Справа №2-а-71/2007р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

29
травня 2007 року Чугуївський міський суд харківської області у складі:
головуючого - судді Слурденко О.І., при секретарі Шиловій І.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чугуївської міської ради Харківської
області про визнання противоправною
бездіяльність Чугуївської міської ради щодо виконання рішення сесії від
25.11.2005 року про встановлення сервітуту на користування земельною ділянкою,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Чугуївської міської
ради, голові Чугуївської міської ради ОСОБА_2 про визнання противоправною бездіяльність
міського голови та Чугуївської міськради щодо невиконання прийнятого

25.11.2005   року рішення сесії „Про надання у власність
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 присадибної земельної

ділянки
в місті Чугуєві по провулку відомчому,5" в частині встановлення сервітуту
на

земельну
ділянку по вказаній адресі площею 0,01 га на право проходу, проїзду до його

земельної
ділянки та гаражу. Оскільки п.2 цього рішення сесії було встановлено його

право
сервітуту на земельну ділянку площею 0,01 га для доступу до його будинку та

гаражу,
так як вся земельна ділянка по провулку Відомчому,5 площею 0,0697 га була

віддана
вказаним особам у приватну власність. До наступного часу він не може

користуватися
гаражем тому просить суд зобов'язати міського голову та Чугуївську

міську
раду прийняти відповідні заходи щодо виконання цього рішення сесії.

Представник відповідача заперечуючи проти позову пояснив
суду, що п.2 вказаного позивачем рішення сесії від 25.11.2005 року було
рішенням сесії Чугуївської міської ради від 27.01.2006 року за протестом
прокурора змінено і прийнято в наступній редакції: „Рекомендувати
землекористувачам встановити сервітут на цю ділянку площею 0.01 га на право
проходу, проїзду до земельних ділянок по провулку Відомчому,7 та 10 та
індивідуальних гаражів, а також з метою протипожежної безпеки". Але за
рішенням Чугуївського міського суду від 26.09.2006 року за позовом Чугуївського
міського прокурора за ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
визнано право спільної власності на земельну ділянку площею 0,0754 га по
провулку Відомчому,5 міста Чугуєва. Це рішення суду набрало законної сили з

07.10.2006   року і виконано рішенням сесії Чугуївської
міської ради від 24.11.2006 року. За

яким
попередні рішення сесії Чугуївської міської ради від 25.11.2005 року та від

27.11.2006
року були відмінені та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
була передана у приватну власність земельна

ділянка
площею 0,0754 га. Тому питання про сервітут та порядок користування цією

земельною
ділянкою не є компетенцією Чугуївської міської ради. А повинно

вирішуватися
між спільними власниками та зацікавленими особами в передбаченим

законом
порядку. Просить суд в позові відмовити.

Заслухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного.

Позивач
звернувся з адміністративним позовом до суду до Чугуївської міської ради та
голови міської ради про зобов'язання по суті виконати п.2 рішення сесії
Чугуївської ради від 25.11.2005 року яким було встановлено сервітут на земельну
ділянку площею 0,01 га на право проходу, проїзду до земельних ділянок мешканців
провулку Відомчого міста Чугуєва, у зв'язку з передачею у приватну власність
земельної ділянки. Але це рішення було відмінено на підставі виконання судового
рішення про визнання права спільної

власності на земельну ділянку за рядом осіб. Таким чином рішення
Чугуївської міської ради від 25.11.2005 року відмінено і не може бути предметом
даного адміністративного позову.

Крім цього, по суті позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються права користування
чужим майном, оскільки само право власності на земельну ділянку вказаних осіб
він не оспорює. У відповідності до ст.ст.401-404 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може
бути встановлене щодо земельної ділянки (земельний сервітут) для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом, причому
сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а
також іншій, конкретно визнаній особі (особистий сервітут). Сервітут може бути
встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут
може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та
власником або власниками земельної ділянки. Договір про встановлення земельного
сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для реєстрації
прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення
сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка
вимагає встановлення сервітуту. Такі ж саме норми встановлені і ст.ст.98 - 102
Земельного Кодексу України, де закріплено поняття земельного сервітуту та
порядок встановлення земельних сервітутів, який повністю співпадає з вимогами ЦК України.

Таким чином в даному випадку є цивільні правовідносини між ОСОБА_1, як
власником сусідньої земельної ділянки та власниками спільної земельної ділянки
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відносно встановлення земельного сервітуту, і
цей спір вирішується у порядку цивільно-правових відносин.

Керуючись ст.ст.9,10,11,17,158-163 КАС України, ст.ст.401-404 ЦК України,
ст.ст.98-102 ЗК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_1 про визнання противоправною
бездіяльності Чугуївської міської ради та голови міської ради щодо невиконання
рішення сесії Чугуївської міської ради від 25.11.2005 року - відмовити.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського адміністративного
апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції у 10-денний строк з
дня проголошення постанови, заяви про апеляційне оскарження і подачею після
цього протягом 20 днів апеляції з наданням її копії до апеляційної інстанції
або у порядку ч.5 ст.186 КАС України.