Справа
№6157
Головуючий у 1 інстанції Степанченко Л.З.
Категорія 33                           Доповідач Лук'янова С. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

4 вересня 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді
Зубової Л.М.  суддів Лук'янової С.
В.,  Барсукової О.І.

при секретарі
Андрусішиній М. Г.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою прокурора міста Макіївки на рішення Центрально-Міського районного суду
міста Макіївки Донецької області від 3 травня 2007 року у справі за позовом
прокурора міста Макіївки в інтересах Макіївської міської ради,   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним
Державного акту про право приватної власності на землю.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення прокурора,
представників позивачів,
відповідачки,  перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд

встановив:

У грудні
2006 року прокурор звернувся в суд в інтересах позивачів Макіївської міської
ради і ОСОБА_1  з позовом до відповідачки
ОСОБА_2 про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на
землю в частині передачі відповідачці у приватну власність 0, 06 га. В обгрунтування
позову прокурор вказав,  що 29 лютого
2000 року сесія Макіївської міської ради прийняла рішення про безкоштовну
передачу земельних ділянок у приватну власність. Згідно п.1.12 цього рішення
відповідачці у приватну власність безкоштовно передана земельна ділянка площею
600 кв.м в АДРЕСА_1. Це рішення опротестоване прокурором.  Рішенням сесії Макіївської міської ради від
28 липня 2006 року №5/82 протест прокурора задоволений і п.1.12 зазначеного
рішення скасований (а.с. 2-3).

Рішенням
Центрально-Міського районного суду міста Макіївки від 3 травня 2007 року
відмовлено у задоволенні зазначеного позову; з позивачів Макіївської міської
ради і ОСОБА_1  на користь держави
стягнутий судовий збір по 4 грн. 25 коп. і витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи по 3 грн. 75 коп.

Цим рішенням
встановлено,  що 16 квітня 1996 року
відповідачка придбала на підставі договору купівлі-продажу будівлю АДРЕСА_1. В
інвентарній справі БТІ перші дані про цю будівлю містяться за 1948 рік,  згідно з якими загальна площа земельної
ділянки складала 328, 95 кв.м; в наступному розмір земельної ділянки
змінювався: на 21 липня 1958 року розмір земельної ділянки складав 334, 50
кв.м;

на 18 серпня 1968
року - 390 кв.м; на 23 жовтня 1989 року - 600 кв.м.  За цей період змінювалися і власники будівлі.

Рішенням
виконкому Центрально-Міської районної ради від 10 січня 1990 року одному з
попередніх власників будівлі була дозволена „прирізка" земельної ділянки
площею 265 кв.м за рахунок безхазяйної земельної ділянки по вулиці Театральна і
після цього розмір спірної земельної ділянки став дорівнюватися 600 кв.м.

13
грудня 1999 року був складений акт про встановлення меж спірної земельної
ділянки з метою передачі цієї земельної ділянки у власність відповідачці. 14
грудня 1999 року відповідачка звернулася в Макіївську міську раду із заявою про
передачу їй у власність земельної ділянки по вАДРЕСА_1. Згідно цьому акту площа
земельної ділянки складала 458 кв.м і саме в такому розмірі рішенням
Макіївської міської ради від 29 грудня 1999 року №13/2 (п.3.156) земельна
ділянка була передана відповідачці у власність. Державний акт про право
приватної власності на землю на підставі цього рішення відповідачці не
видавався.

Рішенням
Макіївської міської ради від 29 лютого 2000 року №15/2 (п. 1.12,  п. 1.12.1) визнаний таким,  що втратив чинність п.3.156 рішення
Макіївської міської ради від. 29 грудня 1999 року №13/2,  і у власність відповідачці було передано
земельну ділянку площею 600 кв.м.  19
квітня 2000 року відповідачці виданий Державний акт про право приватної
власності на землю вказаною площею.

Суд
прийшов до висновку,  що вказані
документі свідчать про відповідність даних про площу земельної ділянки,  визначену Державним актом,  даним інвентарної справи,  порядку надання земельної ділянки площею 600
кв.м попередньому власнику будівлі; цей висновок грунтується на вимогах
п.4,  6
ст. 10,   ст. 16 ЗК України в
редакції 1970 року,  який діяв на час
визначення розміру земельної ділянки рішенням Центрально-Міського райвиконкому
від 10 січня 1990 року. Тому Державний акт відповідає вимогам закону і суд не
знайшов підстав для визнання його недійсним.

Рішенням
Центрально-Міського районного суду міста Макіївки від 28 лютого 2006 року,  яке набрало законної сили 28 квітня 2006
року,  визнаний факт незаконного
користування позивачкою ОСОБА_1  частиною
земельної ділянки відповідачки розміром 6, 83 х 19, 90 м і ця частина вилучена
із користування ОСОБА_1

Суд
прийшов до висновку,  що прокурор
безпідставно вніс протест,  а Макіївська
міська рада задовольнила цей протест незаконно (а.с. 66-67).

В
апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування рішення
Центрально-Міського районного суду міста Макіївки від 3 травня 2007 року і
направлення справи на новий розгляд або вирішення питання по суті через
невідповідність висновків суду обставинам справи. Згідно п.1.4 Інструкції про
порядок складання,  видачі,  реєстрації і зберігання державних актів на
право власності на земельну ділянку,
затвердженою наказом Держкомітету України від 4 травня 1999 року №43
державний акт на право власності на земельну ділянку видається на підставі
рішення міської ради. Рішенням сесії Макіївської міської ради від 28 липня 2006
року №5/82 скасований п.1.12 рішення цієї ж ради від 29 лютого 2000 року №152/2
в частині приватизації земельної ділянки відповідачкою. У 1999 році
відповідачки використала своє право на приватизацію земельної ділянки,  незважаючи на те,  що акт про право власності на земельну
ділянку був отриманий відповідачкою лише у квітні 2000 року. Згідно з актом
встановленні меж земельної ділянки для передачі у приватну власність від 13
грудня 1999 року площа встановленої в натурі земельно ділянки складає 458 кв.м
(а.с. 70-71).

В
судовому засіданні апеляційного суду прокурор і представники позивачів
підтримали доводи апеляційної скарги; відповідачка не визнала апеляційну скаргу
і просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
прокурора підлягає задоволенню,  рішення
суду першої інстанції - скасуванню з ухвалення у справі нового рішення про
задоволення позову через наступне.

Відповідно
вимогам п.4 ч.1  ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального права.
Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно
застосованими,  якщо застосовано
закон,  який не поширюється на ці
правовідносини,  або не застосовано закон,  який підлягав застосуванню.

Згідно  ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень,  визначених цим Кодексом.

До
повноважень сільських,  селищних,  міських рад у галузі земельних відносин на
території сіл,  селищ,  міст належить розпорядження землями
територіальних громад,  передача
земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб
відповідно до цього Кодексу ( ст. 12 ЗК України).

Відповідно
до вимог Конституції України,  Законів
України „Про місцеве самоврядування в Україні",  „Про оренду землі",  Указу Президента України від 19 січня 1999
року №32/99 , Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського
призначення",  постанов Кабінету
Міністрів України від 25грудня 1998 року №2073 „Про затвердження Порядку
державної реєстрації договорів оренди землі",  від 24 березня 1999 року №440 „Про порядок
подання заяви (клопотання) про продаж земельних ділянок
несільськогосподарського призначення та форму державного акта на право
власності на землю" наказом Державного комітету України по земельних
ресурсах від 4 травня 1999 року №43 затверджена Інструкція про порядок
складання,  видачі,  реєстрації і зберігання державних актів на
право приватної власності на землю,
право колективної власності на землю,
право власності на землю і право постійного користування землею (в тому
числі на умовах оренди) та договорів оренди землі,  яка зареєстрована в Мінюсті України 4 червня
1999 року за №3 54/3 647 (далі Інструкція).

Згідно
п.1.4 зазначеної Інструкції Державний акт на право приватної власності на землю
видається на підставі рішення районної,
міської,  селищної,  сільської ради.

Матеріали
справи підтверджують,  що рішенням
Макіївської міської ради від 28 липня 2006 року №5/82 (а.с. 24) скасовані
п.п.1.12,  1.12.1 рішення цієї ж міської
ради від 29 лютого 2000 року №15/2 (а.с. 7),
яким відповідачці було безкоштовно передано земельну ділянку площею 600
кв.м і на підставі якого був виданий Державний акт про право приватної
власності на землю №137051 (а.с. 7). І оскільки рішення міської ради є єдиною
підставою для видачі Державного акту про право приватної власності на
землю,  то після скасування вказаного
рішення міської ради від 29 лютого 2000 року Державний акт,  виданий на підставі цього рішення,  є недійсним.

Апеляційний
суд погоджується з висновком суду першої інстанції в тій частині,  що у даному випадку 29 лютого 2000 року не
мала місце повторна приватизація відповідачкою земельної ділянки.

Але
рішення Макіївської міської ради від 28 липня 2006 року №5/82 ніким не
оскаржене і не визнано незаконним.
Питання про визнання цього рішення незаконним по даній справі ніким не
ставилося. Тому апеляційний суд вважає,
що висновок суду першої інстанції про незаконність рішення міської ради
від 28 липня 2006 року №5/82 не відповідає вимогам законодавства і на
теперішній час це рішення міської ради є законним.

Враховуючи
викладене в сукупності,  апеляційний суд
прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги,  скасування рішення суду першої інстанції з
ухваленням у справі нового рішення про задоволення позову,  оскільки суд першої інстанції ухвалив

рішення
з порушенням вимог матеріального права,
що згідно п.4 ч.1  ст. 309 ЦПК
України є безумовною підставою для скасування рішення суду і ухвалення у справі
нового рішення.

Керуючись  ст.  ст. 303,
307 ч.1 п.2,  309 ч.1 п.4,  316,
317 ЦПК України,  апеляційний

суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу прокурора міста Макіївки задовольнити.

Рішення
Центрально-Міського районного суду міста Макіївки Донецької області від 3
травня 2007 року скасувати.

Задовольнити
позов прокурора міста Макіївки в інтересах Макіївської міської ради,  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним
Державного акту про право приватної власності на землю.

Визнати
недійсним Державний акт про право приватної власності на землю серія 1-ДН
№137051,  виданий ОСОБА_2 19 квітня 2000
року на підставі рішення Макіївської міської ради від 29 лютого 2000 року №15/2
(п.1.12),  на земельну ділянку площею 0,
0600 га,  розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня проголошення.