Справа № 2-120/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Смт. Стара
Вижівка                                                                                         1
червня 2007 р.

Старовижівський
районний суд Волинської області

під головуванням: голови суду
Кошелюк Л.О. при секретарі Бондар Т.М. за участю пр-ка позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (вона ж
і відповідачка)

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара
Вижівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у
порядку успадкування будинковолодіння,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_3, яка проживала у власному будинку у АДРЕСА_1 разом з сім'єю дочки
(тобто, сторонами по справі). При житті нею складено заповіт у користь внука,
ОСОБА_1, який прийняв спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем, але не
виготовлено правовстановлюючих документів на будинковолодіння. Через що позивач
не може отримати свідоцтва про право на спадщину на це будинковолодіння у
держнотконторі.

Позивач просить визнати за ним право власності на
спадковий будинок.

У судовому засіданні пр-к позивача
(вона ж і відповідач) ОСОБА_2 позов підтримала і пояснила, що батьки побудували
будинок у кінці 40-х років. Мали 5-ро дітей, з яких лише вона з сім'єю
проживала з ними. При житті батьків, за їх допомогою, добудувала кімнату з
верандою та батьки обложили будинок цеглою. Батько помер у 1994році, а мати
ІНФОРМАЦІЯ_1Матір'ю складено заповіт у користь внука.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний.

У відповідності зі ст. 1220,1223,1233,1268 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок смерті особи Право на спадкування мають особи,
визначені в заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Судом встановлено з пояснень
сторін, щоОСОБА_3 і ОСОБА_4 у період шлюбу у кінці 40-х років побудували
будинок у АДРЕСА_1, де проживали з сім'єю дочки, ОСОБА_2, на день своєї смерті.
Мали 5-ро дітей. Позивачка допомагала батькам у добудові додаткової кімнати і
веранди до цього будинку, а оздоблювальні роботи виконував її син ОСОБА_5 на
якого мати зробила заповіт у 2000р. З

-2-

членів сім'ї, проживаючих у будинку, на спадщину ніхто не претендує. Батько
помер у 1994 році, а
мати - ІНФОРМАЦІЯ_1

Наведені обставини стверджуються слідуючими доказами:
копією паспорта позивача; свідоцтвом про смертьОСОБА_3; заповітом від 15.11.2000р., який
не змінено і не відмінено; довідкою селищної Ради, що позивач і відповідачка
проживали разом зі спадкодавцем на день смерті та техпаспортом на ім'я позивача на
цей будинок; повідомленням держнотконтори, що за прийняттям спадщини ніхто не
звертався.

З врахуванням викладеного позов
підставний бо згідно зі ст. 328
ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Керуючись ст.ст.
10,60,212-213 ЦПК
України, ст. ст. 1220,1223,1233,1268
ЦК України,

суд,

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати право
власності на житловий будинок з господарською спорудою, що знаходиться у
АДРЕСА_1, у порядку успадкування (
після смертіОСОБА_3) за ОСОБА_1

Рішення набирає законної сили через
10 днів з дня
проголошення, якщо протягом цього часу не поступить заява до апеляційного суду
Волинської області через Старовижівський райсуд
про апеляційне оскарження та послідуюча апеляційна скарга протягом 20 днів.

ГОЛОВА
СУДУ                                       Л.О.КОШЕЛЮК