Головуючий у 1-й інстанції-Навроцький В. А.
Справа №22ц-632
Доповідач - Харчук В.М.
Категорія № 33
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 квітня 2007
року                                                                                 м.
Хмельницький

Апеляційний суд
Хмельницької області

в складі:

головуючого -
судді Харчука В.М.

суддів - Карпусь
С.А. та Кізюн О.Ю.

при секретарі -
Хмельницькій Ю. А.

з участю:      прокурора Котика І.О.

розглянув у
відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-632 за апеляційною скаргою
прокурора Хмельницького району на ухвалу судді Хмельницького міськрайонного
суду від 21 лютого 2007 року за позовом прокурора Хмельницького району в
інтересах держави в особі Грузевицької сільської ради Хмельницького району,
Хмельницької районної ради до Хмельницької райдержадміністрації, ОСОБА_1про
визнання недійсним розпорядження голови та першого заступника голови
Хмельницької райдержадміністрації, визнання недійсним державного акту на землю,
заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія,

встановила:

прокурор
Хмельницького району звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що розпорядженням голови Хмельницької райдержадміністрації від 17 вересня
2004 року та розпорядженням першого заступника голови Хмельницької
райдержадміністрації від 18 жовтня 2004 року незаконно, з порушенням законодавства
та є перевищенням повноважень було надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво та обслуговування
жилих будинків за межами села Грузевиця Грузевицької сільської ради, надано
земельну ділянку під будівництво жилого будинку гр. ОСОБА_1 та видано йому
державний акт на зазначену земельну ділянку.

Ці рішення
прийняті з порушенням ст. 11 Закону України «Про онови містобудування» ст.ст.
121, 149, 8, 10, 17, 22, 207, 209 земельного кодексу України, ч.1 ст. 13
Конституції України, п.34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування»,
постанови KM України № 1279 від 17.11.97 року «Про розміри та порядок
визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню».

Прокурор просить
скасувати зазначені незаконні розпорядження посадових осіб райдержадміністрації
та визнати недійсним державний акт на землю на ім'я ОСОБА_1

Ухвалою судді
Хмельницького міськрайсуду від 1 лютого 2007 року позовну заяву прокурора залишено
без руху, надано строк ля усунення її недоліків до 10 лютого 2007 року.

Зокрема, судом
зазначено, що прокурор у позовній заяві не послався на закон, який дає йому
право порушити спір в інтересах держави саме в цих земельних правовідносинах
(ч.6 ст. 119 ЦПК України), прокурор не послався у позовній заяві на докази,
якими підтверджується зміна цільового призначення землі Хмельницькою
райдержадміністрацією (п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України).

В ухвалі
зазначено, що спірна земельна ділянка була вилучена у гр. ОСОБА_2, якому було
видано державний акт на неї. При таких обставинах у разі задоволення позову
земельна ділянка повертається не державі, а гр. ОСОБА_2 Прокурор також не
зазначив, в чому полягає відновлення інтересів держави, порушеного права
держави і у який спосіб.

Ухвалою судді
від 21 лютого 2007 року позовна заява прокурора визнана неподаною і повернута
через невиконання прокурором вимог суду в частині усунення ї недоліків.

В апеляційній
скарзі прокурор посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального
права - ст.ст. 119, 121, 120, 210 ЦПК України, ст. 45 цього ж кодексу. Ст. 36-1
Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 6, 7, 13, 143 Конституції України,
ст.ст. 4, 12 Земельного кодексу України, ст.ст. 1,2 Закону України «Про місцеве
самоврядування» ст. 26 п. 34 цього ж Закону , ст. 32 Закону України «про
власність». Прокурор просить ухвалу судді скасувати, справу направити до суду
першої інстанції для розгляду по суті спору.

Судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Відповідно до
ст.ст. 307, 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу апелянта
і залишає ухвалу без змін, якщо суд першої інстанції постановив ухвалу з
дотриманням Закону.

Пунктом 2 ст.
121 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів
громадян або держави в суді у випадках, передбачених законом.

Відповідно до
ч.1 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1780 від 5 листопада 1991 року
представництво прокуратурою інтересів громадян або держави в суді полягає у
здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів громадян або держави у випадках
передбачених законом.

Відповідно до
ч.2 цієї ж статті підставою для представництва в суді інтересів держави є
наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших
державних інтересів унаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або
юридичних осіб, що вичиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до
рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 8 квітня 1999 року (справа
№1-1/99) положення абзацу ч.1 ст. 45 ЦПК України треба розуміти так, що
прокурори можуть звертатися до суду в інтересах держави при наявності порушень
або загрози порушень державних інтересів в галузі економіки, політики та інших
державних інтересів. Унаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або
юридичних осіб.

З первинної та
виправленої позовної заяви прокурора вбачається, що прокурор звернувся до суду
із позовом в інтересах одного органу, якому надано повноваження в галузі
земельних правовідносин, до іншого такого ж органу. При цьому прокурор не
посилається на протиправність дій фізичних чи юридичних осіб, на протиправність
дій чи бездіяльності гр. ОСОБА_1 у власності якого перебуває спірна земельна
ділянка.

Прокурор не
зазначає, у чому полягає повне відновлення порушеного права держави, у який
спосіб, у якому порядку і яким органом, що має повноваження в галузі цих
відносин, це відновлення може бути проведено при тій умові, що земельна ділянка
буде повернута в державну власність разом із збудованим на ній гр. ОСОБА_1
жилим будинком. При цьому власником будинку, розташованого на спірній ділянці,
являється громадянин - фізична особа, на неправомірність дій якого прокурор не
посилається.

За таких
обставин суддею обґрунтовано залишено без руху , а пізніше визнана неподаною та
повернута позовна заява прокурора. Підстав до скасування ухвали судді в межах
доводів апеляційної скарги прокурора не вбачається, доводи апеляції не
впливають на законність та обґрунтованість ухвали.

Керуючись ст.ст.
307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України судова колегія,

ухвалила:

апеляційну
скаргу прокурора Хмельницького району відхилити,  ухвалу
судді Хмельницького міськрайонного суду від 21 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.