Машівський районний суд Полтавської області
Справа №2-12/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

26
червня 2007 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого
- судді                                                                 Кравець
С .В.

при
секретарі                                                                            Кульчицькій
І.М.

з
участю: позивача                                                                   ОСОБА_1

представника
позивача                                                           ОСОБА_2

відповідачів                                                                              ОСОБА_3

ОСОБА_4 ОСОБА_5

представника
відповідача ОСОБА_4                                    ОСОБА_6

представника
відповідача ОСОБА_3                                    ОСОБА_7

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_3,  ОСОБА_8,  третя особа - Машівська державна нотаріальна
контора про визнання права власності на Уг частину спільно нажитого майна та
виключення його зі складу спадкового майна,
та за зустрічним позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на Уг частину спільного майна та виключення його зі
складу спадщини,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2006р.
позивач ОСОБА_1  звернулася до суду з
зазначеним позовом посилаючись на те,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_9. Після його смерті залишилося спадкове
майно у вигляді домоволодіння в АДРЕСА_1,
розташоване на земельній ділянці площею 350 м.  кв.,  вартістю 36711 грн.,
кошти на рахунках № 915 512 139 в сумі 19212,  9 грн. і на рахунку № 915 52 44 в сумі 147
грн. в філіалі Ощадбанку № 5473 в смт.
Машівка,  автомобіль ВАЗ-21063
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
1987 року випуску,  вартість якого
становить^4055 грн.,  а всього майна на
суму 30562,  95 грн.,  що значиться за ним на праві особистої
власності. В дійсності все спадкове майно є її і померлого спільною сумісною
власністю,  оскільки з травня 1977 року
вони створили сім'ю і по 14.11.2001 року перебували в цивільному шлюбі,  вели спільне господарство,  а 14.11.2001 року зареєстрували шлюб. Все
спірне майно було придбане за їхні спільні кошти,  а тому просить суд визнати за нею право
власності на Уг частину всього спадкового майна,  оскільки його створення,  накопичення і придбання відбувалося в період
перебування у фактичних шлюбних стосунках.

22 січня
2007 року позивачка доповнила позовні вимоги і просить визнати за нею право
власності на Уг частину земельної ділянки площею 5,  86 га,
що посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю
від 26.06.1998 року.

18.04.2007
року ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_1  з
зустрічним позовом посилаючись на те,  що
все спадкове майно зареєстроване на померлого ОСОБА_9 створене під час
перебування ОСОБА_8 у шлюбі з ОСОБА_9,
оскільки в шлюбі вони перебували в період з 09.08.1964р. по 08.02.2000р.
Хоча рішенням Краснокутського районного суду від 20.12.1977р. шлюб між ними був
розірваний,  але юридичний наслідок у
вигляді припинення шлюбу настав лише 08.02.2000р.,  тобто в момент реєстрації його розірвання. За
вказаних обставин ОСОБА_8 просить визнати за нею право власності на спадкове
майно в розмірі Уг та виключити його зі складу спадкового майна.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1  та її
представник підтримують свої позовні вимоги і просять їх задоволити,  вимоги за зустрічним позовом не визнають в
зв'язку з безпідставністю. Відповідачі та їх представники позов не
визнають,  оскільки вважають,  що спадкове майно придбане не

2

під час
проживання у шлюбі ОСОБА_9 та позивачки,
крім цього їм невідомо,  що
позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з їх батьком в період з
1977 року. Представник відповідача ОСОБА_8
- ОСОБА_3 зустрічний позов підтримує,
наполягає на його задоволенні.Представник третьої особи - Машівської
державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився,  але направив суду заяву з проханням справу
слухати без його участі.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  показання свідків,  перевіривши матеріали справи та дослідивши
надані сторонами докази,  прийшов до
наступного висновку.Судом встановлено,
що 10 жовтня 2005 року помер ОСОБА_9,
що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.  5 т.1 ).09.08.1964 року нині покійний ОСОБА_9
зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 ( а.с.  48
т.3 ),  який рішенням суду від 20.12.1977
року був розірваний (а.с.  178 т.3
),  про що 08.02.2000р. видано свідоцтво
про розірвання шлюбу ( а.с.  32 т.3
).14.11.2001р. ОСОБА_9 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 ( а.с.  22 т.1 ).Спадкоємцями першої черги за
законом,  померлого ОСОБА_9 є: його
дружина - ОСОБА_1 та діти: ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_3,  які
звернулися з заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини ( а.с.  182 т.3 ).В період з 1987 року по 1998 рік
покійний придбав наступне майно: автомобіль ВАЗ-21063 державний номерний знак
НОМЕР_1,  який був придбаний 30.12.1987
року,  про що свідчить копія технічного
паспорта ( а.с.  14 т.1 ); земельну
ділянку площею 0,  35 га на території
смт.  Машівка для обслуговування житлового
будинку та ведення особистого підсобного господарства,  що стверджується копією Державного акту від
22.07.1998 року ( а.с.  20а,  21 т.1 ); кошти в сумі 18 662,  90 грн. на рахунку № 915 512 139 за період з
21.11.96р. по 15.09.1997р. та кошти в сумі 147 грн. на рахунку № 91 55 244 від
06.02.1998р. у філіалі № 5473 Ощадного Банку України ( а.с.  25-28 т.1 ); земельна ділянка площею 5,  86 га на території Машівської селищної ради
для сільськогосподарського виробництва,
що стверджується копією Державного акту від 26.06.1998 року ( а.с.  143 т.2 ); житловий будинок по АДРЕСА_1,  який був побудований в період з 1992 по 1997
роки ( а.с.  6-13,  17-18 т.1),
про що 15.04.1997 року було видано свідоцтво про право власності (
а.с.  15 т.1 ).На заперечення позовних
вимог ОСОБА_1  представник відповідача
ОСОБА_3 надав довідку від 11.06.2007р. видану начальником ВГІРФО Машівського РВ
УМВС на адвокатський запит про те,  що
покійний ОСОБА_9
в період з 1977 по 16.12.2005р. був прописаний за адресою ОСОБА_2,  а ОСОБА_1,
позивачка по справі,  з 1979р. по
2000р. прописана в АДРЕСА_2,  а з 2001 р.
зареєстрована по АДРЕСА_1 ( ах. 148 т. 3).Але вказана довідка,  істотно суперечить довідці від 09.02.2007р.
начальника Машівського РВ УМВС,  наданої
на запит суду в якій вказано,  що
ОСОБА_1  зареєстрована по АДРЕСА_1 з
15.07.2002р.,  а за період з 1977 року
щодо реєстрації неможливо дати інформацію в зв'язку з тим,  що документація зберігається 3 роки (
а.с.  184 т.2 ).За вказаних
обставин,  в зв'язку з істотними
суперечностями у вказаних довідках,  суд
не приймає їх до уваги,  як доказ
позовних вимог чи заперечень.З наданих архівних документів вбачається,  що рішенням виконкому Машівської селищної
ради від 18.10.1994р. ОСОБА_9 було надано земельну ділянку для будівництва
житлового будинку в смт.  Машівка по вул.  Панфілова ( а.с.  187 т.2 ). В переліку вказаних документів
міститься і довідка селищної ради від 04.03.1996р. видана покійному ОСОБА_9 про
те,  що в склад його сім'ї входить
дружина - ОСОБА_1 та теща - ОСОБА_10 ( а.с.
189 т.2 ).Проживання однією сім'єю з ОСОБА_1  та ОСОБА_10 підтверджується також довідкою
Машівського УЕГГ,  згідно якої по
особовому рахунку № 511 407 ОСОБА_9 пільги не надавались,  оскільки з 1996р. були надані членам його
родини: ОСОБА_10 та ОСОБА_1  ( а.с.  57 т.2 ).Спільне проведення будівництва
спірного будинку підтверджується копіями заяв позивачки про надання їй позики
для придбання будматеріалів в 1993 та 1994 роках та копіями квитанцій на
придбання будматеріалів (а.с.
137-138,  141,  143,
144 т. 1) та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_11  та ОСОБА_12 ,
які вказали,  що працювали на той
час в колгоспі,  і коли колгосп почав
будувати будинки,  розпочате будівництво
надавалося людям,  в тому числі і ОСОБА_9
Крім цього,  вони знали,  що в останнього була дружина ОСОБА_1
(а.с.  131,  132 т.3).В судовому засіданні свідки ОСОБА_13
та ОСОБА_14,  які є сусідками позивачки,  підтвердили факт проживання однією
сім'єю,  ведення спільного господарства
та будівництва будинку між нині покійним ОСОБА_9 та ОСОБА_1  на час початку будівництва по вул.  Панфілова в смт.  Машівка,
тобто десь з 1992 року. Сумнівів у тому,
що вони були чоловіком та дружиною у них не виникало.

3

Свідки
ОСОБА_15,  ОСОБА_16 ,  ОСОБА_17 пояснили суду,  що з 1977-1978 року знали ОСОБА_9 та ОСОБА_1
як чоловіка та дружину. На той час вони проживали в СУ-11 в одній
квартирі,  вели спільне
господарство,  разом їздили на роботу та
поверталися з неї. Сумнівів у тому,  що
вони були чоловіком та дружиною у них не виникало. Свідок ОСОБА_18,  яка працює завідуючою відділом РАЦС,  пояснила,
що ОСОБА_9 та ОСОБА_1 знала ще з 1977-1978 років,  оскільки у них поряд були огороди. До того
часу,  коли вони прийшли реєструвати шлюб
вона не знала,  що вони не були одружені.
Такі ж показання дав свідок ОСОБА_19,
який пояснив що сім'ю ОСОБА_19 знав з 1982 року,  оскільки почав разом працювати з
ОСОБА_9.  Сім'я була у них добропорядна,  відносини добрі.

Аналогічні
пояснення в письмово надані свідками ОСОБА_20
та ОСОБА_21 (a.c. 150-152 т.3).Факт проживання однією сім'єю ОСОБА_9 та
ОСОБА_1 підтверджується і вітальними листівками ( а.с.  171,
175,  176 т.3 ) в яких їх вітають зі
святами і датовані поштою в 1990,
1985,  1983 та 1982 роках і
направлені за адресою: АДРЕСА_3.Заперечуючи від первинного позову,  відповідачі вказали,  що згідно чинного на той час КпШС шлюб
припинявся з моменту реєстрації його в органах РАЦС,  а тому спірне майно,  вважається придбаним в період шлюбу ОСОБА_9
та ОСОБА_8,  позивачки за зустрічним
позовом.  Крім цього,  вказали,
що ОСОБА_1 до 1992 року перебувала у зареєстрованому шлюбі,  після чого стала вдовою ( а.с.  98 т.1 ).Суд,
не приймає вказане як довід заперечень,
оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_8,
спільно як подружжя не проживали,
оскільки він жив в Полтавській,  а
вона в Харківській області,  не вели
спільного господарства,  а тому спірне
майно спільно не придбавали. Вказане підтверджується і копією рішення
Краснокутського районного суду від 20.12.1977р.( а.с.  178-181 т.3 ),  згідно якого шлюб між сторонами
розірвано,  майно поділене. Крім
цього,  в описовій частині рішення
вказано,  що сторони спільно не
проживають,  відповідач перебуває у фактичному
шлюбі з іншою жінкою. Той факт,  що у
позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_8
є оригінал свідоцтва про одруження (а.с.
48 т.3 ),  суд вважає правового
значення по даній справі не має.Інших доказів того,  що ОСОБА_8 спільно придбала майно з ОСОБА_9 відповідачі не
надали,  чим не виконали вимог  ст.  10
ЦПК України,  відповідно до якої кожна
сторона повинна довести ті обставини,  на
які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.Оскільки спірне
майно було придбане в період з 1987 по 1998 рік,  суд вважає,
що до спірних відносин необхідно застосовувати положення ЦК
України,  1963 року,  який діяв на момент придбання спірного
майна.Відповідно до ч.1,  2  ст.
112 ЦК України,  1963 року - майно може належати на праві
спільної власності двом або кільком колгоспам ...,  або двом або кільком громадянам.
Розрізняється спільна власність з визначенням часток ( часткова власність ) або
без визначення часток (сумісна власність ).Згідно ч. 1  ст.  17
Закону України "Про власність" майно,
придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї,  є їх спільною сумісною власністю,  якщо інше не встановлено письмовою угодою між
ними.Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня
1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права
приватної власності» - передбачені Законом „Про власність" положення щодо
спільної власності громадян на майно,
надбане внаслідок їх спільної праці,
поширюється на придбання його як при веденні особистого підсобного
господарства,  в тому числі членами
колишнього колгоспного двору,  так і в
інших випадках.Відповідно до п.5 вказаної Постанови - при відсутності доказів
про те,  що участь когось з учасників
спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою чи меншою - частки
визначаються рівними.Згідно  ст.  2 Указу Президента України № 720/95 від
08.08.1995 року "Про порядок паювання земель,  переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну
частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського
підприємства...,  які раніше працювали в
ньому і залишаються членами зазначеного підприємства...,  відповідно до списку,  що додається до державного акта про право
колективної власності на землю.Відповідно до ч.2  ст. 12 Закону України «Про власність» -
громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному
виробництві,  індивідуальної праці,  підприємницької діяльності,  вкладення коштів у кредитні установи,  акціонерні товариства,  а також на майно,  одержане внаслідок успадкування або укладення
інших угод,  не заборонених законом.
Аналізуючи зібрані по справі докази,  суд
приходить до висновку,  що позовна заява
ОСОБА_1  підлягає частковому
задоволенню,  з визнанням за нею права
власності на 1/2 частину спадкового

4

майна та виключення його
зі складу спадкового майна,  а саме: на
автомобіль ВАЗ-21063 державний номерний знак НОМЕР_1; земельну ділянку площею
0,  35 га на території смт.  Машівка для обслуговування житлового будинку
та ведення особистого підсобного господарства; кошти в сумі 18 662,  90 грн. на рахунку № 915 512 139 та кошти в
сумі 147 грн. на рахунку № 91 55 244 у філіалі № 5473 Ощадного Банку України;
житловий будинок по АДРЕСА_1,  оскільки в
судовому засіданні достовірно встановлено,
що позивачка та покійний ОСОБА_9 з 1977 року до часу укладення шлюбу в 2001 році спільно
проживали,  вели спільне господарство та
спільно придбавали спірне майно,
ОСОБА_1  брала безпосередню
трудову участь та вкладала свої кошти в надбанні спірного майна,  що підтверджується письмовими доказами по
справі та свідченнями свідків,  а тому
вона мала рівне з ОСОБА_9
право на вказане майно та кошти.

В
задоволенні позову в частині визнання за позивачкою права власності на 1/2
земельної ділянки площею 5,  86 га на
території Машівської селищної ради для сільськогосподарського виробництва,  суд вважає слід відмовити,  оскільки вона придбана в результаті
індивідуальної праці,  тобто членства в
КСП ОСОБА_9,  а тому не може бути
об'єктом спільної сумісної власності.

В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8,
суд вважає слід відмовити за безпідставністю.Крім цього,  в судовому засіданні було встановлено,  що ОСОБА_9 був власником майнового паю
(а.с.  69 т. 1 ),  але оскільки він не був предметом спору,  то вказане питання судом не вирішувалось.Також,  в ході розгляду вказаної справи,  з метою забезпечення позову ухвалою суду від
16.02.2006р. було накладено арешти на рахунки ОСОБА_9 в ЗАТ КБ «Приват Банк» та відділенні
«Дім губернатора» в м.  Дніпропетровську
та квартиру АДРЕСА_2,  які не були
предметом спору,  а тому суд вважає,  що накладений арешт слід скасувати.Згідно
зі  ст.
88 ЦПК України судові витрати присуджуються стороні відповідно до
задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.Таким чином,  оскільки позивачкою ОСОБА_1  при подачі позову до суду сплачено судовий
збір в розмірі 51 грн.,  то він підлягає
стягненню на її користь з відповідачів. Але,
так як,  при подачі позову до суду
позивачка сплатила лише 51 грн. судового збору,
а не 1 % від розміру позовних вимог,
що складає 644,  41 грн.,  а тому з неї на користь держави підлягає
стягненню судовий збір в розмірі 335,  98
грн.,  - за позовну вимогу в задоволенні
якої їй відмовлено,  тобто про визнання
права на земельну частку в розмірі 5,  86
га та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі
15,  17 грн. Крім цього,  оскільки позов задоволено частково,  а тому витрати на правову допомогу (
а.с.  205 т.1,  98 т.3 ) понесені ОСОБА_1  підлягають стягненню з відповідачів на її
користь в розмірі 1221,  17 грн.З
відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі
277,  43 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 14,  83 грн.Але оскільки,  вимоги позивачки задоволені частково,  а тому витрати на правову допомогу понесені
відповідачем ОСОБА_3 підлягають стягненню з позивачки ОСОБА_1  на його користь в розмірі 505,  6 грн.Оскільки позивачці за зустрічним
позовом ОСОБА_8  в задоволенні позову
відмовлено,  то сплачені нею судові
витрати стягненню не підлягають. Але,
оскільки нею сплачений судовий збір в розмірі лише 310,  67 грн.,
а не 644,  41 грн.,  що становить 1% від розміру позовних
вимог,  а тому з неї на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в розмірі 333,
74 грн.На підставі викладеного,
керуючись  ст.   ст.
12,  17 Закону України "Про
власність",   ст.  2 Указу Президента України № 720/95 від
08.08.1995 року "Про порядок паювання земель,  переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і організаціям",   ст.
112 ЦК України,  1963 року,
п. п. 5,  8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 „Про судову практику у
справах за позовами про захист права приватної власності",   ст.
ст.  10,  11,
60,  88,  212, 213-215,
218 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_3,
ОСОБА_8,  третя особа - Машівська
державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину
спільно нажитого майна та виключення його зі складу спадкового майна
-задоволити частково.Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільно
нажитого майна: житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель
і споруд,  вартістю 19359,  9 грн. та 1/2 частину - 0,  175 га земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розташованих по
вул.  Панфілова,  18 в смт.

5

Машівка
Машівського району Полтавської області; 1/2 частину автомобіля ВАЗ-21063,  державний реєстраційний номер НОМЕР_1,  1987 року випуску на суму 2027,  5 грн.; Уг частину вкладу на рахунку № 915
512 139 в сумі 9331,  45 грн. та 1/2
частину вкладу на рахунку № 915 52 44 в сумі 73,  5 грн.,
що знаходяться в філіалі Машівського відділення №5473 Державного
Ощадного банку України та виключити дане майно та кошти зі складу спадкового
майна.В іншій частині позовних вимог - відмовити.Стягнути солідарно з
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_3,
ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 51 грн.
та витрати на правову допомогу в розмірі 1221,
17 грн.,  а всього 1272, 17
грн.Стягнути солідарно з ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_3,  ОСОБА_8 на користь держави судовий збір в
розмірі 277,  43 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 14,  83 грн.,
а всього 292,  26 грн.Стягнути з
ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 333,  74 грн.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 505, 6 грн.

В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на Уг частину спільного майна та виключення його зі
складу спадщини -відмовити.Стягнути з ОСОБА_8 судовий збір на користь держави в
розмірі 333,  74 грн.Скасувати накладений
ухвалою Машівського районного суду від 16 лютого 2006 року арешт на рахунки
ОСОБА_9 в Машівському відділенні філії «Полтавського головного регіонального
управління» ЗАТ КБ
«Приват Банк» за № 4627 0817 8167 2998 та № 2635 6600 5472 90 та
у відділенні «Дім губернатора» в м.
Дніпропетровську за № 4627 0817 9291 0049 та скасувати арешт на квартиру
АДРЕСА_2,  які не були предметом спору.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.