АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007
року

м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого                            Косогор Г.О.

суддів                             Ткачук 0.0. Ісаєвої
Н.В.

при
секретарі                           Ісаєвої
Ю.С.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Київського районного суду м.  Одеси від
18 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства фірми «Євго» про зміну формулювання причини звільнення,  стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У
вересні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відкритого
акціонерного товариства фірми «Євго» про зміну формулювання причини
звільнення,  стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В
обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те,  що з 20 травня 2005 року він працював на
посаді заступника директора меблевої фірми «Євго»,  при цьому з посадовою інструкцією він не був
ознайомлений. 01 серпня 2005 року ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади за  ст. .41 ч.1 п.1 КЗпП України,  однак з його боку порушень трудової
дисципліни та дисциплінарних проступків не було. Керівництво ВАТ фірми
«Євго»,  на думку позивача,  не мало підстав для його звільнення з посади
на підставах,  передбачених  ст. .41 ч.1 п.1 КЗпП України,  саме власником були допущені брутальні
порушення законодавства про працю,  і дані
порушення призвели до моральних страждань позивача.

Враховуючи
вищевикладене,  ОСОБА_1 просив суд
зобов'язати відповідача змінити формулювання причини звільнення,  змінити запис у трудовій книжці на звільнення
за  ст. .З8 КЗпП України з ініціативи працівника
з 20 листопада 2005 року,  стягнути з
відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 27 000 гривень
та моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень.

У судовому
засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Справа
№22ц-3113/2007 р.                                Головуючий
1-ої інстанції

Огренич
І.В.

Категорія:
44                                                        Доповідач:
Ткачук О.О.

Відповідач позов
не визнав.

Рішенням
Київського районного суду м.  Одеси від
18 квітня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 були залишені без задоволення.

На дане
рішення принесена апеляційна скарга ОСОБА_1,
в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши
доповідача,  яка доповіла зміст
оскаржуваного рішення,  доводи апеляційної
скарги та заперечення на неї,  вивчивши
матеріали справи,  перевіривши законність
та обгрунтованність рішення суду,  судова
колегія вважає,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції без зміни,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права.

Згідно  ст.  10
п.3 ЦПК України,  кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона
посилається,  як на підставу своїх вимог
та заперечень,  а суд згідно  ст.  11
п. 1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може
бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судова
колегія вважає,  що суд першої інстанції
ретельно перевірив надані сторонами докази по справі,  надав їм належну оцінку,  висновки,
зроблені у рішення суду відповідають матеріалам справи,  та фактичним обставинам,  вірно застосовано закон.

Відмовляючи
позивачу у задоволені позову,  суд першої
інстанції вірно послався на результати перевірки,  проведеної прокуратурою Маліновського району
м.  Одеси,  згідно якої були встановлені факти неналежного
обліку продукції ВАТ фірми «Євго» і згідно постанови старшого слідчого
прокуратури,  за цю сферу діяльності був
відповідний ОСОБА_1,  якій забезпечував
фабрику матеріалами,  сировиною,  та фурнітурою,  а також займався випискою накладних,  та відправкою готової продукції. У постанові
слідчого робиться висновок про те,  що
вищевказані порушення свідчать про намір ОСОБА_1 в зловживанні службовим
становищем.  Позивач не оскаржив
постанову слідчого.

Дослідивши
матеріали справи,  суд першої інстанції
зробив вірний висновок про те,  що
порушення ОСОБА_1 трудових обов'язків є грубим,
а тому вважав,  що позивач був
звільнений правільно.

Посилання
позивача в апеляційній скарзі на те,  що
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,  оскільки він обіймав посаду заступника
фабрики по постачанню,  а не просто
заступника директора фабрики,  не
береться судовою колегією до уваги,
оскільки не має правового значення.

Довід
позивача про те,  що працюючи на посаді
заступника директора меблевої фабрики «Євго» він не був ознайомлений з
посадовою інструкцією,  та не знав свої
обов'язки не береться судовою колегією до уваги,  оскільки судом першої інстанції
досліджувалася ця обставина і у рішенні вірно записано,  що цей довід спростовується поясненнями
ОСОБА_1,  наданими 7 червня 2006 року
старшому слідчому прокуратури Маліновського району м.  Одеси (від мовний матеріал,  аркуш 60).

Таким
чином,  судова колегія дійшла до
висновку,  що суд першої інстанції в
межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу,  дав належу оцінку наданим доказам,  постановив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Керуючись
ст.  308,  313-315 ЦПК України,  судова колегія ,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити. Рішення
Київського районного суду м.
Одеси від 18 квітня 2007 року позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства фірми «Євго» про  зміну   формулювання   причини
звільнення,    стягнення  заробітної
плати  за  час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди - залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на
протязі двох місяців з дня проголошення до Верховного Суду України.