Справа №22-952/2007 р.                        Головуючий
у 1-ій інстанції Одерій С.М.
41.                                           Суддя
- доповідач Дяченко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

30 жовтня 2007
року.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у
складі:

Головуючої -
Песоцької Л.І.

Суддів                                                 -
Дяченко В.М., Козлова О.М.

При
секретарі - Стрілецькій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі справу за позовом Первинної
профспілкової організації Всеукраїнської профспілки „Захист справедливості"
ВАТ „ММК імені Ілліча" в особі її голови ОСОБА_5, діючого як своїх
інтересах так і в інтересах членів профспілки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Відкритого
акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат імені
Ілліча" про визнання порушеним порядку розподілу колективного заробітку та
перерахунок заробітної плати за апеляційною скаргою голови первинної
профспілкової організації Всеукраїнської профспілки „Захист
справедливості" ВАТ „ММК імені Ілліча" ОСОБА_5, діючого як своїх
інтересах, так і в інтересах зазначених членів профспілки на рішення
Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 27 серпня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, який
в подальшому змінював і доповнював.

Вказував,
що особи, в інтересах яких первинна профспілкова організація звернулася до
суду, є працівниками відповідача і членами цієї профспілкової організації, а
ОСОБА_5 - її головою. Вказані працівники звернулися до первинної профспілкової
організації з заявами про незаконне зниження заробітної плати. Так, зокрема, у
лютому 2007 року з ОСОБА_3 було утримано зарплатню шляхом зниження йому
коефіцієнта трудової участі (далі КТУ), що застосовується при розподілі фонду
оплати праці бригади. Аналогічні порушення мали місце відносно самого
представника ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у вересні 2006 року, стосовно ОСОБА_4 - у листопаді
2006 року, стосовно ОСОБА_2 - в період з листопада 2006 року по травень 2007
року. Щодо йирішення цього питання позивач звертався до заступника генерального
директора відповідача Чентукова Ю.І., але не отримавши від нього задовільної
відповіді, звернувся до комісії з трудових спорів, від голови якої було
отримано відповідь про відмову в розгляді цього трудового спору, тому позивач
вимушений звернутися до суду з даним позовом. Вважаючи, що зниження
відповідачем заробітної платні зазначеним працівникам шляхом зниження КТУ не
відповідає вимогам ст.ст. 252-7,252-8 КЗпП України, п.5.2.2 додатку №3 до п.6.8
ст.6 Колективного договору відповідача, позивач просив суд зобов'язати
відповідача провести перерахунок заробітної платні цим працівникам з
урахуванням КТУ їх участі в роботі бригад згідно вимог процедури вирішення
цього питання шляхом подання бригадира, затвердженого колективом бригади.

Уточнивши
позовні вимоги, представник позивачів просив суд зобов'язати відповідача
провести перерахунок зарплатні ОСОБА_3 не за лютий, а за січень 2007 року.

2

Ухвалою
Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 5 липня 2007 року ОСОБА_5,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залучені до участі у справі в якості позивачів.

Рішенням
Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 27 серпня 2007 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не
погоджуючись з цим рішенням і посилаючись в апеляційній скарзі на неповне з*ясування
судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права,
представник позивачів просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши
суддю-доповідача, позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та їх
представника Сороколіта А.П., які підтримали доводи апеляційної скарги,
представників відповідача Яблонську С.І. і Хоменко О.В., які заперечували проти
скарги, перевіривши матеріали справи у межах апеляційного оскарження і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без зміни з таких підстав
:

Згідно
зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом
встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що позивачі є
працівниками відповідача і членами зазначеної профспілкової організації, а
ОСОБА_5 - її головою. ОСОБА_5, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 працюють у мартенівському цеху
на ділянці розливання сталі розливальниками сталі, ОСОБА_4 працює підручним
сталевара на ділянці печей, а ОСОБА_3 працював підготовником составів у цеху
підготовки составів.

Відповідно
до Колективного договору ВАТ „ММК імені Ілліча" і Положення про
стимулювання праці із застосуванням коефіцієнту трудової участі від 1 грудня
2006 року -коефіцієнт трудової участі застосовується з метою точнішого обліку
особистого внеску кожного робітника в колективні результати праці, ставлення до
роботи, ступеня професійної майстерності, відповідно до яких облік КТУ щодо
робітників ведеться майстрами. Показники, що підвищують і знижують КТУ,
розробляються в кожному підрозділі залежно від специфіки роботи виробництва
відповідно до стандарту підприємства. Відповідно до п.п. 6.8,5.2 додатку №3 до
Колективного договору оплата праці у цехах провадиться на підставі діючих у
цехах положень.

За
недотримання технології виробництва, правил і норм техніки безпеки в конкретну
зміну виставляється знижуючий КТУ, який може бути визначений як підсумковий (за
місяць) оцінний коефіцієнт. Коефіцієнт, що дорівнює одиниці, встановлюється
працівникові, що не мав протягом місяця зауважень. Коефіцієнт нижче за одиницю
встановлюється працівникам, які працювали менш продуктивно, допустили порушення
технології виробництва, техніки безпеки, трудової дисципліни і інші упущення.

Згідно з
розпорядженням по мартенівському цеху щодо доплат за керівництво бригадою
дільниць пічного та розливочного прольотів, працівникам цих дільниць доплати не
передбачені, КТУ проставляється майстрами, відповідно до діючого з 1 грудня
2006 року Положення про стимулювання праці із застосуванням КТУ, з урахуванням
думки колективу бригади. Посада бригадира двору ізложниць цеху підготовки
составів не є виборною, пропозиція щодо рівня КТУ подається бригадиром цієї
ділянки, узгоджується з

3

майстром та
думкою колективу бригади. Рада бригад у цих цехах не створена і не
застосовується.

Виходячи
з наведеного, а також на підставі „Положення про оплату і преміювання
працівників мартенівського цеху (для колективної відрядної оплати праці)",
додатком №4 до якого визначено показники коефіцієнта ефективності праці (КТУ) з
вказівкою величин його підвищення і зниження за різні виробничі упущення,
враховуючи, що кожен з позивачів у встановлені періоди мав випадки порушення
технології виробництва, а також правил і норм техніки безпеки та інші
порушення, суд першої інстанції з посиланням на вимоги ст.ст.
18,94,97,232,252-7 КЗпП України, ст.ст. 1,18 Закону України „Про оплату
праці" дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

З таким
висновком суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися у зв'язку
з тим, що він відповідає обставинам справи і є обґрунтованим, оскільки
підтверджується дослідженими судом і викладеними в рішенні доказами.

Відповідно
до ст.ст. 1,15 Закону України „Про оплату праці" і ст.ст. 94,97 КЗпП
України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від
складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Оплата праці
працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати
праці, а також за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і
системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми
посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок , доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених
законодавством.

Згідно
зі ст. 18 КЗпП України, положення колективного договору поширюються на всіх
працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони
членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або
уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи
організації.

Відповідно
до ст. 252-7 ч.1 КЗпП України, колектив бригади може розподіляти колективний
заробіток із застосуванням коефіцієнта трудової участі. Коефіцієнти членам
бригади затверджуються колективом бригади за поданням бригадира (ради бригади).

Як
вбачається з матеріалів справи, посада бригадира на пічній дільниці та на
дільниці розливання сталі, де працюють позивачі, штатним розписом не
передбачена. Функції бригадира покладені на майстра, який в кожній зміні є
розпорядником робіт, контролює хід їх виконання і на якого, згідно зазначеного
положення, покладено обов'язок визначати КТУ позивачам, який відображається на
екранах якості праці кожного працівника за кожну зміну і доводиться до
працівників на щоденних змінно-зустрічних зборах.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що у разі незгоди з визначеним КТУ кожен з
працівників має можливість апелювати про це до бригади, яка вправі висловити
свою думку відносно обґрунтованості зниження КТУ, що не порушує трудових прав і
законних інтересів позивачів.

Обґрунтованим
колегія суддів вважає і висновок суду першої інстанції в тій частині, що,
відповідно до чинного законодавства, власником підприємства порядок оплати   праці
та  розподілу   колективного   заробітку
позивачам   не   порушувався,   а

4

застосування
зниження їм КТУ в даному випадку є заходом додаткової дії за недотримання
технології виробництва, правил та норм техніки безпеки, а не підставою для
застосування до них заходів дисциплінарного стягнення.

Зважаючи
на наведене, колегія суддів не може прийняти до уваги, як безпідставні, доводи
апелянта на обґрунтування апеляційної скарги, оскільки ці доводи об'єктивно
нічим не підтверджені і спростовуються наданими по справі доказами, тому
рішення суду першої інстанції, як таке, що постановлене з додержанням норм
матеріального і процесуального права, на підставі ст. 308 ЦПК України, підлягає
залишенню без зміни, а апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст.
303,307,308,313,314 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу голови первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки
„Захист справедливості" ВАТ „ММК імені Ілліча" ОСОБА_5, діючого як
своїх інтересах, так і в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 27 серпня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з цього моменту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.