Справа № 22ц -2104/07                    Суддя 1 -й інстанції
апеляційного суду   Мурлигіна О.Я.
УХВАЛА

Іменем   України

06
листопада 2007 року       колегія суддів
судової палати  по  цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючого        -                                     Славгородської
Н.П.,

суддів:                                                          Базовкіної
Т.М. ,  Мурлигіної О.Я.,

при
секретарі судового засідання              Варміш
О.С. ,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві матеріали

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Доманівського районного суду Миколаївської
області від 18 липня 2007 року

за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Жилбуд -6» (далі - ВАТ «Жилбуд
-6»),  державного аграрно - промислового
підприємства «Заря» (далі -ДП «Зоря»),
Кабінету Міністрів України,
головного Управління державного казначейства України в Миколаївської
області про визнання недійсними документів обліку робочого часу та
відшкодування майнової і моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2007 року ОСОБА_13вернувся до суду з позовом до ВАТ «Жилбуд -6»,  ДП «Зоря»,
Кабінету Міністрів України,
головного Управління державного казначейства України в Миколаївської області
про визнання недійсними документів обліку робочого часу та відшкодування
майнової і моральної шкоди.

Ухвалою
судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 18 липня 2007 року
позовна заява повернута позивачу для подання до належного суду.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу судді,  а позовну заяву направити до місцевого суду
на новий розгляд. На думку апелянта,
ухвала постановлена з порушенням порядку,  передбаченого ЦПК України.

Заслухавши
суддю - доповідача,  дослідивши матеріали
позову,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається зі змісту позову,  спір
відноситься до такого,  що виник
внаслідок трудових правовідносин між ОСОБА_1 та ВАТ «Жилбуд - 6»,  де за твердженням позивача він працював і
яке,  на думку ОСОБА_1.,
виплатило йому заробітну плату не в повному обсязі. В
позові зазначено,  що цей відповідач
знаходиться за адресою: м.
Миколаєві,  вул.  Декабристів,
1,  а позивач про живає в м.  Миколаєві.

Встановивши,  що вказана позовна заява не підсудна
Доманівському районному суду Миколаївської області,  суддя обгрунтовано,  у відповідності до вимог  ст.
115 ЦПК України,  повернула
позовну заяву позивачу для подання її до належного суду,  тобто за місцем проживання позивача або
знаходження відповідача,  з яким позивач
находився в трудових відносинах.

Доводи
апелянта,  суперечать змісту його
позовної заяви та вимогам процесуального права. Так,   ст.
109 ЦПК України передбачено,  що
позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням,  а ч. 1
ст.  110 ЦПК України,  яка визначає підсудність за вибором
позивача,  надає право позивачу
звертатися з позовам,  що виникають з
трудових правовідносин,  за місцем його
проживання.

Посилання
апелянта на порушення Конституції України,
вимог ЦПК України та  ст.
ст.  6,  9 Конвенції про захист прав і основних свобод
людини,  яка передбачає право на
справедливий судовий розгляд справи,
безпідставні.

Так,  позивачу не було відмовлено в прийнятті заяви
про захист,  як він вважає його
порушеного трудового права,  і він не
позбавлений можливості звернутися до належного суду з вказаним позовом.  У зв'язку з цим не може вважатися,  що позивач обмежений в доступі до суду,  а отже позбавлений права на справедливий
судовий розгляд спору за його позовом.

Виходячи з
викладеного колегія суддів вважає,  що
ухвала не підлягає скасуванню.

Керуючись  ст.
ст.  312,  315,
ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1. відхилити,  а ухвалу судді Доманівського районного суду
Миколаївської області від 18 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з моменту її
проголошення до Верховного Суду України.