Справа № 22ац-632/07р                                          Головуючий у 1
інстанції Сараев Т.А.
№ 34                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2007р
колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області в складі:

головуючого
Баркової Л.Л.

Трушкова М. М. ,
Кочегарової Л.М.

при секретарі
Стрілецькій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини без
позбавлення батьківських прав і відшкодування моральної шкоди за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.  Маріуполя від 5 березня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Приморського районного суду м.  Маріуполя
від 05 березня 2007 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 У ОСОБА_2 відібраній
її малолітній син ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
без позбавлення батьківських прав і переданий під опіку матір ОСОБА_1 З ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 стягнуто у відшкодування моральної шкоди 1500грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати ,  а справу направити до суду на новий розгляд
,  посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Заслухавши
суддю - доповідача,  представника
відповідача ОСОБА_4,  який доводи скарги підтримав,  заперечення ОСОБА_1,  ОСОБА_5 і представника служби у справах
неповнолітніх Мисливську Н.О.,  які
просили рішення суду залишити без зміни,
перевіривши законність і обґрунтованість рішення,  колегія суддів вважає,  що скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно
із вимогами статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без зміни,  якщо
визнає,  що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Задовольняючи
позов суд першої інстанції виходив з того,
що відповідач самочинно ,  без
згоди матери дитини
змінив його місце проживання,  способом
викрадення . Тому дитина повинна бути повернута позивачці,  з якою вона проживала.

З таким
висновком суду не можна не погодитися.

Відповідно
до положень статті 162 СК України ,  якщо
один з батьків або інша особа самочинно,
без згоди другого з батьків змінить її місце проживання,  у тому числі способом її викрадення,  суд за позовом заінтересованої особи має
право негайно постановити рішення по відібрання дитини і повернення її тому
,  з ким вона проживала.

Особа,  яка самочинно змінили місце проживання
малолітньої дитини,  зобов'язана
відшкодувати матеріальну та моральну шкоду,  завдану тому,
з ким вона проживала.

Судом
першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи,  що син Суптелів ОСОБА_3,  після розірвання шлюбу між ними,  залишився проживати з матір'ю ОСОБА_1 у
м.  Маріуполі. 26 листопада 2006 року відповідач
забрав дитину і самочинно вивіз її з Маріуполя в М.  Донецьк. Місце свого і дитини проживання
утаював,  постійно змінюючи його. За
заявою позивачки,  15.12. 2006 року
Калінінським РВ УМВД України в Донецькій області,  був об'явлений у розшук .02.12. 2006 року
дитина у зв'язку з захворюванням,
потрапила до лікарні. Внаслідок протиправних,  самочинних дій відповідача позивачка зазнала
моральних страждань . Як вбачається з матеріалів справи відповідач неодноразово
викликався до суду повістками і телеграмами,
але до суду жодного разу не з*явився. У лютому 2007 року був викликаний
до суду на 05 березня 2007 року о 12 год.
через Оголошення в газеті Урядовий кур'єр. До суду не з*явився і справа
була розглянута за його відсутності.

Згідно
ч.9 статі 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач
вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

За таких
обставин,  суд першої інстанції розглянув
справу у відповідності з вимогами процесуального закону і дійшов до правильного
висновку про задоволення позову.

Розмір
моральної шкоди визначений судом у відповідності з ступенем моральних страждань
потерпілої з урахуванням вимог розумності і справедливості. Тому підстав для
його зменшення немає.

Рішення
ухвалено у відповідності з встановленими обставинами справи,  з додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстав для його зміни чи скасування немає.

Наведене в
апеляційній скарзі висновків суду не спростовує.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  308 ЦПК України,  колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Приморського районного суду м.  Маріуполя
від 05.03. 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців
з дня набрання чинності в касаційному порядку.