РІШЕННЯ

І МЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 квітня 2007 року                          Новомосковський
міськрайонний суд у складі:

головуючої:                                                                                 Єлізаренко І.А.

секретаря                                                                                    Іванової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
„Новомосквоський трубний завод", Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Новомосквоську про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

встановив:

17.02.2006 року
позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВАТ „Новомосковський трубний
завод", Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування віл
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
М.Новомосковську про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування
позовних вимог позивачка посилається на те, що 22.01.2000 року в
трубоелектрозварювальному цеху №3 ВАТ „Новомосковський трубний завод"
стався нещасний випадок, внаслідок якого загинув її син ОСОБА_2 Із заключения акту №1 від
27.01.2000 року затверджено факт заподіяння шкоди і встановлено вину
заподіювача шкоди - ВАТ „Новомосковський трубний завод" в розмірі 90%, а
її сина - 10%. Заподіювачем шкоди їй було виплачено одноразову допомогу і було
відшкодовано всі витрати на поховання, однак, їй не відшкодовано витрати на
виготовлення та встановлення надгробного пам"ятника в розмірі 1400 грн.
Смерть її сина стала тяжким ударом для неї, принесла невиправне горе та
страждання. Вона є хворою людиною і смерть її сина перекреслила всі сподівання
на її одужання. Вона страждала і переживала у зв"язку з втратою рідної
людини і тому просить стягнути на її користь з ВАТ „Новомосковський трубний
завод" 1400 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн.
у рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того, оскільки на момент її
звернення до суду вже було створено Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві, вважає, що останній також повинен нести
відповідальність за даним позовом і просить стягнути з Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України на її користь 10 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позивачка в
судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві а також на свої пояснення, дані в судовому
засіданні, доповнивши їх тим, що просить стягнути на її користь лише з ВАТ
„Новомосковський трубний завод" 1400 грн. у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди та 20 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Представник
відповідача ВАТ „Новомосковський трубний завод" в судовому засіданні позов
не визнав, пояснивши, що позивачкою пропущено строк позовної давності звернення
до суду з позовом.

Представник відповідача
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Новомосковську в
судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що позивачка ОСОБА_1 є
неналежним позивачем, так як   не є
потерпілою, оскільки потерпілим, якому

2

повинні бути проведені страхові
виплати є особа, яка постраждала при виконанні трудових обов'язків.

Суд, вислухавши
сторони, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що
в задоволенні позову повинно бути відмовлено з наступних підстав.

Встановлено
судом та підтверджується матеріалами справи, згідно акту №1 про нещасний
випадок від 27.01.2000 року, 22.01.2000 року з ОСОБА_2 при виконанні ним своїх
службових обов'язків на ВАТ „Новомосковський трубний завод" стався
нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він загинув (а.с.10-15, 65).

Мати загиблого
ОСОБА_1, яка є позивачкою за даним позовом, звернулася до суду з позовом про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Як вбачається з
матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом
17.02.2006 року (а.с.6-7).

У відповідності
до ст.70 ЦК України
(в редакції 1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи,
право якої порушено (позовна давність), встановлюється у три роки.

Відповідно до
ст.256 ЦК України
(в редакції 2004 року) позовна давність - це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного прав або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивачка
звернулася до суду з вищевказаним позовом 17.02.2006 року, тобто з пропуском
3-річного строку позовної давності. З заявою про поновлення строку позовної
давності не зверталася.

З огляду на
вищевикладене суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 повинно бути
відмовлено в зв"язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.70 ЦК України (в ред. 1963 року),
ст..ст.256, 257 ЦК України
(в ред.2004 року), ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства „Новомосковський трубний
завод", Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Новомосковську про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь держави державне мито в розмірі 59 грн. 50 коп. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської
області через Новомосковський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.