Справа №2-830/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 року                                                                                                   м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді                                          Бердан
Н.В.

секретаря                                    Слободян Т.Я.

з участю позивача                                             ОСОБА_1

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3,ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

що позивач
звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням
Калуського міськрайонного суду від 29.12.2006 року, яке набуло законної сили,
свідоцтво про власність на квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_1 визнано не
дійсним.

Дане свідоцтво
видавалося на підставі ухвал суду, акту передачі квартири, проведення прилюдних
торгів, щодо реалізації квартири АДРЕСА_1у зв"язку з невиконанням
відповідачами умов договору застави даної квартири внаслідок договору позики на
суму 12266 грн.

Договір застави
квартири та договір позики грошей був укладений терміном до 11.03.1997 року.
Позика по даний час не повернена.

Главою 51 ЦК України
передбачені правові наслідки порушення зобов"язання та відповідальність за
їх невиконання. Тому він просить суд стягнути збитки від завданої інфляції та
3% річних від простроченої суми. Сума збитків від завданої інфляції становить
31830 грн., а 3% річних від простроченої суми становить 4214 грн., які просить
позивач стягнути з відповідачів в його користь.

В судовому
засіданні позивач позовні вимоги змінив та суду пояснив, що при підрахунку
інфляції була допущена арифметична помилка, а тому він просить суд стягнути з
відповідачів 25169 грн. збитків завданих інфляцією та 3% річних від
простроченої суми, а саме 4214 грн., а всього 29383 грн.

Відповідачі
про   час  та
місце     судового  засідання
повідомлялися належним  чином  про  що
свідчить оголошення     в  газеті „Галичина",

2

причину
неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦП К України.

Суд, в межах
заявлених вимог позивача і на підставі наданих доказів, вислухавши сторін,
вважає, що позовні вимоги позивача є доведеними і підлягають до часткового
задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно договору
позики від 07.11.1996 року/а.с.8/ ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6., ОСОБА_4 позичили у ОСОБА_1 12266 грн. на чотири місяці, тобто до
сьомого березня 1997 року.

Також 07.11.1996
року між сторонами був укладений договір застави /а.с.8/, згідно якого
заставодержатель надав заставодавцю кредит на суму 12266 грн. за договором
позики, а заставодавець забезпечучив кредит заставою належного йому на праві
власності майна на суму 12266 грн., а саме чотирьохкімнатною
квартироюАДРЕСА_1загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м.

В зв»язку з
несплатою вищезазначеного боргу 20.05.1997 року державним нотаріусом Калуської
міської нотаріальної контори було вчинено виконавчий напис /а.с. 11/. Після
торгів, які не відбулися квартира була переданаОСОБА_1. Однак рішенням
Калуського міськрайонного суду від 29.12.2006 року свідоцтво про право
приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 від 10.12.1998 року визнано недійсним
/а.с.6-7/.

В судовому
засіданні    з»ясовано, що на день
слухання справи борг за договором позики не повернено /а.с.26/.

У відповідності
до п.2 ст. 625 ЦК України,
боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора
зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

В судовому
засіданні позивач просить стягнути з відповідачів 3% річних з простроченої суми
за період з 11.03.1997 р. по 11.03.2007 р.
в сумі 4212 грн. Суд вважає, що дана сума підлягає до часткового задоволення,
оскільки 3% від 12266 грн. становить 367 грн. 98 коп. Дана сума прострочена за
10 років і дорівнює 3679 грн. 80 коп. Ця сума і підлягає до задоволення.

Індекс інфляції з 1997 по 2007 pp. підтверджується
довідкою виданою управлінням статистики у Калуському районі /а.с. 10/ і за 10
років становить 3,052. Тому шкода завдана позивачеві інфляцією, за підрахунками
згідно рекомендацій Верховного Суду відносно порядку застосування індексів
інфляції при розгляді судових справ, за весь час прострочення грошового
зобов»язання дорівнює 25169 грн. /12266 х 3,052 =37435-12266=25169/.

Таким чином індекс інфляції за весь час прострочення та
три проценти річних від простроченої суми становить 28848,80 грн., які слід
стягнути з відповідачів в користь позивача.

3

На підставі викладеного, ст.ст.625 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10, 11,209,212,214-215, 224-226
ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку в користь ОСОБА_1 28848,80
грн. шкоди за порушення грошового зобов»язання.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через
Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом що його
ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10-ти днів з дня
отримання його копії.