АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007
року серпня місяця 15 дня                     Судова
колегія судової палати в цивільних

справах
апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів                                 - Ісаєвої Н.В.

- Гончарова О.О. при секретарі - Пащенко Т.п.3а участю :
ОСОБА_1,  його представника - ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного
суду м.  Одеси від 22 січня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 73/100
частини житлового будинку,  -

встановила:

17
лютого 2005 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_3 ,  яка є власницею 49/100 частин будинку АДРЕСА_1,  про визнання за нею права власності на 73/100
частин спільного будинку.

Після
смерті позивачки ОСОБА_1 був залучений до участі у справі,  як правонаступник та підтримав позов,  вказуючи,
що його матір за життя була власницею 51/400 частин жилого будинку з
надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування №
16616 від 23. 12. 1998 року,  а також
153/400 частин цього ж домоволодіння за договором міни № 16620 від 23. 12. 1998
року. Після проведення реконструкції,
яка проводилася за згодою ОСОБА_3 ,
та прийняття в експлуатацію частини жилого будинку загальною площею 229
кв.м. ,  жилою площею 129,  8 кв.м. ,
відповідно до заяви позивача КП "ОМБТІ та РОН" було здійснено
перерахунок часток співвласників. Згідно цього перерахунку позивачу належить
73/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. В січні 2005 року позивач
звернувся до Київської районної адміністрації Одеської міської ради із заявою
про затвердження часток,  однак йому було
відмовлено,  так як відсутня згода
ОСОБА_3 ,  яка,  як співвласник домоволодіння категорично не
бажає підписувати договір про розділ нерухомого майна,  що підлягає нотаріальному посвідченню та не
дао згоди на затвердження часток з урахуванням перерахунку виготовленого КП
"ОМБТІ та РОН".

Справа №
22а-2345/07                                                                          Категорія
ЦП: 5

Головуючий у
першій інстанції - Таваркіладзе О.М.
Доповідач - Суворов
В.О.

2

Відповідачка позов не визнала.

Рішенням
Київського районного суду м.  Одеси від
22 січня 2007 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3  про визнання права власності на 73/100 частин
житлового будинку - задоволено.

Визнано
за ОСОБА_1 право власності на 73/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1,  що складаються з житлового будинку під літ.
"Д": 1-1- коридору площею 11.5 кв.м. ,  1-2 - кухні площею 19, 3 кв.м. ,  1-3 - коридору площею 7, 7 кв.м. ,  1-4 - коридору площею 1, 4 кв.м. ,  1-5 - жилої кімнати площею 25, 1 кв.м. ,  1-5а - веранди площею 21, 1 кв.м. ,  1-6 - жилої кімнати площею 14,  1 кв.м. ,
1-7 -жилої кімнати площею 14, 2 кв.м. ,
1-8 - туалет площею 1,  5 кв.м.
,  1-9 - санвузлу площею 8,  2 кв.м. ,
1-10 - коридору площею 4, 9 кв.м. ,
1-11 - коридору площею 8,  12
кв.м. ,  1-12 -жилої кімнати площею
13,  1 кв.м. ,  1-13 - жилої кімнати площею 15,  1 кв.м. ,
1-16 -санвузлу площею 10, 9 кв.м. ,
1-17 - жилої кімнати площею 22,  0
кв.м. ,  1-18 - гардеробу площею 4,  0 кв.м. ,
гаражу літ. "№79",
сараю літ. "№6",  що
відображено в технічному паспорті КП "ОМБТІ та РОН" виготовленому
04.11. 2004 року.

Стягнуто
з ОСОБА_3  на користь ОСОБА_1 судові
витрати у вигляді судового збору,
сплаченого при поданні позовної заяви до суду в сумі 51 грн.

Стягнуто
з ОСОБА_3  в дохід держави судові витрати
у вигляді збору на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі
30 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3  ставиться
питання про скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення,  яким задовольнити її вимоги в зв'язку з
тим,  що воно постановлено з порушенням
норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши доповідача,  доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 ,  перевіривши законність та обгрунтованість
рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню,  з наступних підстав.

Відповідно
до договору купівлі-продажу від 26 листопада 1992 року ОСОБА_3  є власником 49/100 частин житлового будинку з
надвірними спорудами АДРЕСА_1.

На
підставі договору дарування та договору міни від 23 грудня 1998 року ОСОБА_4
набула право власності на 51/400 та 153/400 частин житлового будинку з
надвірними спорудами АДРЕСА_1,  що
складаються з житлового будинку під літ. Д,
загальною житловою площею 101, 7 кв.м.
та надвірних споруд № № 6,  79,
147, 188-сараї,  № 80 -гараж,  №1, 2 огородження.

Як
вбачається з матеріалів справи сторони проживають в одному домі у якого одна
поштова адреса. Частки вказаного будинку визначені кожному власнику. Таким
чином,  даний будинок перебував у
власності ОСОБА_3  та ОСОБА_4. Власність
вказаних осіб в зазначеному домі визначена частками,  що підтверджується нотаріально засвідченими
договорами купівлі-продажу,  міни та
дарування в відповідності до яких сторони придбали право власності на вказаний
дім.

Відповідно
до  ст.
ст.  355,  356 ЦК
України майно,  що є у власності двох
або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної власності.

Власність двох
чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною
частковою власністю.

3

В
зв'язку з тим,  що вказаний будинок є
одним домоволодінням,  про що свідчить
план будівлі,  договори
купівлі-продажу,  договори міни та
дарування,  визначені в ньому частки
кожного власника,  судова колегія
погоджується з висновком суду першої інстанції,
що вказане домоволодіння є спільною частковою власністю.

27 липня
2000 року ОСОБА_4 отримала державний акт на земельну ділянку площею 0, 0610
га.,  розташованої за АДРЕСА_1. Вказану
земельну ділянку передано для обслуговування житлового будинку і господарських
будівель.

З метою
поліпшення житлових умов,  ОСОБА_4 виконала
проект реконструкції житлового будинку з розширенням і встановленням
мансардного поверху.

Розпорядженням
Київської райдержадміністрації Одеської міської ради від 13 березня 2000 року
затверджений вказаний проект.

ОСОБА_4
були виконані будівельні роботи по реконструкції житлового будинку з
розширенням і встановленням мансардного поверху,  та розпорядженням Київської
райдержадміністрації м.  Одеси від 21
серпня 2004 року прийнято до експлуатації частину житлового будинку загальною
площею 229 кв.м. ,  житловою площею 129,
8 кв. м.  по АДРЕСА_1,  що
належить ОСОБА_4

Судова
колегія приходить до висновку,  що
відповідно до  ст.  331 ЦК
України ОСОБА_4 набула право власності на частину житлового будинку по
АДРЕСА_1,  загальною площею 229 кв.м.
,  житловою площею 129, 8 кв.

В
наслідок реконструкції домоволодіння ОСОБА_4 отримала у власність майно,  що знаходиться в будинку під літ. Д: 1-1
коридор площею 11,  5 кв. м. ,  1-2 кухня площею 19, 3 кв. м. ,  1-3 коридор площею 7,  7 кв. м. ,
1-4 коридор площею 1, 4 кв. м. ,
1-5 житлова кімната площею 25, 1 кв. м. ,  1-5а веранда площею 21,  1 кв. м. ,
1-6 житлова кімната площею 14, 1 кв. м. ,  1-8 туалет площею 1, 5 кв. м. ,  1-9 санвузол площею 8, 2 кв. м. ,  1-10 коридор площею 4, 9 кв. м. ,  1-11 - коридор площею 8, 12 кв. м. ,  1-12 жила кімната площею 13, 1 кв. м. ,  1-13 жила кімната площею 15, 1 кв. м. ,  1-16 санвузол площею 10, 9 кв. м. ,  1-17 житла кімната площею 22,  0 кв. м. ,
1-18 гардероб площею 4, 0 кв. м.
Крім того,  на підставі договору
дарування та договору міни від 23 грудня 1998 року ОСОБА_4 є власницею гаражу
літ. № 79 та сараю літ. № 6,  що складає
73/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1.

Доводи
апелянта про те,  що вказаний розрахунок
часток не відповідає дійсності,  оскільки
сарай № 6 не є власністю позивача не заслуговують на увагу,  оскільки відповідно до договору дарування та
договору міни від 23 грудня 1998 року ОСОБА_4 є власницею вказаного сараю.
Право власності на сарай підтверджено рішенням Київського районного суду міста
Одеси від 15 січня 2003 року,  яке
залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 квітня 2004
року.

Суд першої
інстанції заміняючи позивача по справі після смерті ОСОБА_4 на ОСОБА_1 вірно
зазначив,  що відповідно ухвали
апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2006 року,  яка має законну силу,  останній є правонаступником у даній справі.

4

Враховуючи все вищевикладене,  колегія суддів вважає,  що суд першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив,  а наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують,  в
зв'язку з чим відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307 ч.1 п.1,  308,  313,
314,  315,  317,
319,  324 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,
-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 - відхилити,  рішення
Київського районного суду м.  Одеси від
22 січня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня вступу до законної сили.