Справа № 22ц - 776 /2007 рік                                        Головуючий
у І інстанції Барков
44                                                                                  Судця-доповідач
УХВАЛА

іменем України

02 жовтня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області у складі:

головуючого:
Дяченка В.М. ,

судців:                                               Ігнатоля
Т.Г.,  Козлова О.М. ,

при секретарі
Лепеха А.С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі. справу за позовом ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управляння юстиції в
М. Маріуполі,  Спеціалізованого
державного підприємства „Укрспецюст" Міністерства юстиції України та
ОСОБА_2 про визнання недійсними прилюдних торгів,  акта проведення прилюдних торгів,  виселення та вселення за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя від 09 липня 2007
року

ВСТАНОВИЛА:

У січні
2007 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів
відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції в
м.  Маріуполі Донецької області (далі за
текстом - ДВС Жовтневого району),
Спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства
юстиції України (далі за текстом - СДП «Укрспецюст») та ОСОБА_2 про визнання
недійсними прилюдних торгів,  акта
проведення публічних торгів,  виселення
та вселення. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те,  що у провадженні ДВС Жовтневого району
знаходилося об'єднане виконавче провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2-964,  виданого 18
листопада 2003 року Жовтневим районним судом м.
Маріуполя,  та виконавчого листа №
2-3922 від 24 грудня 2003 року,  виданого
Приморським районним судом м.
Маріуполя,  яке було об'єднане
постановою державного виконавця ДВС Жовтневого району від 18 січня 2006 року.
Після цього постановою заступника начальнику державної виконавчої служби
Донецької області (далі за текстом -ДВС Донецької області) від 21 лютого 2006
року прийнято рішення про передачу виконавчого провадження № 5/30 по виконанню
виконавчого напису нотаріуса № 2805 від 07 листопада 2005 року про звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1. Ця квартира була реалізована на публічних
торгах 10 квітня 2006 року в той час,
коли вона перебувала під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі.
Вважала,  що ці торги були проведені з
порушенням її прав та вимог закону. Так,
виконавчі дії здійснювалися не за місцем знаходження спірної
квартири,  про ці дії їй,  як учаснику виконавчого провадження,  не повідомлялося та їй не було відомо ні про
оцінку майна,  ні про його продаж. Крім
того,  вважала,  що СДП «Укрспецюст» не мав права проводити ці
торги,  оскільки на день їх проведення
було ліквідоване. Більш того,  на цю
квартиру постановою слідчого від 17 січня 2005 року був накладений арешт. Тому
просила визнати недійсними публічні торги від 10 квітня 2006 року з продажу
квартири АДРЕСА_1,  виселити з неї
ОСОБА_2 та вселити її в цю квартиру.

Ухвалою
Приморського районного суду міста Маріуполя від 09 липня 2007 року в
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби
Жовтневого районного управляння юстиції в М. Маріуполі,  Спеціалізованого державного підприємства
„Укрспецюст" Міністерства юстиції України та Шамлі О.І. про визнання
недійсними прилюдних торгів,  акта
проведення прилюдних торгів,  виселення
та вселення відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати і постановити
нове рішення по суті позовних вимог,
яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі,  посилаючись на те,  що ухвала прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
зокрема,  в порушення ч.3  ст. 208 ЦПК України,  суд не постановив рішення по справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення позивачки ОСОБА_1,  яка
підтримала апеляційну скаргу,
заперечення відповідача Шамлі О.І. та представників відповідачів ДВС
Жовтневого району і СДП «Укрспецюст»,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає частковому
задоволенню,  а ухвала суду підлягає
скасуванню з таких підстав.

Відповідно
до п.3  ст. 312 ЦПК України,  розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції,  якщо останній
порушив порядок,  встановлений для його
вирішення.

Постановляючи
ухвалу суд виходив з того,  що постанова
від 21 лютого 2006 року про передачу виконавчого провадження за виконавчим
написом нотаріуса до ДВС Жовтневого району відповідає положенням  ст. 8 Закону України «Про виконавче
провадження» та Наказу Міністерства юстиції України від 17 травня 2004 року №
38/5 «Про затвердження порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з
одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи,  від одного державного виконавця до
іншого»,  а тому виконавчі дії за двома
виконавчими листами НОМЕР_1,  НОМЕР_2 про
стягнення з позивачки на користь ОСОБА_3 46496 грн. і ОСОБА_4 2375 грн.,  та виконавчим написом нотаріуса про стягнення
63143 грн. повинна була виконувати ДВС Приморського району на території якої
знаходиться спірна квартира,  а ДВС
Жовтневого району вправі була призначати та проводити прилюдні торги,  тому,
що відповідно до акту прийому-передачі,
затвердженому 22 лютого 2006 року заступником начальника ДВС Донецької
області,  матеріали виконавчого провадження
№ 5/30,  відкритого 02 лютого 2006 року
на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса від 07 листопада 2005 року
про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 були прийняті начальником ДВС
Жовтневого району Товмасян А.Є..

Згідно з
ч.ч.1, 3  ст. 15 ЦПК України,  компетенція судів щодо розгляду цивільних
справ полягає в тому,  що суди
розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,  невизнаних або оспорюваних прав,  свобод чи інтересів,  що виникають із цивільних,  житлових,
земельних,  сімейних,  трудових відносин,  а також з інших правовідносин,  крім випадків,  коли розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства,  в порядку
наказного ( ст. 102 ЦПК України),
позовного (розділ III ЦПК України),  так
і інших видів проваджень (окремого,
апеляційного,  касаційного,  провадження в зв'язку з винятковими
обставинами,  провадження в зв'язку з
нововиявленими обставинами).

2

Ця
справа розглядалась судом першої інстанції в порядку позовного провадження про
що свідчать ухвали судці та суду (а.с. 24, 26, 61) а також те,  що до суду було подано позовну заяву (
ст.  ст. 118, 119 ЦПК України),  а не скаргу( ст.  ст. 383, 384 ЦПК України).

В той же
час суд першої інстанції,  розглядаючи
позовні вимоги,  рішення не ухвалив,  постановив ухвалу в порядку  ст.
ст. 383-387 ЦПК України,  що не
може в позовному провадженні вважатись розглядом позовних вимог і вирішенням
справи по суті,  на підставі наступного:

Відповідно
до  ст. 208 ЦПК України,  судові рішення у позовному провадженні
викладаються у двох формах: 1)ухвали; 2) рішення.

У позовному провадженні,  відповідно
до ч.2 ст. 208 ЦПК України,  судом шляхом
постановления ухвал
вирішуються питання,  пов'язані з рухом
справи в суді першої інстанції,
клопотання та заяви осіб,  які
беруть участь у справі,  питання про
відкладення розгляду справи,  оголошення
перерви,  зупинення або закриття
провадження у справі,  залишення заяви
без розгляду у випадках,  встановлених
цим Кодексом,  вирішуються судом.

В той же
час в зазначеному провадженні,
відповідно до ч.3 ст. 208 ЦПК України,
судовий розгляд позову по суті закінчується ухваленням рішення суду.

В
роз'ясненнях,  наведених в п.П постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про судове рішення" від 29.12.76 року №11
(із змінами,  внесеними згідно з
Постановами Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.04.81 року,  №13 від 25.12.92 року,  №15 (від 25.05.98 року),  зазначається,
що судам необхідно враховувати,
що у формі рішення виносяться ті постанови суду першої інстанції,  якими справа вирішується по суті.

На
те,  що постановления зазначеної ухвали,  не можна вважати рішенням по цій справі,  вказує й те,
що,  відповідно до п.27 ч.1  ст. 293 ЦПК України,  окремо від рішення суду можуть бути оскаржені
в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо рішень,  дій або бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної виконавчої служби.

З
урахуванням викладеного,  колегія суддів
приходить до висновку,  що судом першої
інстанції постановлено ухвалу з порушенням порядку,  встановленого ч.3 ст. 208 ЦПК України для
вирішення справи по суті,  а тому ухвала
підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись  ст.
ст. 293ч.1п.27, 303, 307, 312 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
Приморського районного суду міста Маріуполя від 09 липня 2007 року скасувати і
справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання чинності шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.