Справа №2-1285 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

25 травня 2007 року  Гірницький районний суд м. Макіївки Донецької
області

у складі: головуючого - судді Алексєєнко І.П.

при секретарі _                               Чернієнко О.О.

з участю адвоката -
ОСОБА_1 розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду ум. Макіївці справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на жилий
будинок по набувальній давності,

встановив:

У березні 2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до
відповідачів і просила визнати за нею право приватної власності на жилий
будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, яким вона добросовісно заволоділа, передавши за будинок гроші відповідачам і відкрито, безперервно володіє цим
нерухомим майном протягом десяти років.

У судовому засіданні позивачка підтримала свій позов і пояснила, що у 1996 році вона шукала собі житло і мала намір купити
будинок. Вона звернулася до ОСОБА_5, яка була сусідкою померлої
у 1993 році ОСОБА_6 - власниці вільного будинку АДРЕСА_1,
і яка цей будинок доглядала. ОСОБА_5. подзвонила у
дніпропетровську область відповідачам - синам померлої
власниці будинку і вони приїхали у м. Макіївку, де вони домовилися з нею про продаж будинку за 3750 доларів США. Відповідачі відразу ж віддали їй ключі від будинку і вона туди вселилася і стала проживати у
цьому будинку. Документи на будинок вони їй не
показували, а домовилися, що коли вона їм віддасть усю суму грошей за будинок, то вони оформлять його на неї за свої кошти. Вона
стала проживати у будинку з кінця 1996 року, робила там
ремонт, наводила порядок. В листопаді 1997 року вона сплатила
відповідачеві ОСОБА_4 1400 доларів США і вони разом поїхали у
Дніпропетровську область до ОСОБА_3, якому вона також сплатила 1400 доларів США за будинок. Вони про отримання грошей
за будинок написали їй розписки і вони домовилися, що як
тільки вона віддасть їм остаточну суму, то вони оформлять будинок на неї. Вона продовжувала відкрито володіти цим будинком,
перебудувала веранду. Зробила душ, вугільний
сарай, зливну яму, уклала плиткою ванну, замінили у будинку вікна, двері,
покрасила, поклеїла шпалери, устелила двір плиткою. У липні 1999 року до неї приїхав відповідач ОСОБА_3 з дочкою і потребували
від неї гроші за будинок і вона їм передала
ще 350 доларів, а документи на будинок він сказав, що знаходяться у Сівакова Володимира. Вони домовилися, що вона за власні
кошти буде переоформляти будинок і що 350
доларів це остаточна сума за будинок і вона з цим мала погодитися, бо гроші вже передала. ОСОБА_3 знов написав їй розписку про
отримання грошей за будинок. Всього вона
заплатила відповідачам за будинок 3150 доларів США. Вона чекала від відповідачів документів на будинок, дзвонила їм , але вони
так їй документи і не дали. У січні 2007
року вона поїхала у Дніпропетровську область до відповідачів і вони обидва надали їй усі документи на будинок і довіреність
на звернення до суду та інших установ для оформлення будинку, який так і
залишився оформлений на

2

їх матір
ОСОБА_6. Оскільки вона добросовісно заволоділа чужим майном - будинком, помилково вважаючи власниками цього будинку
відповідачів, яким за будинок сплатила гроші за
домовленістю, та продовжую відкрито і безперервно володіти на протязі 10 років цим будинком, то просить визнати за нею право
власності на цей будинок по набувальній давності.

Відповідач ОСОБА_4 був допитаний у порядку судового доручення і просив справу розглянути у його відсутності, визнав
повністю позов ОСОБА_2 і не заперечував, щоб за нею було визнано право
власності на будинок АДРЕСА_1, за який вона йому та його брату
сплатила у 1997 році гроші, особисто йому сплатила 1400 доларів США.

ОСОБА_3 помер 06 квітня 2007 року.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, показання свідків і дослідивши додані докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність ), якщо
інше не встановлено цим Кодексом.

Як вбачається з довідки КП "БТІ міста Макіївки", домоволодіння
АДРЕСА_1 зареєстроване на ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за
законом від 30 листопада 1979 рок за № 361, посвідченого державним нотаріусом П"ятої
Макіївської державної нотаріальної контори.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.
6)

Померла ОСОБА_6 19 грудня 1990 року склала заповіт, який не відмінено і не змінено, яким належний їй будинок
АДРЕСА_1, вона заповіла у рівних частках своїм синам ОСОБА_3 та ОСОБА_4.(а.с.7).

Як встановлено у судовому засіданні, відповідачі спадщину після померлої ОСОБА_6
не приймали і будинок не переоформляли.

Вказана спадщина відумерлою не
визнана.

Згідно розписки від 23 листопада 1997 року ОСОБА_3 отримав гроші у сумі 1400 доларів США від ОСОБА_2 за будинок. (а.с. 10)

Згідно розписки від 29 листопада 1997 року ОСОБА_4отримав гроші у сумі 1400 доларів США від ОСОБА_2 за будинок . (а. с. 12)

Із розписки від 13 липня 1999 року видно, що ОСОБА_3 отримав гроші за будинок 350 доларів США від ОСОБА_2 (а.с. 11)

Згідно копії домової книги на будинок АДРЕСА_1. відповідач ОСОБА_3 виписався з названого будинку 14 травня 1999 року, а відповідач ОСОБА_4був виписаний з будинку у 1981
році. (а.с. 13)

Свідок ОСОБА_5. показала, що коли у 1993 році померла її сусідка ОСОБА_6,
то вона доглядала її будинок АДРЕСА_1, бо її сини жили десь у Дніпропетровській області. Вони хотіли будинок продати і казали їй ,
щоб вона знайшла покупців. її батько робив з батьком ОСОБА_2 і тому вона дізналася,
що продається будинок і звернулася до неї у 1996
році. Вона подзвонила синам померлої власниці
будинку, вони приїхали і домовилися з позивачкою, що продадуть їй будинок за
приблизно 4 000 доларів. У кінці 1996 року позивачка вже заселилися у будинок ,
а гроші віддавала частками, вона постійно живе у цьому будинку,
вже повністю його перебудувала, застелила
двір, зробила парове опалення, душ, зливну яму і таке інше. Позивачка
відкрито володіє будинком і вона не знала, що у відповідачів щось не

3

зладиться з документами на будинок.
Гроші за будинок вона всі сплатила і їздила до відповідачів і ті віддали їй документи, а вона будинок не може по цим
документам оформити.

Свідок ОСОБА_7 показала, що у будинку АДРЕСА_1 після смерті у 1993 році бабки ОСОБА_6 проживала один час її онука, яка
залишила їй ключі від будинку. У березні 1997 року
прийшла ОСОБА_2 і сказала, що буде вселятися у
будинок, що вона домовилася за купівлю цього будинку і мала дозвіл у ньому жити, що вона і зробила і з того часу позивачка постійно
проживає у будинку, гроші виплатила за будинок, користується
ним відкрито, зробила ремонт капітальний. А зараз вони дізналися, що сини після смерті матері не переоформили документи на
будинок і доручили це зробити ОСОБА_2, а з
документами щось не в порядку і тому вона вимушена
звернутися до суду.

Як вбачається з копій довіреностей, посвідчених нотаріально 11 грудня 2006 року ОСОБА_4, а 24 січня 2007 року ОСОБА_3 уповноважили ОСОБА_2 вести їх справи в усіх установах
України з усіма правами, з правом звернення
до суду , правом розписуватися за них і отримувати документи і так
далі (а.с. 8, 9)

Таким чином, судом встановлено, що позивачка добросовісно заволоділа майном - будинком АДРЕСА_1, оскільки фактично викупила цей будинок у спадкоємців померлої власниці
будинку ОСОБА_6

Крім того, встановлений факт і того, що протягом десяти років позивачка відкрито, безперервно володіє вказаним будинком і її
право ніким не оскаржується, а тому вона набула право власності на цей
будинок.

За таких обставин, позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню у повному обсязі.

На   підставі
викладеного,   ст.ст.   328,
344   ЦК   України, керуючись
ст. ст. 212-215
ЦПК України,

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на жилий будинок по набувальній
давності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на жилий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Гірницький районний суд м.
Макіївки шляхом подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення заяви про його оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або у порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.