Справа №5176                           Головуючий у 1
інстанції Хаустова Т.А.
23                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючої:
Ювченко Л.П.

Суддів:
Єлгазіної Л.П.,  Лук"янової С. В.

При секретарі:
Тума О.В.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 7 травня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та відшкодування
моральної шкоди.

Заслухавши суддю
- доповідача,  пояснення по справі,  перевіривши матеріали справи,  суд апеляційної інстанції,  -

ВСТАНОВИВ:

Апеляційною
скаргою ОСОБА_1  оскаржується рішення
Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 7 травня 2007
року,  яким відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків в результаті порушення цивільних прав та відшкодування
моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

З матеріалів
справи вбачається,  що в березні 2007
року ОСОБА_1  звернувся до суду зі
вказаним позовом,  мотивуючи його тим,  що 17 січня 2001 року Слов'янським міським
судом постановлено рішення, яким зобов"язано ВАТ „Слов'янський завод
„Буддеталь" видати ОСОБА_1  трудову
книжку з записом про роботу на даному підприємстві,  змінивши дату звільнення на 17 січня 2001
року. Цим же рішенням на його користь стягнуто середній заробіток за затримку
видачі розрахунку в сумі 4732грн та трудової книжки.

14 вересня 2001
року Слов'янським міським судом постановлено рішення про стягнення з ВАТ
„Слов'янський завод „Буддеталь" на користь позивача середнього заробітку
за затримку видачі трудової книжки-1494грн67коп.

31 жовтня 2003
року постановлено рішення тим же судом про видачу  трудової книжки з датою звільнення 29 квітня
2002 року та стягнення заробітку за час затримки видачі трудової книжки в сумі
2 945грн. Всього стягнуто за вимушений прогул з 1.04.1998р. по 29.04.2002р.
9171грн67коп.

Виконавчі
листи передані до Виконавчої служби Слов'янського міського управління юстиції.

Постановою
Донецького Господарського суду від 8 жовтня 2003 року підприємство ВАТ
„Слов'янський завод „Буддеталь" визнано банкрутом і відкрита ліквідаційна
процедура. Ліквідатором призначено приватного підприємця - ОСОБА_2, якому
10.07.2004р. позивач подав заяву щодо виконання рішення суду ,  та отримав трудову книжку з відповідними
записами та повідомлення що сума кредиторської заборгованості перед ОСОБА_3
віднесена до шостої черги погашення заборгованості,  але не була погашена у зв"язку з
недостачею коштів для погашення даної черги заборгованості.

Вважає,  що ОСОБА_2 порушив  ст. 31 Закону України. „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", незаконно
постановив його борг до шостої замість другої черги,  тому не отримав позивач заборгованість по
зарплаті. Вважає,  що діями ОСОБА_2
порушені його права,  просив стягнути
шкоду у вигляді не отриманих сум- 9171грн67 коп і спричинену йому моральну
шкоду в сумі 10000грн.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав,  вважає свої дії
правомірними. Згідно рішення суду від 17.01.2001 року,  він отримав виконавчий лист у грудні 2003
року. Частково виконав рішення суду,
видавши нову трудову книжку ОСОБА_1 Відповідно до  ст. 31 ЗУ „Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" інші вимоги були віднесені до інших
кредиторських вимог (шостої черги) у зв"язку з тим,  що ставилось питання не стягнення
зарплати,  а фактично-стягнення штрафних санкцій.

Відмовляючи в
позові ОСОБА_1 ,  суд першої інстанції не
встановив фактів порушення прав ОСОБА_1
діями відповідача ОСОБА_2 Суд перевірив доводи ОСОБА_1  і встановив,
що

Постановами
Слов"янського міськрайсуду Донецької області від 24.02.2006р.,  28.08.2006р.,
4.04.2006р.,  23.10.2006р. були
перевірені скарги ОСОБА_1 ,  були
скасовані Постанови про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 та
являлись підставою для додаткових перевірок фактів,  викладених ОСОБА_1

Відповідно до
Постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 18 листопада 2006
року,  в порушенні кримінальної справи
щодо ОСОБА_2 відмовлено у зв"язку з відсутністю в його діях складу
злочину. Перевіривши заяву ОСОБА_3 слідчі органи зробили висновок,  що його права не були порушені,  що йому за рішеннями судів стягнена не
компенсація за несвоєчасно виплачену зарплату,
а лише штрафна санкція за невиконання зобов"язання підприємством.

Суд першої
інстанції встановив,  що на користь
позивача ОСОБА_1  було стягнено з ВАТ
„Слов'янський завод „Буддеталь „ середній заробіток за час затримки видачі
трудової книжки 9171грн67коп. Перевіряючи черговість задоволення вимог
кредиторів банкрута відповідно до  ст. 31
Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" суд дійшов висновку,  що
вимоги позивача ОСОБА_3 були віднесені до шостої черги задоволення вимог
кредиторів відповідно до  ст. 31
вказаного закону,  встановивши,  що вказані суми не є зарплатою,  а відноситься до відшкодування,  компенсації за затримку видачі трудової
книжки,  є штрафною санкцією для власника
і відносяться до „ інших" вимог встановлених  ст. 31 названого Закону.

Тоді як п.1 ч.1)
„ б"  ст. 31 вказаного ЗУ встановлює
черговість задоволення вимог кредиторів при одержанні коштів від продажу майна
банкрута,  - в першу чергу
задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із зарплати. Стягнені за
рішенням судів позивачу ОСОБА_1  суми не
відносяться до таких.

В позові ОСОБА_3
про стягнення моральної шкоди також обгрунтовано відмовлено,  суд не встановив факт спричинення позивачу
такої шкоди діями відповідача.

Рішення суду
постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права,  підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись  ст.
ст. 307, 308,  314,  315 ЦПК України,  суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Слов"янського міськрайонного суду
Донецької області від 7 травня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала може бути
оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України.