АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого                                            Виноградової
Л.Є.,

суддів:                                                      Сегеди
СМ. ,  Гайворонського СП.,

Станкевича В.А.,  Ступакова
О.А.,

розглянувши
у судовому засіданні в м.  Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Токмацької районної державної адміністрації,
Кабінету Міністрів України про стягнення разової грошової допомоги,  за касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення Токмацької районної державної адміністрації
(надалі - УПСЗН Токмацької РДА) на рішення Токмацького районного суду
Запорізької області від 15 грудня 2005 року та на ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від ЗО березня 2006 року,

встановила:

01
листопада 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кабінету Міністрів
України,  УПСЗН Токмацької РДА про
стягнення суми заборгованості разової допомоги у розмірі 1365, 25 грн.,  згідно Закону України "Про статус
ветеранів війни,  гарантії їхнього
соціального захисту",  посилаючись
на те,  що вона є учасником війни і
відповідно до ч. 5  ст.  12 Закону України "Про статус ветеранів
війни та гарантії їхнього соціального захисту» має право щорічно до 05 травня
отримувати разову грошову допомогу у розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.  Проте,  їй не виплачена разова допомога у 2003-2005 роках
на загальну суму 1365, 25 грн.

Рішенням
Токмацького районного суду Запорізької області від 15 грудня 2005 року,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 30 березня 2006 року,
позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з УПСЗН Токмацької РДА на
користь ОСОБА_1 1365, 25 грн.,  в частині
позовних вимог до Кабінету Міністрів України відмовлено.

В
касаційній скарзі УПСЗН Токмацької РДА ставить питання про скасування судових
рішень першої та апеляційної інстанції та ухвалення нового по суті позовних
вимог,  не передаючи справу на новий
розгляд.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
провадження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Головуючий
у першій інстанції: Селіверстова С. М.                           Справа
№ 33ц-16222007 р.

Доповідач:
Сегеда С. М.                                                                        Категорія
ЦП: 44

2.

Колегія
судців дійшла висновку,  що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

01.09.2005
року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України (надалі: КАС
України).

Згідно  ст.  З КАС
України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір,
у якому хоча б однією стороною є орган виконавчої влади,  орган місцевого самоврядування,  їхня посадова особа чи службова особа або інший
суб'єкт,  який здійснює владні
управлінські функції на основі законодавства,
в тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому вказана
стаття передбачає,  що суб'єктом владних
повноважень є орган державної влади,
орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа,
інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства,  в тому числі на
виконання делегованих повноважень. Отже,
необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення
цим суб'єктом владних управлінських функцій,
при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих
правовідносинах,  у яких виник спір.

У
випадку,  якщо суб'єкт (у тому числі
орган державної влади,  орган місцевого
самоврядування,  їхня посадова чи
службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних
управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта,
який є учасником спору),  то такий
суб'єкт не знаходиться "при здійсненні управлінських функцій",  та не має встановлених нормами КАС України
необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

До суду
адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення спір,  який виник між двома (кількома) конкретними
суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових
відносинах,  у яких хоча б один суб'єкт
законодавче уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших)
суб'єктів,  а ці суб'єкти відповідно
зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

01.11.2005
року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду,
посилаючись на спеціальні норми матеріального права -  ст.
ст.  14,  17,  22
Закон України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їхнього соціального захисту" та на нормативний акт прямої
дії на всій території України - Конституцію України.

З огляду
на викладене,  суд першої інстанції
безпідставно відкрив провадження у справі і розглянув її в порядку цивільного
судочинства,  оскільки спір,  який виник між ОСОБА_1 та УПСЗН підлягав
розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно
п.1 ч.1  ст.  205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі,  якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У
відповідності з ч. 1  ст.  340 ЦПК України судове рішення підлягає
скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження у справі,  з підстав,
визначених  ст.  205 ЦПК України.

Оскільки
на вищевикладені порушення норм процесуального права не звернув уваги суд
апеляційної інстанції,  оскаржувані
судові рішення не можуть залишатись в силі і підлягають скасуванню з закриттям
провадження у справі,  та направленням
справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження
в адміністративній справі.

Скасовуючи
судові рішення суду першої та апеляційної інстанції,  судова колегія виходить із того,  що у відповідності зі  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не обмежений доводами
касаційної скарги,  якщо під час розгляду
справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права,  або порушення норм процесуального права,  які є обов'язковою підставою для скасування
рішення.

3.

Керуючись  ст.
ст.  333,  336,
338 ЦПК України,  колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Токмацької районної
державної адміністрації задовольнити частково.

Рішення
Токмацького районного суду Запорізької області від 15 грудня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 30 березня 2006 року
скасувати,  провадження у справі закрити.

Справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Токмацької районної державної адміністрації,
Кабінету Міністрів України про стягнення разової грошової допомоги
повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі.

Ухвала
оскарженню не підлягає.