УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року                                                                    м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого:                                       Кукурудза
Б.І.

суддів:                                                  Соколовського
В.М. ,  Матківського Р.Й.,

секретаря:                                            Юрків
І.П.

з участю
адвоката:                              ОСОБА_1
,

сторін:                                                  представника
апелянта,  позивачки,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
виконавчого комітету Івано - Франківської міської ради на рішення Івано -
Франківського міського суду від 22 жовтня 2007 року,  -

встановила:

ОСОБА_2
звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Івано - Франківської міської
ради,  управління житлово - комунального
господарства Івано - Франківського міськвиконкому про визнання за нею права на
житлову площу та укладення договору житлового найму.

Управління
житлово - комунального господарства Івано - Франківського міськвиконкому подало
позов в суд до ОСОБА_2 про виселення з квартири.

Ухвалою
Івано - Франківського міського суду від 22 вересня 2007 року зазначені позови
об'єднані в одне провадження.

Рішенням
Івано - Франківського міського суду від 22 жовтня 2007 року позов ОСОБА_2
задоволено,  а у задоволенні позовних
вимог управління житлово - комунального

Справа №
22-ц-1455 /2007р.                       Головуючий
у 1 інстанції Островський Л.Є.

Категорія
29                                                  Доповідач
Кукурудз Б.І.

господарства Івано - Франківського міськвиконкому
відмовлено.

Не
погоджуючись з даним рішенням виконавчий комітет Івано - Франківської міської
ради оскаржив його в апеляційному порядку.

В
поданій скарзі зазначено,  що оскаржуване
рішення ухвалене без всебічного дослідження зібраних доказів по справі та з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просили
рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення,  яким відмовити ОСОБА_2 у задоволені позову.

Заслухавши
доповідача,  сторони,  їх представників,  дослідивши наявні докази по справі,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Суд
першої інстанції правильно встановив правовідносини,  що виникли між сторонами,  дійсні обставини справи та прийшов до вірних
висновків.

Основним
квартиронаймачем спірної квартири був покійний ОСОБА_3,  який дозволив ОСОБА_2 поселитися та
користуватися своєю квартирою.

Факт
проживання ОСОБА_2 у квартирі ОСОБА_3 та ведення з ним спільного господарства
було встановлено у судовому засіданні та підтверджено доказами по справі.

Зокрема,  з матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно проводили
поточний ремонт квартири,  придбали
побутову техніку,  оплачували комунальні
послуги.

Крім
того,  ОСОБА_2 проводила поховання
ОСОБА_3,  що підтверджується товарним
чеком на купівлю ритуальних товарів (а.с.
11).

Посилання
апелянта,  що ОСОБА_2 не проживала з
ОСОБА_3 у спірній квартирі та не вела з ним спільного господарства не знайшли
свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються матеріалами справи.

Згідно
вимог  ст.
ст.  64,  65 ЖК України члени сім'ї наймача,  які проживають разом з ним,  користуються нарівні з наймачем усіма правами
і несуть усі обов'язки,  що випливають з
договору найму житлового приміщення.

До
членів сім'ї наймача належать особи,
якщо вони постійно проживають з наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Наймач вправі вселити в займане ним приміщення інших осіб,  які як члени сім'і наймача,  набувають рівного з ним права користування
жилим приміщенням.

Судом
першої інстанції,  вирішуючи даний спір
між сторонами,  правильно
встановлено,  що відсутність письмової
згоди наймача на вселення,  на яку
посилається апелянт,  сама по собі не
свідчить про те,  що особа,  яка вселилася,  не набула права

користування
жилим приміщенням,  якщо за обставинами
справи безспірно встановлено,  що вони
висловлювали таку згоду.

З
урахуванням вищезазначеного справи колегія суддів вважає,  що ОСОБА_2 дотриманий встановлений порядок
вселення у спірну квартиру,  тому за нею
слід визнати права на дану житлову площу та право на укладення договору
житлового найму.

Відповідно
до змісту  ст.
ст.  10,  11,
58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності
сторін,  в межах заявлених вимог і на
підставі доказів,  наданих сторонами та
їх представниками,  оскільки апелянт
інших доказів,  які б дали підстави
задоволити його позовні вимоги,  не
представив,  то суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку.

При
таких обставинах,  оцінивши та повно і
всебічно дослідивши докази по справі,
колегія суддів вважає,  що рішення
суду першої інстанції є обгрунтованим та ухвалене з дотриманням норм матеріального
та процесуального права,  а доводи
апеляційної скарги не спростовують його законності та обгрунтованості.

На
підставі вищенаведеного,  керуючись  ст.
ст.  64,  65 ЖК України,   ст.
ст.  307,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу виконавчого комітету Івано - Франківської міської ради відхилити.
Рішення Івано - Франківського міського суду від 22 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно,  але може бути
оскаржена протягом двох місяців з часу проголошення у касаційному порядку
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.