Справа № 2-651/2007 року
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17
травня 2007
року                                                                                 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючого-судді:                       Барашкова В.В.

при секретарі:                           Шевчук І.Ю.

за участю сторін та представників
сторін: ОСОБА_3 - представник
позивачки.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Івано-Франківську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, згідно з яким представник позивачки
просить постановити рішення, яким визнати
ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,
квартирою АДРЕСА_1,
мотивуючи свою позицію тим, що 07.10.2000 року позивачка по даній справі ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем по справі
ОСОБА_2. Від спільного проживання у них в 2002
році народилася дочка ОСОБА_4.
07.09.2001 року мати позивачки по даній справі ОСОБА_5 купила квартиру АДРЕСА_1, яку 12.10.2001 року подарувала позивачці по даній справі ОСОБА_1. Після того позивачка вселилася в
спірну квартиру, в квартиру також
вселився відповідач по даній справі ОСОБА_2 та їх неповнолітня дочка і зареєструвалися на вказаній житловій площі. У
зв»язку із тим, що подружнє життя у них не склалося, то шлюб між ними було
розірвано в 2006 році.
Проте вже з 2004 року
відповідач у спірній квартирі не проживає,
добровільно знятися з реєстрації не бажає, суд, -

встановив :

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і
місце судового розгляду був повідомлений
належним чином. За таких обставин, керуючись ст.ст. 169,
224 ЦПК України, суд вважає, що в даному
випадку можна провести заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивачки не заперечує проти такого
розгляду справи.

Під час слухання справи свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що
вона мешкає по сусідству з позивачкою по
справі, з якою знайома з 2001 року.
В 2004 році
чоловік позивачки по даній справі
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 пішов із спірної квартири, забравши свої речі і
більше в квартирі не появлявся. їй
відомо проте, що плату за комунальні послуги проводять батьки позивачки і сама позивачка.

Окрім пояснень представника    позивачки
та свідка судом досліджені наступні письмові докази:

1. Копія Договору купівлі -
продажу квартири від 07.09.2001
року.

2.
Копія
Договору дарування квартири від 12.10.2001 року.

3.
Довідка
від 18.08.2006 року.

4.
Довідка
ЖЕО № 3 від
08.06.2006 року
.№ 172 5.Копія
сторінок паспорта ОСОБА_1

6..Копія рішення суду від 23.01.2006
року.

7.Копії квитанцій по оплаті за
комунальні послуги.

Заслухавши пояснення представника позивачки та свідка,
дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених
цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору
на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб,
які не мають цивільної процесуальної дієздатності),
в інтересах яких заявлено вимоги. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, перебуває на балансі ЖЕО №
3 і є у комунальній власності міста. 07.10.2000
року позивачка по даній справі
ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2. Від спільного
проживання у них в 2002 році
народилася дочка ОСОБА_4. Як
вбачається з Договору купівлі-продажу квартири від 07.09.2001
року мати позивачки по даній справі ОСОБА_1 -
ОСОБА_5 купила квартиру АДРЕСА_1, яку 12.10.2001 року подарувала своїй дочці, позивачці по даній справі ОСОБА_1. Після
того ОСОБА_1 вселилася в спірну квартиру, в
квартиру також вселився відповідач по даній справі ОСОБА_2 та їх неповнолітня
дочка і зареєструвалися на вказаній житловій площі. У зв»язку із тим, що подружнє життя у них не склалося, то в
2006 році,
шлюб між ними було розірвано. Проте вже з 2004 року відповідач у спірній квартирі не проживає,
добровільно знятися з реєстрації не бажає.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням,
внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла
втрачає право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні
вимоги є підставними і підлягають до задоволення.

Виходячи з вищенаведеного відповідно до ст. 72
ЖК України, ч.2 ст.405 ЦК України,
та керуючись  ст. ст. 208,209,212 - 218 ,224
- 232 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням -
задоволити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до
апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення подається
позивачем протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подачі заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву
про апеляційне оскарження не було подано.

У разі подання заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.