Справа № 22-4526                               Головуючий в 1
інстанції - Канурна О.Д.
- 39                                                    Доповідач
УХВАЛА

іменем      України

16
серпня 2007 року                                Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого      Соломахи Л.І.,

суддів                                                                   Будулуци
М. С. ,

Могутової Н.Г.

при
секретарі     Стефановій І.М. ,

за участю:
позивача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області від 3 квітня 2007 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу шахта
„Добропільська" Державного підприємства „Добропіллявугілля" про
визнання недійсним запису в особовій картці Т-2,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 3 квітня 2007
року,  яким йому було відмовлено в
задоволенні позовних вимог до Відокремленого підрозділу шахта
„Добропільська" Державного підприємства „Добропіллявугілля" про
визнання недійсним запису в особовій картці Т-2,  а саме,
що позивач з 16.06.1992року працював майстром дільниці ШТ-1.

ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення,
яким в повному обсязі задовольнити його позовні вимоги,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Представник
відповідача в судовому засіданні не приймав участі,  про час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено,  що ОСОБА_1
з 1976 року працював на шахті „Добропільська". В 1981 році він отримав
виробничу травму,  йому була встановлена
третя група інвалідності.,  після чого
він написав заяву про переведення його з гірничого майстра дільниці майстром
технологічного комплексу поверхні,
котрий згідно наказу № 287 від 23.06.1992 року приєднаний до дільниці
ШТ-1. Позивач вважає,  що таке приєднання
було фіктивним,  так як адміністрація
перевела працівників без їх згоди. 22 березня 1994 року він припинив
роботу,  а 17 листопада 1994 року отримав
трудову книжку,  де було вказано,  що він майстер технологічного комплексу на
поверхні з 1982р. В особовій картці ОСОБА_1
записано,  що він працював з
16.06.1992 року майстром дільниці ШТ-1. Оскільки такий запис не сходиться із
записом в трудовій книжці,  просить суд
визнати недійсним запис в картці Т-2 про те,
що він працював з 16.06.1992 року майстром дільниці ШТ-1,  оскільки він працював майстром технологічного
комплексу на поверхні.

Суд,  відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог посилався на те,  що рішенням Добропільського міськрайонного
суду від 16.08.2001 року зобов"язано шахту „Добропільська" внести
зміни до наказу № 37/к від 28.06.1995 року про звільнення ОСОБА_1 з займаної
посади як майстра технологічного комплексу поверхні дільниці ШТ-1. В іншій
частині наказ залишено без змін Вказані зміни були внесені в особову карту ОСОБА_1,  про що свідчить

запис.  В трудову книжку ОСОБА_1 відповідний запис не
було зроблено,  оскільки трудова книжка
знаходиться у позивача.

„
Заслухавши суддю-доповідача,  пояснення
сторін,  перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
апеляційний суд вважає,  що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи,  ОСОБА_1 з 1976 року працював
на шахті „Добропільська". В 1981 році він отримав виробничу травму,  йому була встановлена третя група
інвалідності,  після чого в 1982 р. він
написав заяву про переведення його з гірничого майстра дільниці майстром
технологічного комплексу поверхні. Згідно наказу № 287 від 23.06.1992 року була
проведена реорганізація дільниці технологічного комплексу з передачею його до
дільниці ШТ-1 з переведенням робітників дільниці технологічного комплексу до
штату дільниці ПІТ-1 за їх згодою(а.с. 8). На підставі цього наказу вказані
зміни були внесені в особову карту ОСОБА_1,
де було зроблено запис „ 16.06.92 ПІТ 1 мастер,  пр. 287 от
23.06.92" (а.с. 5). Саме цей запис позивач просить визнати недійсним,  посилаючись на те,  що приєднання технологічного комплексу на
підприємстві,  де він працював,  до дільниці ШТ-1 було незаконним,  оскільки адміністрація підприємства зробила
це без згоди робітників. Вказані обставини,
на думку позивача,  є підставами
для визнання цього запису недійсним.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1
пояснив,  що наказ № 287 від
23.06.1992 року про проведення реорганізації дільниці технологічного комплексу
з передачею його до дільниці ШТ-1 з переведенням робітників дільниці
технологічного комплексу до штату дільниці ШТ-1 ним не оскаржувався,  цей наказ дійсний по цей час,  і саме на підставі цього наказу відповідач
зробив запис в його особовій картці,
який він зараз оскаржує в суді.

Згідно
п. 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах,  установах і організаціях,  затвердженої Держкомпраці 20.06. 1974р.,  що діяла на час внесення спірного запису в
особову картку позивача в 1992 p.,  з кожним записом,
внесеним на підставі наказу в трудову книжку про переведення на іншу
роботу,  прийняття на роботу,  адміністрація повинна ознайомити володільця
цієї книжки під розпис в особовій картці,
в якій повинний бути повторений точний запис з трудової книжки.

Позивач ОСОБА_1 пояснював
суду,  що трудова книжка на час його
звільнення з роботи в 1994 році і по цей час знаходиться у нього,  а тому там відсутні останні записи відносно
його роботи,  зокрема запис,  що він працює майстром ШТ-1 та запис про його
звільнення з роботи.

В
особовій картці позивача поруч із записом,
який ОСОБА_1 просить визнати недійсним,
є підпис ОСОБА_1,  що свідчить про
те,  що з наказом наказ № 287 від
23.06.1992 року та записом,  що з
16.06.1992 року він працює майстром ШТ-1,
позивач був ознайомлений в передбаченому законом порядку(а.с. 5).

Суду
першої інстанції на час ухвалення рішення по справі не було надано
доказів,  що наказ № 287 від 23.06.1992
року про проведення реорганізації дільниці технологічного комплексу з передачею
його до дільниці ШТ-1 з переведенням робітників дільниці технологічного
комплексу до штату дільниці ШТ-1 скасовано,
він є дійсним по цей час.

Враховуючи
наведене,  апеляційний суд вважає,  що у суду першої інстанції не було
передбачених законом підстав для визнання недійсним запису в особовій картці
позивача Т-2 про те,  що він працював з
16.06.1992 року майстром дільниці ШТ-1.

Висновок
суду ґрунтується на доказах,  які
повно,  всебічно і об"єктивно
перевірені в судовому засіданні і законні.

Наведені
в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку,  що неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального закону призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

Судом
першої інстанції повно та всебічно з"ясовані усі обставини по справі,  зібрані докази,  дана належна правова оцінка і суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1

Згідно
із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної
оцінки

досліджених
по справі доказів,  то підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не має.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч. 1 п. 1,  308,
314,  315 Цивільного
процесуального кодексу України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області від 3 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.