Справа № 22-1429                                                 Головуючий
у 1-й інст.Білінська Г.Б.
Категорія: 29                                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

24  вересня
2007  року     колегія
суддів     Судової палати  в
цивільних  справах апеляційного
суду Львівської області в складі: Головуючого :Зубарєвої К.П. Суддів:
МойсюкаМ.І., Мікуш Ю.Р. При секретарі: Титаренко К.В. З участю  сторін

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від   03 квітня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 03 квітня 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до житлово-будівельного кооперативу № 241 м.Львова
про стягнення зайво сплачених коштів та зобов"язання до видачі довідки
відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач. В апеляційній скарзі просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення, про задоволення його вимог, оскільки вважає
його незаконним, необгрунтованим та таким, що прийняте з неправильним
застосуванням норм матеріального права без достатнього аналізу матеріалів
справи з порушенням встановленого порядку дослідження доказів по справі.
Зокрема судом не взято до уваги те, що оскільки одним з основних статутних
завдань кооперативу ЖБК-241 є забезпечення житлом його ч.1енів, вартість житла
для цих ч.1енів є сумою паєнагромаджень ч.1енів кооперативу (балансовою
вартістю), тому він, як ч.1ен кооперативу має рівні права і обов'язки з іншими
ч.1енами кооперативу, у тому числі щодо сплати пайових внесків та їх розміру,
що становить для нього 16838 грн.( повна вартість його квартири). Оскільки ним
сплачено кооперативу 26927 грн. при вартості квартири 16838 грн., то вважає, що
суд безпідставно відмовив йому у стягненні зайво сплачених пайових внесків.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням загальних
зборів ЖБК-241 від 08.12.1998 року позивача включено в ч.1ени ЖБК-24 на
чотирьохкімнатну квартиру при умові сплати вартості збудованої квартири 14400
грн. та компенсації попередньому ч.1ену кооперативу ОСОБА_2 11200 грн., а
09.02.1999 року укладено угоду про порядок оплати вартості зазначеної квартири,
згідно до якої позивач зобов'язується внести оплату за збудовану квартиру
відповідно до рішення загальних зборів а після завершення будівництва корпусу №
26 і визначення остаточної вартості квартири сторони проводять
взаєморозрахунок. ( а.с.4,5). Рішенням Львівської міської ради від 28.05.2003
року № 386 затверджено акт державної технічної комісії про готовність до
експлуатації 72-квартирного

9-ти
поверхового житлового будинку на АДРЕСА_1та 29.07.2004 року позивачу на склад
сім"ї із чотирьох осіб видано ордер за № 8703 на зайняття 4-х кімнатної
квартири. Згідно розрахунку від 15.10.2003 року на час здачі будинку в
експлуатацію і його заселення борг позивача перед ЖБК-241 по сплаті внеску за
квартиру становив 1104 грн. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про
повернення відповідачем зайво сплачених пайових внесків 10044 грн. суд вірно
виходив з того, що визначена позивачем вартість отриманої ним квартири в 16838
грн. не відповідає дійсності, оскільки останній не врахував, що ЖБК-241 був
створений у 1992 році а він став його ч.1еном в грудні 1998 року і пайові
внески, сплачені попереднім ч.1еном кооперативу ОСОБА_2 в сумі 10120 грн.
станом на 1996 рік ним були повернуті лише в 1999 році, у зв"язку з чим
вартість отриманої квартири збільшилася внаслідок інфляційних процесів 1996-1998
років, коли пайові внески на будівництво цієї квартири взагалі не вносились.
Відтак покликання позивача на те, що вартість його квартири має відповідати
вартості аналогічних квартир в цьому ж кооперативі, отриманих іншими ч.1енами
кооперативу, є безпідставними і спростовуються зібраними по справі письмовими
доказами.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального
і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст.307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну    скаргу
ОСОБА_1відхилити,    рішення
Шевченківського районного суду м.Львова від 03 квітня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.