Справа № 22ц-2961/2007
Головуючий у інстанції: Ступакова
Доповідач: Градовський  Ю.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
вересня 2007р.                                                                                                    м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у
складі:

Головуючого:                   Градовського Ю.М.

суддів:                                Артеменко
І.А.  Суворова В.О.

при
секретарі:                    Лабунській
Т.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 березня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,  спричиненої
дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2005р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної
та моральної шкоди,  заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою.

В
обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те,  що в результаті ДТП,
яка сталася з вини відповідача 20.06.2004р. був
ушкоджений належний йому автомобіль „Тойота",  державний номер НОМЕР_1,
в результаті чого йому спричинено матеріальну шкоду у розмірі 5 137 грн.
та моральну шкоду у розмірі 1200 грн.

Рішенням
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 березня
2007р. позов задоволений.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 5137 грн.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1200 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати,  справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції,  посилаючись на
порушення норм права.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши доповідь
судді доповідача,  доводи апеляційної
скарги,  пояснення на неї,  перевіривши законність та обгрунтованність
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає необхідним скаргу
відхилити,  рішення залишити без змін.

За
правилами  ст. 308ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з

2

додержанням
норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того,  що 20 червня 2004р. внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,  яка утворилась з вини
ОСОБА_1,  транспортному засобу позивача
завдана матеріальна шкода,  яка згідно з
висновком автотоварознавчої експертизи №226 від 13 липня 2004р. складає 4962
грн. У добровільному порядку відповідач відмовлявся відшкодувати завдані
збитки,  а тому ОСОБА_2 змушений
звернутись до суду,  що спричинило
моральні страждання. Виходячи з наданих доказів,  суд першої інстанції дійшов до висновку про
те,  що вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

Вирішуючи
спір по суті,  судова колегія
вважає,  що суд першої інстанції повно та
всебічно дослідив матеріали справи,
надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон,  який їх регулює.

Так,  судом встановлено,  підтверджено матеріалами справи і не
спростовується сторонами,  що 20 червня
2004р. біля 19годин 10 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем
ВАЗ-2108 держаний номер НОМЕР_2 та рухаючись по вул.  Приморській в смт. Затока
Білгород-Дністровського району Одеської області при здійсненні розвороту
порушив правила дорожнього руху (п.п.10.1) та допустив зіткнення з автомобілем
„Тойота Камрі" державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок
ДТП був пошкоджений автомобіль „Тойота Камрі",  вартість відновлюваних робіт згідно висновку
№226 від 13 липня 2004р. (а.с. 12-17) складає 4962грн.50к. Належність
автомобіля позивачу підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 від 18
грудня 2003р. (а.с.  10).

Постановою
Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 30 червня 2004р.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за  ст. 124КУПАП України у вигляді штрафу у
розмірі 17грн. Встановлений постановою штраф він сплатив.

Однак,  не погоджуючись з вищевказаною постановою
районного суду ОСОБА_1 подав скаргу,  яка
розглянута головою апеляційного суду Одеської області та постановою від 7
червня 2005р. залишена без задоволення (а.с. 32).

За
правилами  ст. 1187ЦК України шкода,  завдана джерелом підвищеної небезпеки,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі (право
власності,  інше речове право,  договір підряду,  оренди тощо) володіє транспортним
засобом,  механізмом,  іншим об'єктом використання,  зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Оскільки
ДТП утворилось
з вини ОСОБА_1,  який порушив п.п.10.1
ПДР,  суд першої інстанції обґрунтовано
поклав відповідальність по відшкодуванню завданої матеріальної шкоди на нього.

Відповідно
до ч.2 п.3  ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях,  яких фізична особа зазнала
у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Враховуючи,  що своїми неправомірними діями ОСОБА_1
пошкодив майно позивача,  суд першої
інстанції правомірно дійшов до висновку про задоволення вимог щодо стягнення
моральної шкоди.

Виходячи
з наведеного,  судова колегія
вважає,  що суд першої інстанції повно та
всебічно дослідив матеріали справи,
надані сторонами докази та дійшов правильного висновку про задоволення
позовних вимог.

В
доводах апеляційної скарги апелянт посилається на порушення норм права. На
думку судової колегії,  викладені у
скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах,
колегія суддів вважає,  що судом
першої інстанції правильно

3

встановлені    фактичні
обставини    по    справі,
рішення    суду    відповідає    вимогам
ст.  ст.  213, 215 ЦПК України,  а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  308, 315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 березня
2007 року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту
проголошення,  однак може бути оскаржена
у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.