УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року місяця листопада дня 21 колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,  судді                                            Іващенко
В.В.

Суддів                                                                  Летягіної
О. В.

Мельник Т. О.

При
секретарі                                                      Архаровій
К.К.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  гаражно-будівельного
кооперативу „Плато" про відшкодування збитків та моральної шкоди,

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1,

на заочне
рішення Залізничного районного суду АР Крим від 07 вересня 2007 року,

встановила:

у січні
2005 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
Гаражно-будівельного кооперативу „Плато" про відшкодування збитків
та моральної шкоди.

Позов
мотивовано тим,  що він зі свого
матеріалу за домовленістю з відповідачами у 1998 році побудував кабельну
електролінію 0, 4 Кв по 5-й вулиці у ГБК „Плато" по вул.  М.  Жукова у м.  Сімферополі як спеціаліст зі спеціальною
освітою та стажем електромонтажних робіт. З 1998 року по 2004 рік відповідачі
розпоряджуються електролінією за своїм розсудом та підключили до неї коло 30
гаражів сусіднього ГБК „Восход",
коло 10 гаражів протилежного боку 5-ої вулиці ГБК. Згідно з актом звірки
між сторонами від 13.08.2004 року позивачеві було сплачено 2790 гривень за
виконані роботи. Залишок невідшкодованих збитків складає 1010 грн.,  а з урахуванням індексу інфляції сума
відшкодування матеріальних та трудових витрат складає 2510 гривень. За період
2004-2005 р. р. ОСОБА_2 3гідно з актом звірки від 15.08.2005 року зібрав з
володільців гаражів 4240 гривень,  але
добровільно відшкодувати визнану ними заборгованість відповідачі відмовляються.

Заочним
рішенням Залізничного районного суду АР Крим від 07 вересня 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає
заочне рішення суду незаконним,  оскільки
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,  просить його скасувати.

Апелянт
вказує на те,  що факт існування
договірних відносин між ним та ГДК „Плато" від 10.10.1998 року
підтверджується актом прийому виконаних робіт,
у якому вказано,  що роботи
виконані на суму 3800 гривень.

Апелянт
вважає,  що факт заборгованості ГДК перед
ним підтверджується: актом прийому виконаних робіт; актом звірки від 13.08.2004
року; показаннями голови ГДК „Плато" ОСОБА_2,  робітниками міліції; висновками судебно -
технічної експертизи.

Справа №
22-ц-7056/2007р.               Головуючій
в 1 інстанції: Уржумова Н.В.

Доповідач: Іващенко  В.В.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши
доповідача,  пояснення представника
позивача,  відповідача,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не є обгрунтованою і не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у
позові,  суд виходив із того,  що не встановлено як наявності договірних
відносин між ОСОБА_1 і ГБК „Плато",
так й порушення його прав з боку відповідача.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають обставинам справи,  грунтуються на правильному визначенню
характеру і змісту виниклих між сторонами правовідносин,  правильній оцінці наданих сторонами доказів.

Колегія
суддів вважає хибним довід апеляційної скарги про те,  що наявність договору підряду,  укладеного між сторонами у 1998р.
підтверджується актом прийому виконаних робіт; актом звірки від 13.08^.2004
року; показаннями голови ГДК „Плато" ОСОБА_2,  робітниками міліції; висновками
судебно-технічної експертизи,  оскільки
п.2 ч.1  ст.  44 ЦК
України ( у редакції 1963р.) вимагає дотримання сторонами тільки письмової
форми укладення договору,  а недотримання
такої форми позбавляє сторони права у випадку спору,  посилатися на показання свідків.

Суд
першої інстанції правильно відповідно до вимог ч.2  ст.  59
ЦПК України оцінив надані сторонами докази: обставини справи,  які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування,  не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких
обставин суд дійшов правильного висновку про недоведеність наявності договірних
відносин сторін та відсутності правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи,  що рішення суду ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не свідчать
про їх неправильність,  колегія
суддів,  керуючись ч.1  ст.  308
ЦПК України,  відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись
ст.   ст.
303,  304,  308 ч.1,
314,  315 Цивільного
процесуального Кодексу України,  колегія
суддів,

ухвалила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Залізничного районного суду АР Крим від 07 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Справа №
22-ц-7056/2007р.               Головуючій
в 1 інстанції: Уржумова К.В.

Доповідач: Іващенко В.В.