Справа : № 22ц-3994/07                                           Головуючий в 1
інстанції: Золотарьов І.Л.
: 21                                                             Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

02 жовтня 2007
року    Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого -
Заіки В.В.,

суддів-  Медведева
A.M.,
Фарятьєва C.O.,

при секретарі -
Самохіній І.Г.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Луганську цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Первомайську Луганської області на рішення Первомайського міського суду
Луганської області від 29 травня 2007 року за позовом ОСОБА_1до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м.  Первомайську Луганської області про стягнення
недонарахованих щомісячних страхових виплат,
-

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 2007 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до відповідача Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Первомайську Луганської області,
при цьому посилалась,  що
відповідачем,  щорічно при вирішення
питання про перерахунок страхових виплат,
які їй сплачуються у зв'язку з пошкодженням здоров'я на
виробництві,  у порушення вимог Закону,  який регулює ці перерахунки,  замість коефіцієнту зростання середньої
заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу
виконавчої влади з питань статистики,
запроваджувався коефіцієнт зростання середньомісячної реальної
заробітної плати,  що є неправильним та
призвело до зменшення розміру належних їй страхових виплат і недоплати за
період з 1 березня 2002 року по 1 березня 2007 року 5562 грн. 72 коп.
Добровільно відповідач не бажає провести належний перерахунок та доплатити йому
вказану суму. Посилаючись на зазначені обставини,  позивачка просила суд стягнути з відповідача
5562 грн. 72 коп.

Рішенням
Первомайського міського суду Луганської області від 29 травня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено.

В
апеляційній скарзі відповідач з рішенням суду не згоден,  вважає його таким,  що не відповідає вимогам закону,  просить скасувати і ухвалити нове
рішення,  яким у задоволенні позовних
вимог позивачу відмовити.

Заслухавши
доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  перевіривши обґрунтованість і
законність рішення суду першої інстанції та обговоривши доводи апеляційної
скарги,  судова колегія не знаходить
підстав для її задоволення.

Відповідно
до вимог ч.1  ст.  303 ЦПК України,  під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції.

Судом
встановлено,  що позивач у зв'язку з
стійкою втратою працездатності одержує щомісячні страхові платежі згідно Закону
України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату
працездатності",  які йому виплачує
відповідач.

У
відповідності зі  ст. 29 цього Закону
перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі
зростання в попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року.

Судом
встановлено,  що відповідачем,  починаючи з 1 березня 2004 року провадилися
перерахунки  страхових виплат кожного
року,  але при цьому відповідач виходив з
встановлених

Правлінням
Фонду ССНВ України коефіцієнтів
зростання середньомісячної реальної заробітної плати,  що вказаним Законом не передбачено.

Таким
чином,  суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про порушення прав позивача при перерахуванні страхових
виплат,  при цьому суд навів на
підтвердження своїх висновків докази,
які є у справі,  та які належним
чином досліджені,  послався на
Закон,  який регулює виниклі
правовідносини та привів відповідні розрахунки,
заперечень проти яких відповідачем не надано.

Посилання
відповідача про те,  що вони не могли
брати для перерахунку інші коефіцієнти,
ніж ті,  які встановлені Правлінням
Фонду ССНВ України,  тому що вони є
відділенням Фонду і тому повинні виконувати постанови його Правління,  на увагу не заслуговують,  оскільки ця обставина не звільняє відповідача
від виконання закону у тому вигляді,  в
якому він викладений.

Крім того,  положення постанов Правління Фонду ССНВ
України,  які приймалися з приводу
спірних коефіцієнтів,  починаючи з І
березня 2002 року,  та на які посилається
відповідач,  визнані недійсними,  що підтверджується копією постанови
Київського апеляційного господарського суду від 14 червня 2005 року та копією
ухвали Вищого адміністративного суду України від 6 вересня 2006 року.

За таких
обставин,  судова колегія вважає,  що рішення суду 1-ї інстанції відповідає
вимогам закону та матеріалам справи,  а
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду,  тому не можуть бути підставою для зміни чи
скасування рішення суду.

Згідно з
вимогами ч.1  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.
ст.  307,  308,
313,  314,  315,
317,  319 ЦПК України,  судова колегія судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Луганської області,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.  Первомайську Луганської області відхилити.

Рішення
Первомайського міського суду Луганської області від 29 травня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
апеляційного суду Луганської області набирає чинності негайно,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців після її
проголошення.