Справа:22-5685 /07                                                Головуючий
у 1 інстанції- Іваненко Ю.Г.
УХВАЛА ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 вересня 2007 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого:
Корчевного Г.В. суддів: Слюсар Т.А., Гончара
В.П., при секретарі: Мороз О.М.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення
Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2007 року

в справі  за позовом ОСОБА_1 до Національної
акціонерної страхової

компанії «Оранта», 3-тя особа:
Міністерство внутрішніх справ України, про зобов'язання здійснити

виплату страхової суми, -

встановила:

В листопаді 2006 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив
зобов'язати відповідача здійснити на його користь виплату страхової суми в
розмірі 341 113,81 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2007 р. в задоволенні
позову відмовлено.

Не          погодившись        з          вищевказаним        рішенням,         позивач        подав

апеляційну скаргу, в якій з
посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права,
просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове, яким позов
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши
матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення
рішення без змін.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача
щодо нарахування йому страхової суми на підставі довідки МВС України від
20.10.2006 р. № 15/4-1427 (а.с. 17) є безпідставними, оскільки дана довідка
визначає місячне грошове забезпечення позивача.

Відповідно до абз. а) п. 2 Положення про порядок і умови
державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького
та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1991 р. № 59,
в редакції, що діяла на момент звернення позивача, виплата страхових сум
здійснювалася з розрахунку грошового утримання. Таке грошове утримання   включало: посадовий

оклад, оклад за військовим
званням, відсоткова надбавка
за вислугу років, 100%
надбавка згідно Указу
Президента України від 31ю..08.2001 p. № 771.

Згідно довідки від 24.05.2005 р. № 15/4-30 (а.с. 61) місячне грошове
утримання ОСОБА_1 складалося з посадового окладу, окладу за спеціальне звання,
надбавки за вислугу років, 100% надбавки та становило 1484,00 грн. З цієї суми
ОСОБА_1 і була нарахована сума страхового відшкодування.

Посилання ОСОБА_1 на п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від
17.07.1992 р. № 393 є безпідставними, оскільки дана постанова регламентує
порядок призначення та виплати пенсій, а не страхових сум в порядку постанови
Кабінету Міністрів України від 29 червня 1991 р. № 59.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення
суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства і скасуванню не
підлягає.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом
двох місяця, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.