Справа №2-270/2007
(старий номер № 2-2652/2006)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04 червня 2007 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в
складі: головуючого - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря Клименко О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова, Харківської області
цивільну справу за позовом закритого акціонерного товариства Страхова компанія
«ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

29
грудня 2006 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової
шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те,
що 08 травня 2006 року в місті Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за
участю автомобіля Skoda Octavia,
державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, під його же керуванням, та
автомобіля ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_1. Даною дорожньо-транспортною пригодою автомобілю Skoda Octavia
державний номер НОМЕР_1 , було спричинено пошкодження, а так як, даний
автомобіль було застраховано, то на підставі страхового акту було виплачено
страхове відшкодування в розмірі 3283 гривні 39 копійок. Враховуючи те, що у
ДТП були винні обидва водія, то регресна вимога до відповідача складає половину
суми заподіяної матеріальної шкоди, відповідно до цього позивач просив стягнути
з відповідача 1 641 гривню 70 копійок та стягнути з відповідача витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 30 грн.00 коп. і державне мито
(судовий збір) - 51 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
позовні вимоги, викладені в позовній заяви, просив задовольнити їх в повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду даної справи був судом повідомлений належним чином, про що
свідчить розписка про вручення судової повістки та зворотне повідомлення про
вручення судової повістки, про причину своєї неявки суду не повідомив.

Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що передбачено ст.
224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення
представника позивача, суд знаходить позов таким що підлягає задоволенню.

У судовому
засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 21 вересня 2005 року ОСОБА_2 подав до
ЗАТ Страхова компанія «ВУСО» заяву про страхування наземного транспорту
(а.с.№9).

21 вересня 2005 року між ЗАТ Страховою компанією «ВУСО» та ОСОБА_2 був
укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 8186-20-

02 (а.с.№10-14). Одним із страхових
випадків за даним Договором (а.с.№10) в Розділі №3

«Страхові випадки» зазначено - пошкодження або знищення застрахованого

транспортного засобу в результаті дороджньо-транспортної пригоди, подія,
яка відбулася

під час руху транспортного засобу, в результаті якого було спричинено шкоду

застрахованому транспортному засобу.

Матеріалами справи встановлено, що згідно до довідки від 11 травня 2006
року №61656 (а.с.№7), 08 травня 2006 року в місті Харкові сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda Octavia, державний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля ВАЗ 2107, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю Skoda
Octavia, державний
номер НОМЕР_1. Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.№6),
власником пошкодженого автомобіля Skoda Octavia,
державний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_2

За даною подією, було складено Акт виїзду на місце події від 08 травня 2006
року (а.с.№16) та Акт огляду автомобіля Skoda Octavia,
державний номер НОМЕР_1 (ас.№19, 17-18).

Згідно з довідкою Київського РВ Харківського міського управління УМВС
України в Харківській області від 11 травня 2006 року (а.с.№7)
дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 пункту 12.3
Правил дорожнього руху України, а ОСОБА_1 - пункту 10.1 Правил дорожнього руху
України.

Також, відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 26
травня 2006 року (а.с.№12), ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 51 гривні.

10 травня 2006 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою про виплату
страхового стягнення (а.с.№15) на підставі Договору добровільного страхування
наземного транспорту страхування №8186-20-20 від 21 вересня 2005 року
(а.с.№10-14).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Страхування» страховий випадок
-подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з
настанням якої, виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми
(страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій
особі.

Згідно Договору страхування страховим випадком визначається подія, у разі
якої внаслідок ДТП було
завдано шкоду автомобілю Страхувальника. Розмір страхового відшкодування
визначається Страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання
страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми.

Відповідно до рахунку-фактури СПД-фізичної особи ОСОБА_3 від 11.05.2006
року № СФ-0000002 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає

3         500 гривень (а.с.20-21). Ще 377 гривень
становлять вартість запчастин згідно квитанції

прибуткового касового ордеру СПД-фізичної особи ОСОБА_4 (а.с.№22). Загальна
вартість відновлюваного ремонту автомобіля - 3 877 гривень. Витрати на оплату
довідки ДАІ становлять - 34 гривні (а.с.№22)

Згідно до п. 4.2 Договору страхування при кожному страховому випадку для
розрахунку суми страхового відшкодування враховується франшиза (передбачена п.
4.1.1 Договору страхування та складає 1% від страхової суми, тобто 627,61
грн.). Таким чином сума, що підлягає виплатів якості страхового відшкодування
за Договором страхування, становить 3 283, 39 гривень, про що було складено
страховий акт № 733 від 29 травня 206 року (а.с.№25).

Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до ст. 25
Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника (а.с.№15),,
страхового акту № 733 від 29 травня 2006 року(а.с.№25) та інформаційного листа
Вигодонабувача за Договором страхування - філії ВАТ КБ «Надра» ХРУ від
05 квітня 2006 року № 8 (а.с.№29). Платіжним дорученням № 2487 від 29 травня
2006 року Вигодонабувачеві було перераховано 3 283,39 гривень (а.с.№28).

На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який
виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах
фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка
отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.
Зазначене право також передбачене ст. 993 ЦК України.

Відповідно до ч.І ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду,
завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який
виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах
фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка
отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у ЗАТ СК «ВУСО»
виникло право вимоги до ОСОБА_1, винного у завданні шкоди легковому автомобілю Skoda Octavia,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1, щодо відшкодування спричиненого збитку в
межах фактичних затрат ЗАТ СК «ВУСО», що дорівнює 3 283, 39 гривень. Враховуючи
те, що у вищезгаданій дорожньо-транспортній пригоді винними були визнані обидва
учасники - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, регрес на вимога ЗАТ СК «ВУСО» до відповідача
складає половину суми заподіяної матеріальної шкоди. Відповідно, сума регресної
вимоги становить : 3 283,39 /2=1 641,70 гривень.

Із матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача, позивачем було
направлено лист від 28 вересня 2006 року за номером 2377100 (а.с.№30) про
необхідність сплати регресних вимог, однак відповідач вказану суму не сплатив.

Статтею 1188 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

На підставі
статті 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її завдала.

В позовній заяві, позивач прохає суд, стягнути на йо його користь з
відповідача, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи на суму в 30 гривень та державне мито на суму в 51 гривню 00 коп., які
ЗАТ СК «ВУСО» було сплачено при зверненні до суду з даною позовною заявою, що
підтверджується відповідними квитанціями (а.с.№№1,2).

Відповідно до ч.І ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи.

Згідно до ч.І ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд знаходить позов таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 174, ч.І ст.79, ч.І ст.88, 208-210, 212,
213-215, 218, 224-226 ЦПК Украины,
ст.ст. 993, 1166, 1188, 1191 ЦК
України, ст.ст. 8, 25, 27 Закону України «Про страхування», суд,-

вирішив:

Позовну заяву закритого акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» до
ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства Страхова
компанія «ВУСО» суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 1
641 гривень 70 копійок, а також стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 51
гривні та витрати за інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень,
на користь Закритого акціонерного товариства страхової компанії «ВУСО» п/р
0196 в Донецькій філії КБ
ТОВ «Місто Банк» МФО
335968, .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.