Справа №7-50/2007 p.
районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 травня 2007 року Центральний
районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого -                                                                                            судді
Подзігун Г.В.

при секретарі                                                                                               Вельдяєвій
Л.М.

за участю прокурора                                                                                    Круш
Т.О.

позивача                                                                                                       ОСОБА_1

відповідачки                                                                                                ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Миколаєві цивільну справу за позовом Прокурора Миколаївської області, який
діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про виселення та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор
звернувся до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 із позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, в якому просив вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1, виселити із
вказаної квартири відповідачів та зобов'язати відповідачів не створювати
ОСОБА_1 перешкод в користуванні квартирою.

У судовому
засіданні від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якої
позивач просить виселити з квартири лише ОСОБА_2, посилаючись на непроживання у спірній квартиріОСОБА_4 та
ОСОБА_3 При цьому позивач надав заяву про відмову від позову у частині позовних
вимог про виселення із квартири ОСОБА_3 таОСОБА_4, яка прийнята судом та
провадження у справі у цієї частині позовних вимог закрито.

Позовні вимоги у
частині вселення у квартиру та виселення з неї ОСОБА_2 позивач підтримав та
просив про задоволення позову, посилаючись на обставини, що вказані у позовній
заяві.

Прокурор позов підтримала.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала.

Третя особа КЖЕП
„Соляні" свого представника до суду не направила, надала заяву про розгляд
справи у відсутність представника, заперечень проти позову не надано.

Третя особа
Служба у справах неповнолітніх свого представника до суду не направила,
заперечень проти позову не надходило.

Третя особа
ОСОБА_5 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час
та місце справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.

Ухвалою суду
справа розглянута у відсутність третіх осіб, оскільки у справі достатньо даних
про права та взаємовідносини сторін.

Вивчивши доводи
позову, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом
встановлене наступне.

Як вбачається із
матеріалів справи, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним братом ОСОБА_5

Рішенням
виконкому №83 від 12.10.2001 року ОСОБА_5 був
призначений опікуном над неповнолітнім ОСОБА_1

Згідно свідоцтва
про право власності від 04.12.2033
року квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у рівних
частках.

25.02.2000 року ОСОБА_5 зареєструвався у спірній квартирі . 30.09.2005 року у квартирі
зареєстрований ОСОБА_1

Як пояснив
позивач, відповідачка безпідставно вселилася до спірній квартири, та стала
перешкоджати проживанню власників, внаслідок чого він та третя особа ОСОБА_5 із
квартири виселилися.

Відповідачка
підтвердила факт свого вселення у квартиру та виселення із неї ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, посилаючись на договір купівлі-продажу спірної квартири,
якій був укладений у 2003
році між її синомОСОБА_4 та власниками квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Однак доводи
відповідачки суд до уваги не приймає, оскільки рішенням Центрального суду м.
Миколаєва від 01.08.2006
року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1
про визнання договору купівлі-продажу спірної квартири дійсним відмовлено.

Враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для проживання у
вищевказаній квартирі відповідачки. Тому у відповідності із ст. 98 ЖК вимоги позову
у частині виселення ОСОБА_2 із спірній квартирі підлягають задоволенню.

Щодо позовних
вимог у частині вселення позивача у вищевказану квартиру, на підставі ст.151 ЖК
України суд вважає їх також підлягаючими задоволенню.

Щодо позовних
вимог про зобов'язання відповідачки не створювати ОСОБА_1 перешкод в
користуванні квартирою, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають у зв'язку
із безпідставністю.

Таким чином позов піддягає частковому задоволенню. У
відповідності зі ст. 88 ЦПК
України, із відповідачки на користь держави підлягають стягненню судові витрати
у розмірі 17 грн. 00 коп. Керуючись
ст. ст. 8,10,30,212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ: Позов       Прокурора Миколаївської області, який
діє    в інтересах неповнолітнього  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2
про виселення та вселення  - задовольнити
частково.

Вселити  ОСОБА_1
до квартири АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2
із квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 17 грн. 00 коп.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви з
надісланням особою, яка її подає, копії апеляції до апеляційної інстанції.

Суддя  Подзігун Г.В.