АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

23
жовтня 2007 року                                                                                                       м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого                                Сегеди СМ. ,

суддів:                                           Виноградової
Л.Є.,

Гайворонського
С. П.,

при
секретарі                               Шкрабак
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Малиновського районного суду м.
Одеси від 24 травня 2007 року,  у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  товариства з обмеженою відповідальністю
"Аналог" про стягнення суми боргу та витрат по виконавчому
провадженню,  треті особи,  які не заявляють самостійних вимог на стороні
позивача - ОСОБА_3,  ОСОБА_4,

встановила:

19.10.2000
року ОСОБА_2 3вернулась із зазначеним позовом до ОСОБА_1 та просила суд стягнути з останнього суму боргу у
розмірі,  еквівалентному 5 тис.  доларів США,
у зв'язку з тим,  що згідно
розписки від 18 березня 1996 року її чоловік ОСОБА_5  передав голові правління AT
„Аналог" ОСОБА_6 зазначену
грошову суму,  без зазначення строку
повернення.

Оскільки
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5  помер,  позивач ОСОБА_2,  звернулась до відповідача ОСОБА_1 з вимогою
про повернення їй,  як спадкоємниці,  вищевказаної суми грошових коштів,  однак в добровільному порядку ОСОБА_6
відмовився повернути кошти,
зазначаючи,  що кошти від
ОСОБА_5  отримував не він а акціонерне
товариство "Аналог",  головою
правління якого він на той час був.

Посилаючись
на зазначені обставини,  ОСОБА_2
3вернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу,
моральної шкоди та судових витрат.

В
подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_1 суму
боргу,  витрати,  пов'язані з виконанням попереднього заочного
судового рішення,  у сумі 540 грн.,  та судових витрат у сумі 275 грн. (т.2,  а.с. 360).

Відповідач
ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав з тих підстав,
що грошові кошти у сумі 5000 доларів США він отримував,  як представник акціонерного товариства
"Аналог",  і крім того від
ОСОБА_5,  не як з фізичної особи,  а як представника проектно-конструкторського
технологічного інституту "Спецтехоснастка" (надалі ГОСТІ
«Спецтехоснастка»),  який в подальшому
реорганізувався в однойменне відкрите акціонерне товариство. Виходячи із
того,  що правовідносини виникли між юридичними
особами,  просив у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити.

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Головуючий
у 1-й інстанції: Плавич 1.В.                                              Справа:
№22ц-3998/2007р.

Доповідач:
СегедаС. М.                                                                          Категорія:
ЦП: 18

2.

В ході
розгляду справи до участі у ній в якості співвідповідача було залучене ТОВ
"Аналог" (т.1,  а.с.
61-зв.),  яке є правонаступником AT
"Аналог",  а в якості
третіх осіб,  які не заявляють
самостійних вимог - діти ОСОБА_5  - ОСОБА_3 і ОСОБА_4
(т.2,  а.с.  315),
які також підтримали позовні вимоги ОСОБА_2.

Останнім
рішенням Малиновського районного суду м.
Одеси від 24 травня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені
частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за
договором позики у розмірі 25250 грн.,
суму сплаченого судового збору 275 грн.,
в задоволенні вимог про стягнення витрат,  пов'язаних з виконанням заочного рішення суду
від 26.09.2006 року було відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить
питання про скасування зазначеного судового рішення та ухвалення нового,  яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити у повному обсязі.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції,  заслухавши доповідача,  доводи апеляційної скарги,  судова колегія дійшла висновку про
необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи
судове рішення,  в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про стягнення витрат,  пов'язаних з примусовим виконанням заочного
рішення Малиновського районного суду м.
Одеси від 26.09.2006 року у сумі 540 грн.,  та яке було скасоване ухвалою того ж суду від
06.02.2007 року (т. 2 а.с.  348),  суд першої інстанції обгрунтовано виходив із
того,  що дані витрати не можна вважати
судовими і такими,  що стосуються спірних
відносин по даній справі.

Суд
першої інстанції дійшов вмотивованого і правильного висновку про те,  що згідно розписки від 18.03.1996 року про
отримання AT «Аналог» 5000 доларів США,  останнє
отримало кошти не від ПКТІ «Спецтехоснастка»,
а від її генерального директора ОСОБА_5,
як фізичної особи (т. 1 а.с. 6).

Зазначені
обставини підтверджуються як відсутністю у розписці печатки ПКТІ
«Спецтехоснастка»,  так і відсутністю
договірних відносин кредитування між зазначеними юридичними особами.

Посилання
в розписці додаткових анкетних даних ОСОБА_5,
як Генерального директора ПКТІ "Спецтехоснастка",  не може слугувати доказом участі у виниклих
відносинах ПКТІ "Спецтехоснастка".

Зазначені
обставини підтверджуються і іншими наявними у справі письмовими доказами,  а саме довідкою голови правління ВАТ
«Спецтехоснастка» від 12.12.2000 року про те,
що останнє ніякого кредиту на суму 5000 доларів США на користь AT
«Аналог» не надавало,  договору про
це не укладало і претензій з цього приводу до AT «Аналог»
не має,  а тому вищезазначену
розписку,  що була виявлена в сейфі
бувшого голови правління ОСОБА_5  після
його смерті,  передали його спадкоємцю -
дружині ОСОБА_2 (а.с. 18).

Доводи
відповідача ОСОБА_1 про
те,  що кошти він отримував не від
фізичної особи,  а від ПКТІ «Спецтехоснастка»
спростовуються як вищезазначеними обставинами,
так і відсутністю будь-яких доказів передачі 5000 доларів США з розрахункового
рахунку ПКТІ «Спецтехоснастка»,  або
іншим способом передачі зазначених коштів на користь ВАТ «Аналог».

Оскільки
судом безспірно встановлено,  що ОСОБА_2
є єдиним спадкоємцем ОСОБА_5,  та в
установленому законом порядку прийняла спадщину,  суд дійшов обгрунтованого висновку про
те,  що до ОСОБА_5. перейшло право вимоги
зазначених коштів від боржника.

Саме з
цих підстав AT «Аналог» 31.03.1999 року надало ОСОБА_2 письмове зобов,
язання про виплату їй зазначених коштів (т. 1 а.с. 7).

Разом з
тим,  судова колегія дійшла
висновку,  що судом був зроблений
помилковий висновок про те,  що боржником
в даному випадку є відповідач ОСОБА_6

3.

Так,  із тексту вищезазначеної розписки
вбачається,  що грошові кошти в сумі 5000
доларів США ОСОБА_5  передав саме AT «Аналог»
для організації виробництва абразивного матеріалу,  тобто для розвитку виробництва AT
«Аналог».

Крім
того,  із довідки АОЗТ «Аналог» від
05.04.2004 року вбачається,  що всі
кошти,  отримані за розпискою AT
«Аналог» від ОСОБА_5  у сумі 5000
доларів США,  були витрачені AT «Аналог»,  а не його керівником ОСОБА_6. (т. 1 а.с.  171).

Заперечення
позивача та третіх осіб проти стягнення грошових коштів з ТОВ «Аналог» з тих
підстав,  що в товаристві відсутні
належні кошти,  не можуть бути підставою
для відмови в стягненні грошових коштів з ТОВ «Аналог» і стягнення цих коштів з
ОСОБА_1

Судова
колегія зазначає,  що при ухваленні
судового рішення,  суд необгрунтовано
керувався нормами ЦК України,  в редакції
2003 року,  оскільки спірні відносини
виникли в період дії ЦК України,  в
редакції 1963 року,  а тому при вирішенні
судового спору,  відповідно до п. 4
прикінцевих та перехідних положень ЦК України,
в редакції 2003 року,  слід
застосовувати ЦК України,  в редакції
1963 року.

Судом першої інстанції правильно встановлено,  що правовідносини,  які виникли за розпискою,  не можна вважати кредитними,  оскільки не були передбачені нормами ЦК України,  в редакції 1963 року.

Тому
судова колегія погоджується з висновком суду про те,  що виниклі правовідносини належить розглядати
як позикові,  у зв'язку з чим вимоги
ОСОБА_5. підлягають задоволенню на підставі
ст.  ст.  161, 162,
374,  375 ЦК України,  в редакції 1963 року.

Зважаючи
на те,  що,  що у справі не вимагається збирання або
додаткової перевірки доказів,  обставини
справи встановлені судом повно і правильно,
але допущено помилку в застосуванні норм матеріального права - судове
рішення першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового,  про часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_5. і стягнення на її користь з ТОВ «Аналог» 25250 грн.,  що є еквівалентом 5000 доларів США по курсу
НБУ на день ухвалення судового рішення,
із розрахунку 100 доларів США = 505 грн.,  та судових витрат у сумі 252, 50 грн.,  що становить 1 відсоток від суми задоволених
позовних вимог.

В іншій частині
позовні вимоги ОСОБА_5.3адоволенню не підлягають.

Керуючись  ст.
88; п.2 ч.1  ст.  307; п.4 ч.1
ст.  309;  ст.
313; ч.2  ст.  314;
ст.  ст.  316; 317; 319 ЦПК України,  колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення
Малиновського районного суду м.  Одеси
від 24 травня 2007 року скасувати.

Ухвалити
нове рішення,  яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  товариства з обмеженою відповідальністю
"Аналог" про стягнення суми боргу та додаткових витрат,  треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
задовольнити частково,  та стягнути
з товариства з обмеженою відповідальністю "Аналог" на користь ОСОБА_2
суму боргу у розмірі 25250 грн.,  та
судові витрати у сумі 252, 50 грн.

В
задоволенні решти позовних вимог та позовних вимог до ОСОБА_1 відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту проголошення. суду
Одеської області:

підпис    СМ.  Сегеда

підпис                                                                                                     Л.Є.
Виноградова