АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-2045-2007р.                                             Головуючий
Категорія       спори,        що                                            Зайончковська
із договорів                                                    Доповідач
в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
листопада 2007 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                    Зажарової А.Ф.

суддів                                Демченка
В.А.,  Храпка В.Д.

при
секретарі                   Шанауріної
І.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  які діють
в своїх інтересах та своїх неповнолітніх дітей,
а також скаргу ОСОБА_3 на рішення Смілянського міськрайонного суду від
14 вересня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про визнання
договору купівлі-продажу житлового будинку частково недійсним,  зміну розміру часток співвласників будинку та
відшкодування моральної шкоди.

Вивчивши
матеріали справи,  вислухавши
представника позивачки ОСОБА_3,  який
підтримав доводи скарги та заперечував на скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1,  а також ОСОБА_2.,  яка підтримала доводи апеляційної скарги
своєї і чоловіка та заперечувала на скаргу ОСОБА_3,  судова палата,  -

встановила:

В липні
2007 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про визнання
договору купівлі-продажу житлового будинку частково недійсним,  про зміну розміру часток співвласників житлового
будинку та про відшкодування моральної шкоди.

Вказувала,  що в липні 2006 року усно домовилась з
ОСОБА_1 про укладення між ними договору її довічного утримання за умови,  що вона продасть належну їй на праві
власності 1/2г частину жилого будинку по АДРЕСА_1,  і на виручені кошти з його доплатою купить їй
або у спільну часткову власність інший будинок з більшими побутовими
зручностями,  куди вона та відповідач з
сім'єю переселяться і який вона передасть відповідачу на умовах укладення в
належній формі договору її довічного утримання.

2

Відповідно
до цього за її довіреністю від 26.07.2006 року на ім. 'я ОСОБА_1,  ОСОБА_1 06 вересня 2006 року уклав договір
купівлі-продажу належної їй тоді У2 частини будинку по АДРЕСА_1 з ОСОБА_6за
яким остання сплатила йому 42000 грн.,
які ОСОБА_1 використав при укладенні 09 вересня 2006 року за дорученням
позивачки від 07.09.2006 року договору купівлі продажу з ОСОБА_7. житлового
будинку по АДРЕСА_2,  за яким придбав у
спільну часткову власність сторін по справі в рівних долях зазначений будинок
за 64600 грн.

Вважаючи,  що ОСОБА_1 ввів її в оману,  і не уклавши з нею договору довічного її
утримання безпідставно уклав договір від 09.09.2006 року на купівлю будинку по
АДРЕСА_2 із зазначенням в ньому в рівних частках покупцями своїх неповнолітніх
дітей,  а також дружину поряд з собою і
позивачкою,  суттєво порушивши її майнові
права і спричинивши значну моральну шкоду.

На
підставі наведеного,   ст.  ст. 15; 16; 203; 215; 218; 220; 230; 357; 745
ЦК України просила
визнати договір купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_2 від 09 вересня 2006 року
укладений між ОСОБА_1,  що діяв в
інтересах позивачки і всіх відповідачів,
та ОСОБА_7. з другої сторони,  у
частині купівлі цього будинку покупцями (вони ж співвласники) в рівних частинах
та набуття кожним покупцем права власності на цей будинок в рівних
частинах,  умови про що містяться в п.п.1
та 5 зазначеного договору, -недійсним.
Змінити частки власників цього будинку у відповідності до ч.1  ст. 357 ЦК України з врахуванням вкладу
співвласників майна в його придбання та додатково передати в її власність з
часток відповідачів солідарно 45, 02%-ну частку будинку,  вартістю 29082, 92 грн. і визнати за нею
право власності на 65, 02% даного будинку,
а за відповідачами визнати право власності на 34, 98% на суму 22600, 00
грн.,  що відповідає розміру внеску сім'ї
відповідача у придбання спірного майна.

Просила
також стягнути з ОСОБА_1 на відшкодування завданої їй моральної шкоди 29000
грн. та судові витрати.

Рішенням
Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2007 року
позов задоволено частково.

Внесено
зміни в договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_2,  посвідчений 09 вересня 2006 року приватним
нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_8.  за реєстром №7528 в частині зазначення часток
у праві власності покупців визначивши,
що ОСОБА_3 придбала 37, 73% вказаного будинку,  а ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5- в рівних частках 62, 27%
вказаного будинку.

В решті позовних
вимог відмовлено.

Стягнуто
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з кожного судові витрати в сумі по 15 грн. на користь УДК в м. Сміла та на
користь держави судовий збір в сумі по 117 грн.46 коп.

В
апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_1,  ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах своїх
неповнолітніх дітей-відповідачів просили скасувати рішення як необгрунтоване та
ухвалити нове,  яким відмовити ОСОБА_3 в
задоволенні її вимог.

ОСОБА_3
в своїй апеляційній скарзі просила теж скасувати рішення як не правильне та
ухвалити нове рішення про задоволення її вимог в повному обсязі.

Обговоривши
матеріали справи,  судова палата
вважає,  що апеляційна скарга
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 підлягає до
задоволення,  а апеляційну скаргу ОСОБА_3
слід відхилити.

В
судовому засіданні встановлено,  що в
дорученні від 07 вересня 2006 року позивачка
доручила  відповідачу  ОСОБА_1 купити на її ім. 'я за ціну і на
умовах

3

на його розсуд
частину жилого будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку в
АДРЕСА_2,  і відповідач оформив
зазначений будинок договір купівлі-продажу 9 вересня 2006 року,  придбавши його у ОСОБА_7. для ОСОБА_3 для
себе,  своєї дружини і двох неповнолітніх
дітей,  визначивши долі кожного рівними
(ар.спр. 12).

Вносячи
зміни в цей договір купівлі-продажу в частині зазначення часток у праві
власності покупців і визначаючи за ОСОБА_3 право власності на 37, 73% вказаного
будинку,  а за ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 - на 62, 37%
вказаного будинку в рівних частках,  суд
виходив з того,  що доручення ОСОБА_3 на
ім. 'я ОСОБА_1 не містить вказівок щодо розміру частки позивачки у спільному
майні,  що між сторонами не було
конкретної домовленості з приводу того,
які особи будуть включені до договору та якою часткою у праві власності
буде володіти позивачка,  а тому
відповідно до  ст.  ст.
355-357 ЦК України
частки сторін необхідно визнати з врахуванням вкладу кожного у придбання майна.

Проте,  з цим не можна погодитися.

Відповідно
до ч.1  ст. 357 ЦК України частки у
справі спільної часткової власності вважаються рівними,  якщо інше не встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

З
матеріалів справи встановлено,  що
ОСОБА_3,  за якою фактично доглядала
сім'я ОСОБА_9,  ОСОБА_2,  мала намір придбати у спільну власність
житловий будинок з надвірними спорудами,
обладнаний побутовими зручностями,
- для спільного проживання з сім'єю ОСОБА_1,  яка б здійснювала за нею догляд як за
інвалідом 1 групи. Придбання такого будинку мало бути здійснено за рахунок
коштів від продажу належної позивачці 1/2 частини будинку по АДРЕСА_1,  до яких решта коштів,  необхідних для купівлі будинку,  мала бути докладена сім'єю ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено,  що за договором від 06.09.2006 року ОСОБА_1
за дорученням ОСОБА_3 продав належну останній 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 за
42000 грн. і використав ці гроші при розрахунку з ОСОБА_7.,  у якої придбав за договором купівлі-продажу
від 09.09.2006 року будинок по АДРЕСА_2 для проживання своєї сім'ї і проживання
разом з ними ОСОБА_3,  яка видала ОСОБА_1
для цього довіреність 07.09.2006 року для купівлі на її ім. 'я за ціну і на
умовах на його розсуд частини жилого будинку з надвірними спорудами та
земельної ділянки, - як зазначено в цій довіреності (ар. 19).

В договорі
зазначено,  що цей будинок придбаний за
64600 грн. (ар.спр. 12),  однак в
судовому засіданні доведено,  що фактично
будинок придбано за 133000 грн.,  про що
підтвердила в судовому засіданні допитана свідком ОСОБА_7. і на що вказує угода
про наміри купівлі-продажу жилого будинку по АДРЕСА_2 від 01.08.2006 року,  укладена між ОСОБА_1 і ОСОБА_7.
(ар.спр.49),  яка зареєстрована
нотаріально і згідно якої сторони узгодили про купівлю-продаж цього будинку за
133000 грн. (що дорівнює 26500 доларів США) і ОСОБА_1 передає ОСОБА_7. аванс в
сумі 60600 грн. (тобто 12000 доларів США).
Довідка на ар.спр.31 вказує на те,
що 01.08.06 року в Центральному Смілянському відділенні Приватбанку на
користь ОСОБА_7. було відкрито рахунок на суму 120000 дол. США за певним номером.  Решту грошей,
як стверджувала свідок ОСОБА_7.,
їй заплатили ІНФОРМАЦІЯ_1 в день продажу будинку. В договорі вказали
меншу суму тому щоб відповідачам заплатити менший податок.

Враховуючи
наведене,  суд і визначив за ОСОБА_3
право власності на 37, 73% вказаного будинку по АДРЕСА_2,  а за ІНФОРМАЦІЯ_1- на 62, 27% його, - в
рівних долях за кожним членом сім'ї,
вважаючи,  що частки сторін
необхідно визнавати з врахуванням вкладу кожного у придбання майна.

4

Про те,  що існують тривалі стосунки між позивачкою і
відповідачами,  які надавали допомогу
ОСОБА_3,  свідчить заповіт останньої від
22.06.2004 року (ар.спр.37) на все належне їй майно на ім. 'я ОСОБА_1,  ОСОБА_2 Вона довіряла відповідачам і тому
видала довіреність 07.09.06 року на ім. 'я ОСОБА_1 купити на її ім. 'я за ціну
і на умовах на його розсуд частину жилого будинку по АДРЕСА_2. Відповідно до
цього ОСОБА_1 і визначив долю всих співвласників придбаного будинку рівною - по
1/5 частині,  що,  на думку судової палати,  не ущемляє прав і інтересів ОСОБА_3,  з якою,
як встановлено,  у ІНФОРМАЦІЯ_1не
було ніякої домовленості щодо часток чи їх визначення у будинку,  який збирались придбати.

ОСОБА_3
погодилась купити разом з ІНФОРМАЦІЯ_1будинок у спільну часткову власність за
ціну і на умовах на розсуд ОСОБА_1,  як
прямо зазначено в нотаріально оформленій довіреності,  тобто не оговорюючи розміру частки,  яка мала бути придбана позивачкою у власність
в зазначеному житловому будинку. За таких обставин частки всих співвласників
мають бути визнані рівними в тому числі і неповнолітніх дітей
ІНФОРМАЦІЯ_1,  які мали рівні з батьками
частки права власності у приватизованій сім'єю квартириАДРЕСА_3,  відносно якої ІНФОРМАЦІЯ_1дали згоду на
продаж виконком Смілянської міської ради за умови придбання іншого житла,  в якому неповнолітні ОСОБА_4  ОСОБА_5.
будуть мати право власності кожний,
тобто бути співвласниками,  і
таким чином,  щоб не було погіршено їх
становища,  ущемлено прав і інтересів.

Про
останнє свідчить копія витягу з рішення №651 від 27.07.2006 року виконкому
Смілянської міської ради Черкаської області,
надана в засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2

Таким
чином,  як правильно вказав суд не
встановлено ніякого факту обману позивачки з боку відповідачів,  і тому доводи її апеляційної скарги не можна
визнати обгрунтованими щодо недійсності договора,  який оскаржується.

Доводи ж
апеляційної скарги відповідачів щодо необгрунтованого внесення судом змін у
договір купівлі-продажу від 09.09.06 року щодо визначення часток власності
сторін в придбаному будинку по АДРЕСА_2,
- заслуговують на увагу,  тим
більше що цей договір не визнано недійсним.
І позов про це ОСОБА_3 заявляла з підстав,  як стверджувала,  введення її в оману відповідачами ( ст. 230 ЦК України),  проте це не було доведено в суді.

Виходячи
з викладеного,  судова палата
вважає,  що рішення суду,  як постановлене не у відповідності з
обставинами справи,  підлягає до
скасування,  з постановлениям нового рішення -
про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись  ст.  ст.  303; 304; 307; 309; 316 ЦПК України,  судова палата,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  які діють
в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4,  ОСОБА_5, - задоволити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду від 14 вересня 2007 року
скасувати.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1,     ОСОБА_2,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про визнання
договору купівлі-продажу житлового будинку частково недійсним,  зміну розміру часток співвласників будинку та
відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі
двохмісячного строку.