Справа № 2-1001/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2007 р.

Малиновський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Демченко О.М. ,

при секретарі - Гресько О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Малиновського районного суду з позовною заявою доОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на слідуючи обставини.

Власниками квартириАДРЕСА_1булиОСОБА_3, яка померлаІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, який померІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_4 - рідний батько позивача по справі, а ОСОБА_3 його бабуся, тобто мати батька позивача.

КвартираАДРЕСА_1складається з двох кімнат, загальною площею 45, 1 кв.м.

Після смерті ОСОБА_3 батько позивача ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину у вигляді 1/4 частки квартириАДРЕСА_1, яка належала бабусі, де він проживав з відповідачкою по справі. Але документально оформити спадщину батько позивача не мав можливості, так як у нього не збереглося свідоцтво про народження.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та батьком позивача ОСОБА_4 підтверджується заявою про передачу в приватну власність спірної квартири, довідкою ЖЕУ № 2, а відсутність свідоцтва про народження ОСОБА_4 підтверджується заявою о обласного архіву РАГС від 15.08.78 р. та повідомлення обласного архіву РАГС від 23.02.06 р.

Після смерті ОСОБА_4 позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його бабусі та батька.

Однак оформити спадщину позивач не може, так як відсутнє свідоцтво про народження ОСОБА_4 та відповідачка, яка проживала з батьком позивача та перебувала з ним у шлюбі, не впускає його у квартиру, а також не віддає документів на квартиру.

На всі уговори позивача та прохання мирного вирішення питання ОСОБА_2. відповідає відмовою.

Крім позивача у ОСОБА_4 є ще син ОСОБА_5, який проживає в державі Ізраїль з 1998 року і який відмовився від своєї частки спадщини на користь позивача, про що свідчить його заява, з якою він звернувся до нотаріальної контори.

З таких підстав позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно яке відкрилось після смерті ОСОБА_3та ОСОБА_4, у вигляді 2/3 частини квартириАДРЕСА_1.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали, та просили відмовити в їх задоволенні, наддали заперечення на позов, в якому посилались на слідуючи обставини.

Позивач ніколи не дбав про свого батька. Через такі обставини батько позивача за декілька днів до своєї смерті передав документи на квартиру дружині - ОСОБА_2

Згідно зі ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тому відповідачка просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог і розділити спадкове майно у вигляді спірної квартири на дві рівні частини.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідачки і її представника, перевіривши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, батько якого ОСОБА_4, мати - ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 29.05.2002 року, актовий запис № 5167 (а.с. 4).

Як вбачається з повідомлення Відділу реєстрації актів цивільного стану № 1142-08-49 від 23 лютого 2006 року, в архіві Відділу реєстрації актів цивільного тану Одеського обласного управління юстиції актового запису про народження ОСОБА_4 за м. Одесою за 1940 р. не виявлено (а.с. 3).

Однак, квартира за адресоюАДРЕСА_1розпорядженням органу приватизації № 25552 від 07 грудня 1993 року була передана у приватну спільну сумісну власність ОСОБА_3таОСОБА_4 (а.с.

9).

На підставі вказаного розпорядження 07 грудня 1993 року було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира за адресоюАДРЕСА_1на праві приватної спільної сумісної власності належалаОСОБА_3та члену її сім'їОСОБА_4 (а.с. 11).

Крім того, як вбачається з довідки про склад родини та реєстрацію № 501 від 16.11.2006 року, ОСОБА_4 вказаний як син ОСОБА_3 (а.с. 12).

З таких підстав суд вважає за доцільне визнати, що ОСОБА_4 був рідним сином ОСОБА_3 - цей факт сторонами у судовому засіданні не заперечувався і суд вважає його доведеним.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 23 січня 1994 року, ОСОБА_3 померлаІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про смерть № 651 (а.с. 6).

Після її смерті відкрилась спадщина на майно у вигляді 1Л частини спірної квартири за адресою:АДРЕСА_1так як ця квартира належала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Таким чином ОСОБА_4, як син ОСОБА_3, був спадкоємцем першої черги за законом після її смерті.

Відповідно з довідкою ЖЕУ № 28, ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресоюАДРЕСА_1з 07.08.1979 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 32).

Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи те, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_4 постійно проживав у спірній квартирі та був в ній зареєстрований, суд визнає, що він прийняв спадщину у вигляді 1/4 частини квартири за адресоюАДРЕСА_1в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері - ОСОБА_3 Тобто ОСОБА_4 став єдиним власником вказаної спірної квартири, так як 1/4 частина квартири йому належала відповідно зі свідоцтвом про право власності на житло, а іншу 1/4 частину він успадкував після смерті своєї матері.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб 22 червня 1990 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 22 червня 1990 року (а.с. 25).

ОСОБА_4 померІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 7058, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 16 жовтня 1996 року (а.с. 6).

Після його смерті відкрилась спадщина на майно у вигляді квартири за адресою:АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги на спадкове майно в рівних частках є сини померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а також його дружина - відповідачка по справі ОСОБА_2.

Відповідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), частки кожного із спадкоємців першої черги є рівними.

Таким чином ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є спадкоємцями по 1/3 частки спірної квартири кожний.

Статтею 553 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом.

ОСОБА_5 21.01.1997 року подав до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори заяву, в якій відмовився від належної йому долі у спадковому майні, яке залишилось після смерті його батька ОСОБА_4, на користь ОСОБА_1 (а.с. 27).

Посилання відповідачки на ст. 1224 якою передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані є безпідставними, так як Цивільний кодекс на який посилається відповідачка набрав чинності з 01 січня 2004 року, і застосовується він до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

До цивільних відносин, які розглядуються в даній справі і виникли до 01 січня 2004 року, належить застосовувати норми Цивільного кодексу в редакції 1963 року, статтею 528 якого дійсно передбачено, що не мають права стати спадкоємцями за законом повнолітні діти, що злісно ухилялися від виконання покладених на них в силу закону обов'язків по утриманню спадкодавця, якщо ці обставини підтверджені в судовому порядку. Однак суду не було пред'явлено жодних доказів щодо ухилення позивача від утримання батька і ці обставини нічим не підтверджуються.

За таких обставин, а також враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька, у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, брат позивача відмовився від свої 1/3 частки у спадщині на його користь, суд задовольняє позовні вимогОСОБА_1 у повному обсязі і визнає за ним право власності на 2/3 частини квартири за адресою:АДРЕСА_1в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлогоІНФОРМАЦІЯ_2

Керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 529, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 року), суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом -задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 2/3 частини квартири за адресоюАДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлогоІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.