Категорія     212                                                                                     інстанції
Доповідач Соколан Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25      жовтня
2007 року   Колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних   справах Апеляційного
суду Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Барильської А.П.

Суддів - Соколан
Н.О., Ляховської І.Є.. при секретарі - Чубіній А.В. за участю   позивача - ОСОБА_1

та його
представника - ОСОБА_2

представника
відповідача

Відділення Фонду -ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Кривому Розі цивільну справу за
апеляційними скаргами відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі, ОСОБА_1 на
рішення Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 17 травня 2007 року за позовомОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі про перерахунок сум
відшкодування шкоди,  страхових
виплат,  стягнення заборгованості по
відшкодуванню шкоди та страховим виплатам,
стягнення компенсації втрати частини відшкодування шкоди у зв'язку із
порушенням термінів її виплати,
стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду,  -

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2005 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі ( надалі - Фонд соціального
страхування) про перерахунок та стягнення недорахованої суми страхових виплат.

В
подальшому позивач уточнював позовні вимоги і просив суд стягнути з Фонду
соціального страхування недоплату по щомісячним страховим виплатам у розмірі
20899 грн. 54 коп.3а період з 01.09. 2002 року по 01.05. 2007 року і починаючи
з 01.02. 2007 року.,  стягувати щомісячні
страхові виплати в розмірі по 624 гр.30 коп. безстроково,  або до зміни обставин,  що тягнуть за собою перерахунок.

Рішенням
Дзержинського районного суду від 17 травня 2007 року позов задоволений
частково,  на користьОСОБА_1 стягнуто з
Фонду соціального страхування - недоплату по щомісячним страховим виплатам в
сумі 10781 грн. 57 коп.3а період з 01.09. 2002 року по 01.05. 2007 року і починаючи
з 01.02.2007 року - щомісячні страхові виплати в сумі 452 грн. 39 коп.
довічно,  або до слідуючого перерахунку
згідно чинного законодавства.

В
апеляційній скарзі Фонду соціального страхування ставить питання про скасування
рішення суду і направлення справи на новий розгляд в той самий суд в зв'язку з
порушенням норм матеріального та процесуального права,  оскільки у Відділення фонду існує інтерес як
3-ї особи,  тому суд безпідставно залучив
Відділення Фонду до участі в справі
як   відповідача,    а
не  третьої  особи,
суд  необгрунтовано   відкоригував
суми

відшкодування
шкоди на коефіцієнти росту тарифних ставок та окладів; не дав належної оцінки
економічному обгрунтуванню застосування або не застосування коефіцієнтів
підвищення тарифних ставок і окладів; крім того неправильно застосував п.28
«Правил відшкодування шкоди,
застосувавши коефіцієнти 2, 5 та 1, 25,
оскільки у січні 1996 року,
червня 1997 року відбулася лише зміна структури заробітної плати;невірно
розрахував заборгованість відповідача з 2006 року та невірно вказав розмір
щомісячних страхових виплат з 01.03. 2006 року - 124,  84 грн.,
з 01.03. 2007 року - 147, 79 грн, ; судом невірно визначено початок для
перебігу строку позовної давності,  та не
надіслав відповідач)' ухвалу про відкриття провадження у справі.

ОСОБА_1 у скарзі ставить питання про скасування рішення та ухвалення
нового,  в якому прийняти до уваги
перерахунок частини втраченого заробітку за період з 01.07.1994 року при
підвищенні тарифних ставок на коефіцієнт 2.0,
та зобов'язати Фонд соціального страхування сплатити на його користь
недонараховані страхові виплати з 01.09.2002 року по 01.05.2007 року у розмірі
- 20899, 54 грн. та сплачувати з 01.05.2007 року по 624, 30 грн. щомісячних
страхових виплат до виникнення обставин,
що тягнуть їх перерахунок або припинення. Зокрема,  ухвалюючи рішення суд не дав правової оцінки
зазначеному у позові перерахунку частини втраченого заробітку за період з
01.07.1994 року,  коли ВАТ «КЗРК» на
підставі Постанови КМУ № 449 від 04.07.1994 року підвищило тарифні ставки на
коефіцієнт 2.0,  таким чином судом не
наведено мотивів про встановлення або відсутність фактів,  якими обґрунтовувались позовні вимоги та не
зазначено про прийняття або відхилення доказу необхідності застосування коефіцієнту
2.0. з 01.07.1994 року. Крім того,  судом
безпідставно застосовано строк позовної давності у три роки.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і
заявлених вимог,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга Фонду
соціального страхування підлягає задоволенню,
скаргаОСОБА_1 - частковому задоволенню,
а рішення суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд в
порядку п.5 ч. 1  ст.  311 ЦПК України з наступних підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється,
що позивач тривалий час працював на різних посадах в тому числі і
бурильником шпурів на шахті «Гігант» РУ ім.
Дзержинського ВО «Кривбасруда» (нині ВАТ «КЗРК»). У зв'язку з
профзахворюванням,  висновком ЛТЕК від
21.11.1989 року позивачеві було встановлено 30% втрати професійної
працездатності,  при повторних оглядах
ступінь втрати змінювався,  та з
24.11.1998 року встановлено 40% - безстроково.

У
зв'язку з частковою втратою працездатності позивачу провадились виплати
відшкодування втраченого заробітку,
однак ВАТ «КЗРК» при розрахунку виплат відшкодування шкоди були
застосовані не всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок та окладів,  які запроваджувались на підприємстві,  з приводу чого виник спір між сторонами.

Проте,  задовольняючи позов,  суд першої інстанції виходив з того,  що при перерахуванні позивачу сум страхових
виплат підприємство помилково взяло до розрахунку коефіцієнти росту реальної
середньої заробітної плати,  а не
встановлені спільними постановами дирекції і профспілкового комітету
підприємства коефіцієнти. У свою чергу Фонд соціального страхування також
продовжив виплату цих сум у неправильному розмірі.

Колегія
суддів з висновком суду першої інстанції,
щодо наявності підстав для перерахування щомісячних сум відшкодування
шкоди,  погодитись не може,  оскільки змінюючи розмір щомісячних
виплат,  суд не перевірив,  чи відбулося фактичне підвищення заробітної
плати по підприємству,  не витребував
відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за
оспорюваний період,  тобто за час виплати
відшкодування шкоди підприємством.

Відповідно
до пункту 28 Правил перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у
перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не

може бути більшим від середнього заробітку відповідного працівника (після
підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного
або у перерахунку на повний календарний місяць роботи.

Вирішуючи
спір суд не звернув уваги на зазначене положення й не з'ясував розмір
середньомісячного заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних
ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у
перерахунку на повний календарний місяць роботи,  та чи не буде перевищувати розмір відшкодування
нарахованого позивачу встановлені обмеження,
оскільки довідка,  яка долучена до
матеріалів справи (а.с.  32) не
відповідає вимогам п. 28 Правил....

Крім
того,  позивач ставив питання про
корегування середнього заробітку на коефіцієнти росту тарифних ставок та
окладів,  які запроваджувалися на
підприємстві ВАТ «КЗРК» для розрахунку йому суми відшкодування шкоди,  в тому числі і на коефіцієнт 2.0,  що введений на підставі Постанови КМУ № 449
від 04.07.1994 року,  проте здійснюючи
розрахунок сум відшкодування суд першої інстанції не надав правової оцінки
застосуванню чи не застосуванню вказаного коефіцієнту та не розглянув позовні
вимоги в цій частині.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що рішення суду ухвалене з порушенням норм
матеріального права,  та розглянуто не
всі позові вимоги,  тому підлягає
скасуванню в повному обсязі,  з
направленням справи на новий розгляд в той же суд.

Керуючись  ст.
303,  307,  п.5 ч.1
ст.  311,  313- 315ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі задовольнити,  апеляційну скаргуОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Рішення
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рога від 17 травня 2007 року  скасувати.

Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.