Справа № 33ц-63307                                                       Головуючий у 1 інстанції: Гавриленко В.Г.
Категорія: 40                                                                               Доповідач: Хилевич С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
листопада 2007 року                                                                                                м. Рівне

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Василевича B.C.
Мельника Ю.М. Хилевича С.В., розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Промінвестбанку
України про стягнення вартості втрачених чеків фірми „Томас Кук", відшкодування
моральної і матеріальної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1  на рішення
Апеляційного  суду  Івано-Франківської області від 30 листопада
2005 року,

встановила:

28 січня 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Івано-Франківської філії Промінвестбанку України про повернення 2 400 евро замість дорожніх чеків, обґрунтовуючи тим, що
12.11.2004 року уклав із відповідачем договір купівлі-продажу банківських чеків „Томас Кук" вартістю у 2
400 евро.
15.11.2004 року при поїздці до м. Львова
зазначені чеки було викрадено невстановленими особами. За фактом викрадення
порушено кримінальну справу. В той же день позивач звернувся до філії банку із
вимогою заблокувати видачу грошей за чеками, що викрадені. На його звернення до
відповідача останнім пояснено, що філія Промінвестбанку не є учасником спірних
правовідносин. Позивач, у зв'язку із порушенням його права споживача, вважає,
що відповідальність має нести саме філії Промінвестбанку. В ході судового
розгляду ОСОБА_1 доповнено позов вимогами про відшкодування матеріальної шкоди
сумою у 1 200 гривень та моральної шкоди сумою у 10 000 гривень.

Ухвалою суду
першої інстанції притягнуто Промінвестбанк України як відповідача.

Рішенням
Калуського міськрайонного суду від 16 вересня 2005 року позов задоволено
частково, стягнуто із Промінвестбанку на користь ОСОБА_1 вартість втрачених
дорожних чеків фірми „Томас
Кук" сумою у 2 400 євро, моральну шкоду сумою у 3 000 гривень,
в решті позову - відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2005 року рішення
суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_1
повністю відмовлено за безпідставністю.

ОСОБА_1 у
поданій касаційній скарзі просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції,
залишивши рішення Калуського міськрайонного суду без змін.

В обгрунтування своїх вимог зазначав, що апеляційним судом невірно
застосовано норми матеріального права й не застосовано норми
матеріального права, які підлягали до застосування, що призвело до ухвалення
помилкового рішення.

Суд апеляційної
інстанції прийшов до невірного висновку про відсутність у Промінвестбанку порушень законодавства про захист
прав споживачів, зокрема, вказуючи

2

на продаж позивачу дорожніх чеків на підставі
укладеної між Промінвестбанком та фірмою „Томас
Кук" угоди, суд з якихось причин не
визнав порушенням Закону України „Про захист прав споживачів" щодо
ненадання інформації про угоду.

Вважає, що Апеляційний суд Івано-Франківської області дійшов невірного висновку про те, що „Положення про порядок здійснення
операцій з чеками в іноземній валюті на території України", затверджене
постановою Правління Національного банку України від
29.12.2000 року №520, в цьому спорі застосуванню не підлягає. Натомість
переконаний, що зазначене „Положення..." встановлює правила та порядок
здійснення банками операцій з чеками в
іноземній валюті на території України, які емітовані за кордоном і пред'явлені до сплати на території України (пункт 1.1).

Колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті та
справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального
та процесуального права, і доводи скарги висновків суду
не спростовують. Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись п.п. 5,6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про судоустрій
України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ" від 22 лютого 2007 року, ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2005 року -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.