№ 2-439/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17
травня 2007 року                             Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого-судді                  СавицькоїН.В.

при секретарі -                                        Клейменовій
О.Ю.

з участю:
представника позивача         ОСОБА_2

відповідача -                                            ОСОБА_3

представників
відповідача ВАТ "Райффайзен банк Аваль" - Жулинського А.А., Бакай

А.В.

представника
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на

стороні
відповідача К Б
"Західінкомбанк" ТзОВ - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства "Райффайзен банк Аваль", ОСОБА_3 про одностороннє
розірвання кредитного договору за № 012/01-11/620 від 24.12.2002 р. та договору
застави від 24.12.2002 р.-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до Відкритого акціонерного товариства
"Райффайзен банк Аваль", (далі ВАТ "Райффайзен банк
Аваль"), ОСОБА_3 про одностороннє розірвання кредитного договору за №
012/01-11/620 від 24.12.2002 р. та договору застави від 24.12.2002 р. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 24.12.2002 р. укладений кредитний
договір на загальну суму 127 000 строком до 23 грудня 2004 р зі сплатою 21 %
річних. В подальшому дія кредитного договору продовжувалась шляхом укладення
між сторонами додаткових угод до кредитного договору.

За час дії кредитного договору позивач частково повертав кошти. Залишок по
кредитному договорі складав 126223 грн. 13 коп.

Вважає, що у період оформлення кредитного договору
відповідач ВАТ "Райффайзен банк Аваль" видав кошти в розмірі 127000
грн. не позивачу а відповідачу ОСОБА_3 Останній отримані кошти привласнив собі.

Тому, ОСОБА_1 припинив виконання умов кредитного договору від 24.12.2002 р.

Просить суд, визнати розірваними кредитний договір за № 012/01-11/620 від
24.12.2002 р. та договір застави від 24.12.2002 р.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовну заяву підтримав з
підстав в ній зазначених. Просив суд, позов задовольнити.

Представники
відповідача ВАТ "Райффайзен банк Аваль" - Жулинський А.А., Бакай
А.В. в судовому засіданні позов не визнали, суду пояснили, що за час дії
кредитного договору від 24.12.2002 р. ОСОБА_1 були перераховані кошти на
загальну суму 127 000 грн. Після отримання кредиту позивач частково його
погасив. Тому, ОСОБА_1 визнав заборгованість та його твердження щодо не
отримання

коштів  в  банку
є  необгрунтованим  та безпідставним. Просили суд відмовити в
задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позов не визнав суду пояснив, що кошти за кредитним договором від
24.12.2002 р. він за позивача не отримував. Лише, 24.12.2002 р. уклав з ВАТ
"Райффайзен банк Аваль" договір поруки за повернення сум кредиту,
нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Тобто, взяв
на себе зобов"язання перед ВАТ "Райффайзен банк Аваль"
відповідати по зобов"язаннях ОСОБА_1 Просив суд, відмовити в задоволенні
позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету
спору на стороні відповідача КБ
"Західінкомбанк" ТзОВ - ОСОБА_4 при вирішення даної справи
покладається на розсуд суду. Оскільки, відповідно до кредитного договору за №
2006/02-691 від 20.06.2002 р. та додаткового до нього договору від 20.06.2002
р. укладеного між КБ "Західінкомбанк" ТзОВ та ОСОБА_1 останній погасив
кредитну заборгованість в розмірі 126385,62 грн. та припинив користування
кредитними коштами.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оцінивши зібрані та
дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку що позов безпідставний та до задоволення не підлягає.

Відповідно до кредитного договору за № 012/01-11/620 від 24.12.2002 р. ВАТ
"Райффайзен банк Аваль" (далі Кредитор ) з однієї сторони та ОСОБА_1
(далі Позичальник) з іншої уклали кредитний договір за яким Кредитор відкрив
Позичальнику відновлювальну кредитну лінію ( кредит ) в сумі - 127000 грн.
строком до 23.12.2004 р. зі сплатою 21 % річних, (а.с.  )

24.12.2002 р. між сторонами "Райффайзен банк Аваль" (далі
Заставодержатель) з однієї сторони та ОСОБА_1 ( далі Заставодавець ) з іншої
укладено договір застави для забезпечення виконання зобов"язань останнього
за кредитним договором № 012/01-11/620 від 24.12.2002 р. Позивач в забезпечення
своєчасного виконання зобов'язання передав у заставу належні йому на праві
власності обладнання та транспортні засоби, (а.с.   )

В подальшому за письмовими клопотаннями позивача дія кредитного договору
продовжувалась шляхом укладення між сторонами додаткових угод до кредитного
договору від 24.12.2004 p.,
22.02.2005 p.,
22.03.2005 р.
(а.с.    )

В судовому засіданні встановлено, що за час дії кредитного договору за №
012/01-11/620 від 24.12.2002 р. ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти в
розмірі 127000 грн. відповідачем ВАТ "Райффайзен банк Аваль", що
підтверджується платіжним дорученням за № 2 від 24.12.2004 р. (а.с.   )

В судовому засіданні встановлено, що після отримання кредиту позивач
частково погашав кредит: 24.10.2005 р. - 749,40 грн.; 10.07.2006 p.. - 4942,54 грн.
(а.с. ), що не заперечив представник позивача в судовому засіданні.

Тому, твердження ОСОБА_1 про те що він за кредитним договором за №
012/01-11/620 не отримував кошти у ВАТ "Райффайзен банк Аваль", є
безпідставним та спростовується вищезазначеним.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.12.2002 р. між ВАТ "Райффайзен
банк Аваль" ( далі Кредитор ) та ОСОБА_3 ( Поручитель ) укладено договір
поруки. Сторони даного договору встановили, що Поручитель на добровільних
засадах віяв на себе зобов"язання перед Кредитором відповідати по
зобов"язаннях боржника ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору
за № 012/01-11/620 від 24.12.2002 р.
в повному обсязі цих зобов'язань, (а.с.
)

Рішенням
Ківерцівського районного суду від 25.01.2006р. позов ВАТ "Райффайзен банк
Аваль" до майнового поручителя ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним
договором № 012/01-11/620 від 24.12.2002 р. по зобов"язанняж ОСОБА_1
задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_3 в користь ВАТ "Райффайзен банк
Аваль" суму в розмірі 126 224,13 грн. (а.с.   ).

Як пояснив представник позивача ОСОБА_2 про порушення свого право його
довіритель ОСОБА_1 дізнався в січні 2006 p., тобто, після
розгляду вищезазначеної справи.

Отже, судом встановлено, що твердження ОСОБА_1 про те, що кошти отримав ОСОБА_3 є безпідставним,
оскільки, кредитний договір № 012/01-11/620 від 24.12.2002 р. та додаткові
угоди до нього підписував позивач, скріпивши їх своїм підписом та печаткою,
(а.с.)

Також, кредитні кошти в розмірі 127000 грн. були перераховані позивачу
платіжним дорученням за № 2 від 24.12.2002 р. на позичковий рахунок за №
2065511 у ВОД АППБ "Аваль", який зазначений у п. 5.1. кредитного
договору, а не поручителю ОСОБА_3 (а.с.
)

Крім того, отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується тим, що за
час дії кредитного договору останній постійно сплачував відсотки за
користування кредитом, а також письмовими клопотаннями позивача про пролонгацію
договору та зменшення відсоткової ставки за користування коштами, скріплених
підписами та печатками. (а.с.   )

Отже, ВАТ "Райффайзен банк Аваль" належним чином та повністю
виконав умови кредитного договору № 012/01-11/620 від 24.12.2002 р. Оскільки,
останній сплатив кредитні кошти по платіжним документам позивачу. (а.с.   )

Разом з тим, при укладені між сторонами кредитного договору № 012/01-11/620
від 24.12.2002, договору застави від 24.12.2002 p., судом
встановлено, що відповідно до ЦК
України ( в редакції 1963 року), який діяв на час виникнення даних
правовідносин дотримана форма договорів. Будь-яких порушень судом не
встановлено.

Суд не вбачає жодних підстав для розірвання кредитного договору №
012/01-11/620 від 24.12.2002 p.,
договору застави від 24.12.2002 р. в порядку ст.ст. 651, 652 ЦК України ( в
редакції 2003 р.) та на підставі ЦК
України ( в редакції 1963 року ), який діяв на час виникнення даних
правовідносин, а тому, в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю
вимог.

Не приймає до уваги суд постанову про відмову в порушенні кримінальної
справи від 14.02.2006 р. оскільки, всупереч ст. 61 ч.4, ст. 59 ч.2 ЦПК України
є недопустимим доказом.

Керуючись,ст.ст.10,11,57,58,59,60,88,208,209,210,212,213,214,215ЦПКУкраїни;
ст.ст. 651,652 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен
банк Аваль", ОСОБА_3 про одностороннє розірвання кредитного договору за №
012/01-11/620 від 24.12.2002 р. та договору застави від 24.12.2002 p.- відмовити.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про оскарження рішення суду.