Справа № 22-ц-1212 /2007р.
у 1 інстанції Могила А.Б.
Доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2007р.                                                                  м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої Мелінишин Г.П.,

суддів Пнівчук О.В.,
Соколовського В.М.,

секретаря Пожар Р.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1на постанову відділу
Державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції про
повернення виконавчого документа стягувачеві за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
ухвалу Богородчанського районного суду від 30 серпня 2007 року, -

встановила:

Ухвалою
Богородчанського районного суду від 30.08.2007 року відмовлено в задоволенні
скарги ОСОБА_1 на
постанову відділу Державної виконавчої служби Богородчанського районного
управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві.

На дану
ухвалу ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновку суду
обставинам справи.

Зокрема
судом не враховано тієї обставини, що державним виконавцем не вчинено в повному
обсязі дій та заходів примусовго виконання рішення суду.

Так,
державним виконавцем не було обстежено помешкання боржника ОСОБА_2. з метою виявлення
коштів, іншого майна для задоволення вимог стягувача.

Крім
того, державним виконавцем не було винесено постанови про звернення стягнення
на інше майно, а у разі його відсутності - не складено відповідний акт.
Посилаючись на вказані обставини просила ухвалу суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким скаргу задовольнити.

В
засідання апеляційного суду апелянт доводи скарги підтримала з наведених в ній
мотивів.

Представник
відповідача доводів скарги не визнав посилаючись на обгрнтованість висновків
суду.

Вислухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
підстав для задоволення апеляційної скарги не знаходить.

2

Відмовляючи
в задоволенні скарги ОСОБА_1
суд виходив з того, що постанова відділу Державної виконавчої служби
Богородчанського районного управління юстиції від 07.07.2007 року про
повернення стягувачеві виконавчого документа прийнята державним виконавцем
відповідно до закону, в межах його повноважень й без порушень прав чи свобод
заявника.

Як
передбачено ч.2 ст.40 Закону України „Про виконавче провадження"
виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається
стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено
стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи
щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Судом
з"ясовано, що 11.01.2007 року було відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №2-632 від 01.12.2005р. про стягнення з ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_1 24056грн.
40коп. заподіяних збитків та надано боржнику строк до 18.01.2007 року для
добровільної сплати завданої шкоди.

З
матеріалів справи вбачається, щоОСОБА_2 добровільно виконати рішення суду
відмовився, в зв"язку з чим державним виконавцем вживалися заходи щодо виявлення
майна боржника з метою задоволення вимог стягувача. Наведені обставини
підтверджуються письмовими доказами, зокрема зверненнями в ОБТІ та ДАІ з
приводу виявлення нерухомого та рухомого майна (а.с.9,10). Відсутність
будь-якого майна боржника на яке можна звернути стягнення також підтерджується
актом від 03.07.2007 року (а.с.11). Зазначене підтверджується також матеріалами
виконавчого провадження, оглянутого апеляційним судом.

З
врахуванням вказаних обставин суд прийшов до правильного висновку, що державним
виконавцем було достатньо вжито заходів для виявлення майна боржника. Однак
оскільки такі виявилися безрезультатними, то державний виконавець обгрунтовано
повернув виконавчий документ стягувачу. Тому правильно відмовив в задоволенні
скарги ОСОБА_1

Твердження
апелянта про те, що державним виконавцем не вчинено в повному обсязі дій та
заходів до примусового виконання рішення суду не заслуговує на увагу, оскільки
не підтверджується об"єктивними доказами. Також надуманими є доводи
скаржниці щодо позбавлення її права повторного пред"явлення виконавчого
листа до стягнення. Повернення виконавчого листа стягувачеві з цих підстав не
позбавляє його права повторного пред"явлення до виконання в межах строків,
визначених законом, а зазначений в постанові строк до 07.07.2007 р. є опискою.

Колегія
судів приходить до висновку, що справа судом першої інстанції розглянута повно
і об"єктивно. Ухвала суду постановлена з дотриманням вимог матеріального
та процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду
не спростовують, а тому підстав для її задоволення не встановлено.

Керуючись
ст. ст. 218, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити, а ухвалу Богородчанського районного суду від
30.08.2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з часу набрання нею законної сили.