Справа № 22Ц-1926     Головуючий в 1 інстанції Коляденко І.B.
Категорія                        Доповідач в 2 інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого
Юровської Г.В.,

суддів
Яворського М.А., Мережко М.В.

при
секретарі Якимець Ю.П. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 квітня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа-Переяслав-Хмельницька
державна нотаріальна контора про визнання права спадкування на грошові вклади,
визнання заповіту частково недійсним.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

Рішенням
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 квітня 2007
року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа-Переяслав-Хмельницька
державна нотаріальна контора про визнання права спадкування на грошові вклади,
визнання заповіту частково недійсним відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1
рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх
вимоги, посилаючись на порушення вимог матеріального та процесуального права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, після смерті
якої відкрилась спадщина і 31 травня 1994 року Переяслав-Хмельницького
міськдержнотконторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на
грошові вклади на ім"я ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 склав заповіт,
яким все своє майно заповів ОСОБА_2, яка 14 березня 2005 року звернулась до
нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Судом
також встановлено, що позивач неодноразово з 2002 року зверталась до суду з
позовами про право на спадщину, яка відкрилась після смерті матері, що
підтверджується рішеннями Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 18
вересня 2006 року та від 6 лютого 2002 року.

За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що ОСОБА_1 було відомо про
видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади після
смерті матері ще в 2002 році, а тому відповідно до вимог ст.ст.257, 260, 261 ЦК України строк
позовної давності сплив.

Поважних
причин для поновлення строку позовної давності позивач не навела, не
встановлено таких і судом. За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив в задоволенні позовних вимог про визнання права на грошові вклади та
визнання заповіту частково недійсним., незалежно від ступеня споріднення.

Посилання
в апеляційній скарзі на те, що строк звернення до суду нею не пропущений
спростовуються матеріалами справи і вищенаведеними доказами.

Інші
доводи апеляційної скарги є необгрунтованими і такими, що не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Оскільки
рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити
рішення суду без зміни.

Керуючись
ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської
області від 5 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з моменту її проголошення.