Справа № 2-1494/07p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 травня 2007 року                                                                                  м.
Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого -
судді              Сурковой В.П.,

при секретарі                          Владиченко
І.В.,

за участю представника

позивача                                 ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, зазначив, що 29.04.2004 року він позичив
ОСОБА_2 810 долларів
США, що за
курсом Національного банку України складає 4090 грн. на строк до 29
травня 2004 року.

Оскільки до
теперішнього часу відповідачка суму боргу не повернула, просить стягнути з неї
на його користь 4090 грн., а
також пеню за прострочення виконання грошового зобов"язання в сумі 608 грн., три
проценти річних від простроченої суми -
121 грн., усього 4819 грн. та
витрати по сплаті судового збору в сумі 51
грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.

В судовому
засіданні позивач, його представник підтримали позов, наполягають на його
задоволенні.

Відповідачка не
зваперечує проти позову, пояснив, що дійсно позичила у ОСОБА_1 810 долларів США, але не може
повернути борг у зв"язку з тяжким матеріальним станом.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 29.04.2004
р.ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 810
долларів США, що
підтверджується розпискою, яка підписана відповідачкою.

Згідно розписки,
ОСОБА_2
зобов'язана повернути ОСОБА_1 суму боргу до 29.05.2004 р.

Відповідно до ч.
2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена
розписка позичальника.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового зо-бов"язання, на вимогу кредитора
зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Оскільки
відповідачка не виконала свої зобов'язання та визнає цій факт, позов пядля-гає
задоволенню у повному обсязі.

Суд вважає
необхідним стягнути з відповідачці судові витрати в сумі 51 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі ЗО грн., усього
81грн.

Керуючись ст. 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212-215
ЦПК України, ст. ст.
526, 611, ч. 2
ст. 625, ст. 1046, ч. 2 ст. 1047, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 4819
гривень, а також судовий збір в сумі 51
грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., усього 4900 грн.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.

Суддя  В.П. Суркова