Справа
№2-1744/13 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 серпня 2007 року
Голосіївський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
- Нєсвєтової Н.М.

при секретарі            - Присяжнюк Т.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Акціонерного банку
ІНФОРМАЦІЯ_1
до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення
відсотків за користування кредитом, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного
банку ІНФОРМАЦІЯ_1
про припинення зобов'язання за кредитним договором шляхом
зарахування зустрічних однорідних вимог, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про розірвання кредитного договору та стягнення
відсотків за користування кредитом у розмірі 4 597, 86 грн., мотивуючи свої
вимоги тим, що 26.09.2003 року між АБ ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір НОМЕР_1,
відповідно до умов якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі
91000 грн. 00 коп. на строк до 24 вересня 2010 року для придбання житла.

Постановою
Правління Національного банку України № 381 від 10.08.2004 року „Про
відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного банку ІНФОРМАЦІЯ_1
з 11.08.2004 року відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру
ліквідації АБ ІНФОРМАЦІЯ_1.

18.11.2006
року АБ ІНФОРМАЦІЯ_1
відправив на адресу ОСОБА_1 лист з повідомленням про
розірвання договору та вимогою повернути суму заборгованості за кредитом.
ОСОБА_1 повернула основну суму боргу за кредитним договором в розмірі 10600
грн. і частково сплатила відсотки за користування кредитом в розмірі 2059, 06
грн. Заборгованість яка залишилася не сплачена за користування кредитом
становить 4597, 86 грн.

Відповідачка
заперечуючи проти позову звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про
припинення зобов'язання за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних
однорідних вимог, посилаючись на те, що вона з 02.06.1997 року працювала у АБ
ІНФОРМАЦІЯ_1 на різних посадах та отримала кредит у розмірі 91000 грн. на строк
до 24.09.2010 року. За взаємним узгодженням із банком вибрала спосіб погашення
свого кредиту шляхом утримання з її щомісячної заробітної плати. Банк заяву
прийняв і приймав виконання у такій спосіб зобов'язання з погашення кредиту
протягом усього строку кредитного договору до дня її звільнення.

На день
звільнення з банку 13.09.2004 року вся сума нарахованої та невиплаченої їй
заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку була спрямована на
погашення заборгованості перед банком по кредитному договору, що становить 4620
грн. 33 коп. Крім цього 04.12.2006 року достроково в повному обсязі була
погашена заборгованість по кредиту в сумі 10600 грн.

Але
27.12.2004 року банк зробив корегуючи (зворотні) проводки у балансі банку, в
наслідок яких поновилась заборгованість за кредитом та з'явилась заборгованість
за відсотками, а у банку з'явилась заборгованість за невиплаченою заробітною
платою та компенсацією за невикористану відпустку в сумі 4620 грн. 33 коп..

29.12.2006
року була погашена сума відсотків у розмірі 2059,06 грн. Суму заборгованості в
розмірі 4597, 86 грн. вона просила зарахувати шляхом зарахування нарахованої та
не отриманої заборгованості по заробітній платі в рахунок погашення її
заборгованості по відсоткам у відповідності із заявою, яка написана 29.12.2006
року.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов
задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за користування кредитом
та відсотками в розмірі 4597 грн. 86 коп. Проти вимог по зустрічному позову
заперечував, посилаючись на те, що зарахування однорідних вимог призведе до
порушення прав інших клієнтів банку та його працівників в зв'язку з находженням
банку в процесі ліквідації.

Відповідачка
в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає їх такими, що не
відповідають дійсним обставинам справи. Зустрічний позов просила задовольнити,
шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вона є кредитором АБ
ІНФОРМАЦІЯ_1 по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та вивчивши письмові
докази, вважає, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 працювала у Акціонерному банку ІНФОРМАЦІЯ_1
з 02.06.1997 року на різних посадах. З 15.04.1999 року її
було призначено на посаду кредитного інспектора . 13.09.2004 року.

26
вересня 2003 року між АБ ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір НОМЕР_1, за яким
ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 91000 грн. 00 коп. на строк до 24 вересня
2010 року для придбання житла. Умови договору, настання строку виконання
зобов'язання за ними підтверджуються копіями відповідних угод, визнаються обома
сторонами і не оспорюються.

Відповідно
до вимог ст.526 ЦК
України зобо»язання повинні виконуватися належним вином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно
до вимог ч.1 ст.598 ЦК
України зобов»язання припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно
зі ст.599 ЦК
України зобов»язання припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Порядок
виконання альтернативного зобов»язання визначає ст.539 ЦК України, відповідно до якої альтернативним є
зобов»язання, в якому боржник зобов»язаний вчинити одну з двох або кількох дій.

Згідно
зі ст. 539 ч.1 ЦК
України, боржник має право вибору предмета зобов'язання,
якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не
випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Оскільки
ОСОБА_1 була працівником банку, за взаємним узгодженням із банком вона вибрала
спосіб погашення свого кредиту шляхом утримання з її щомісячної заробітної
плати. Банк приймав виконання у такій спосіб зобов'язання з погашенням кредиту
та утримував з 29.09.2003 року із нарахованої заробітної плати кошти для
погашення строкової частини кредиту до дня звільнення ОСОБА_1 (а.с. 58-63).

Постановою
Правління Національного банку України № 381 від 10.08.2004 року „Про
відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного банку ІНФОРМАЦІЯ_1
з 11.08.2004 року відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру
ліквідації АБ ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте ОСОБА_1 не була звільнена з роботи,
продовжувала виконувати свої обов»язки до 13.09.2004року.

25.08.2004
року ОСОБА_1 подала заяву до бухгалтерії банку, щодо погашення заборгованості
за кредитним договором за рахунок нарахованої, але не виплаченої заробітної
плати та компенсації за невикористану відпустку, що в сумі становить 4620,33
грн.

Наказом
НОМЕР_2 від 10.09.2004року ОСОБА_1 була звільнена з роботи ЗІ3.09.2004 року на
підставі ст.38 КЗпП України. Розрахунок при звільненні з нею не був здійснений.

Заборгованість
заробітної плати ОСОБА_1 на день звільнення, згідно довідки виданої Акціонерним
банком ІНФОРМАЦІЯ_1, становить 4620,33 грн. (а.с. 45).

Таким чином, судом встановлено, що на день звільнення 13.09.2004 року
ОСОБА_1, сума нарахованої та невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку була спрямована на
погашення заборгованості по кредитному договору.

Згідно
виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 26.09.2003 р. по 12.04.2007 р.
остаточне погашення кредиту було здійснено 4.12.2006 року в сумі 10600грн. /а.с.63
/

Разом з
тим, 27.12.2006 року АБ ІНФОРМАЦІЯ_1
було вчинено зворотні проводки у балансі банку, внаслідок
чого збільшилась заборгованість по кредиту ОСОБА_1 та з»явилася заборгованість
по відсоткам, тим самим банк не зарахував заборгованість по зарплаті в рахунок
кредиту.

На теперішній час заборгованість по заробітній платі в
сумі 4620,33грн. не виплачена.

29.12.2006
р. ОСОБА_1 було погашено суму відсотків по кредиту в розмірі 2059,06грн.

Відповідно
до вимог ст.601 ЦК
України зобов'язання припиняється зарахуванням однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом пред»явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Судом
встановлено, що решту відсотків в розмірі 4597,86грн., відповідно до вимог
ст.601 ЦК
України, позивачка просила зарахувати за рахунок
неотриманої заробітної плати, що підтверджується її заявою від 29.12.2006р., що
на думку суду є обґрунтованим та відповідає чинному законодавству.

Таким
чином, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 не має заборгованості по кредитному
договору, а тому, відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доводи
представника банку, щодо необхідності застосування до даних правовідносин
Закону України « Про банк та банківську діяльність», не можуть взяті судом до
уваги, оскільки правовідносини які виникли між сторонами щодо виконання умов
кредитного договору регулюються нормами ЦК України.

За таких
обставин, суд вважає , що зустрічний позов позивачки ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, а первісний позов АБ ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з вищевикладених підстав.

На    підставі    викладеного,    керуючись
ст.ст. 10,60,212,215     ЦПК  України,

ст.526,539,598,599,601 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову Акціонерного банку ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору від 26.09.2003
року та стягнення відсотків за кредитним договором- відмовити.

Зустрічний
позов ОСОБА_1 до Акціонерного банку ІНФОРМАЦІЯ_1 про припинення зобов'язання за кредитним договором від
26.09.2003 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог - задовольнити
повністю.

Зобов»язати
Акціонерний банк ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від
26.09.2003 року у розмірі 4597/ чотири тисячі п»ятьсот дев»яносто сім/
грн.86коп., нараховану але не виплачену ОСОБА_1 заробітну плату.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний
суд м.Києва протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів.