відповідач перебуває на
диспансерному обліку з 2000 року з діагнозом : шизоафектний розлад. З вересня
2001 року є інвалідом 3 групи. За 2006 року в зв'язку з загостренням хвороби
лікувалася стаціонарно з 7.01 по 11.03, з 8.04 по 18.05, з 29.06 по 3.08, з
12.11 по 8.12, в період ремісії постійно приймає рекомендоване підтримуюче
лікування. В період загострення хвороби адекватно не сприймає об'єктивну
реальність, може скоювати вчинки не сумісні з діяльністю здорової людини.
Надала заяву про слухання справи за її відсутністю при постановлені рішення
покладалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по
справі, суд встановив: Відповідач ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку з 2000 року з діагнозом : шизоафектний
розлад. З вересня 2001 року є інвалідом 3 групи. За 2006 року в зв'язку з
загостренням хвороби лікувалася стаціонарно з 7.01 по 11.03, з 8.04 по 18.05, з
29.06 по 3.08, з 12.11 по 8.12, в період ремісії постійно приймає рекомендоване
підтримуюче лікування. В період загострення хвороби адекватно не сприймає
об'єктивну реальність, може скоювати вчинки не сумісні з діяльністю здорової
людини. Тому твердження позивача про те, що відповідач звернулася 6.03.2006
року до Кременчуцького МРЦЗ в той час, як вона перебувала на стаціонарному
лікуванні в психоневрологічній лікарні в м. Полтаві суд оцінює критично. Крім
того тривалість лікування в спеціалізованому лікувальному закладі стаціонарно в
період з 7.01 по 11.03, з 8.04 по 18.05, з 29.06 по 3.08 - 2006 року, фактично
позбавляла відповідача можливості проходити навчання. Крім того позивач в
картці 110 в графі 7 (Інвалідність) не встановив, що відповідач має
інвалідність 3 групи та в зв'язку з чим їй вона була призначена. Відповідно до
ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг; у разі припинення професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби
зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією
(спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну
підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Відповідно до пункту 16
Порядку надання матеріальної допомоги у період професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. №308,
поважними причинами пропусків занять вважаються, зокрема, догляд за хворими
близькими родичами, відвідування лікарні, що підтверджено відповідними
документами. Згідно з пунктом 7.2. Положення про порядок надання Фондом
загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок
безробіття послуг з професійної підготовки, перепідготовки або підвищення
кваліфікації, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики
України, Міністерства освіти і науки України від 13.022001р. № 53/59, у разі
припинення безробітним професійної підготовки, перепідготовки або підвищення
кваліфікації без поважних причин із застрахованих осіб стягується сума витрат
на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Судом
встановлено, що в період навчання відповідача існувала поважна причина пропуску
занять, наявність якої за законодавством є підставою для звільнення від
обов'язку сплачувати витрати на професійну підготовку безробітного. Згідно з
пунктом 3.1.2. договору №00170 від 14.03.2006р. обов'язок
безробітного відшкодувати суму витрат на навчання передбачено лише у випадку
припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за набутою
професією. Крім того, судом приймається до уваги доводи 3-ї особи про те, що в
період загострення хвороби відповідач адекватно не сприймає об'єктивну
реальність, може скоювати вчинки не сумісні з діяльністю здорової людини. З
поміж іншого суд також врахував, що позивачами
не було надано обгрунтованого розрахунку стягуваної суми. Укладений між
сторонами по справі договір від 14.03.2006 року не містить вартості
навчання, цим договором не визначено розміру відповідальності безробітного у
випадку припинення навчання без поважних
причин або відмови працювати за набутою професією. За таких обставин, суд
приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних
вимог повністю. Керуючись ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на випадок безробіття», п.16 Порядку надання
матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або
підвищення кваліфікації безробітного, затвердженого наказом Міністерства праці
та соціальної політики України від 20.11.2000р. №308, п.7.2. Положення про
порядок надання Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування
України на випадок безробіття послуг з професійної підготовки, перепідготовки
або підвищення кваліфікації, затвердженого наказом Міністерства праці та
соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 13.02.2001
р. № 53/59, ст.ст. 10,11, 88 (ч.4) 212, 214,215 Цивільного процесуального
кодексу України, вуд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Кременчуцького
міськрайонного центру зайнятості та Полтавського обласного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення 1078,63 грн.
заборгованості за навчання - відмовити повністю. Судові витрати віднести за рахунок держави. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про її апеляційне
оскаржений до Апеляційного суду Полтавської
області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області.