УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

7 серпня 2007
року                                                                                          м.
Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області в складі:

Висоцької В.І,
Олєйникової Л.С., Новодворської О.І,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного Фонду
України,Управління Пенсійного фонду у м.Ірпінь Київської області,Міністерства
праці та соціальної політики України про відшкодування матеріальної і моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду
м.Києва від 15 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду м.Києва від 21
березня 2005 року,

встановила:

У вересні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до відповідачів про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Зазначав,що 13 грудня 1983 року йому було відмовлено у призначенні
пільгової пенсії.Таку відмову позивач вважав незаконною,оскільки на час
звернення він мав 55 років і відпрацював 12 років і 6 місяців на виробництві з
шкідливими та важкими умовами праці,що давало йому право на оформлення пенсії
за віком на пільгових умовах за списком №2,затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р№ 1173 .Пенсія на загальних підставах
позивачу була призначена тільки з 22 серпня 1988 року Ірпінським відділом
соціального забеспечення по досягненню позивачем ІНФОРМАЦІЯ_1 років.

Також позивач зазначав,що тільки у липні 2004 року в
листі №10-Б22678/10 Міністерства праці та соціальної політики України,було
визнано за ним право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Посилаючись на вказане,позивач просив відшкодувати йому
неотриману пенсію за період з 12 вересня 1983 року по 22 квітня 1988 року в
розмірі 6972 гривні та моральну шкоду в сумі 10000 гривень.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 15 грудня
2004 р у задоволенні позову відмовлено.

№ 33ц -
1567кс07

Ухвалою апеляційного суду м.Києва від 21 березня 2005 року рішення
Печерського районного суду м.Києва від 15 грудня 2004 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення посилаючись на невідповідність висновків фактичним обставинам
справи,неправильне застосування судами норм матеріального права ,порушення норм
процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішень судів відсутні,
виходячи з наступного.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 15 грудня
2004 року та ухвалу апеляційного суду м.Києва від 21 березня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.