АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц -1949/2007 р.                                    Головуючий
41                                                                          Плужник Т.Ф.
апеляційній інстанції Корніенко Н.В.
УХВАЛА

іменем України

30
жовтня 2007 року                                 Колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                              Іваненко В.Д.

суддів                                         Корнієнко
Н В.. Сіренко
Ю.В.

при
секретарі                             Ковтун
Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ВАТ
«Черкасагроголовпостач» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від
21 березня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
«Черкасагроголовпостач» про внесення зміни в трудову книжку дати звільнення з
роботи,  видачу довідки про заробітну
плату,  стягнення вихідної допомоги,  моральної та матеріальної шкоди,  стягнення невиплаченої заробітної плати,  -

встановила:

1 грудня
2003 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВЛТ «Черкасагроголовпостач»
про внесення зміни в градову книжку дати звільнення з роботи,  видачу довідки про заробітну плату,  стягнення вихідної допомоги,  моральної та матеріальної шкоди,  стягнення невиплаченої заробітної плати

Свої
позовні вимоїн мотивує тим.  що вона з 24
січня 1992 рок) по 11
квітня 2002 року до звільнення за скороченням плаї} працювала провідним
інженером у відповідача.

На час
звільнення вона працювала секретарем дільничної виборчої комісії на платній
основі і звіт про її вивільнення і скорочення посади міському центру зайнятості
не подавався. Тому вважає наказ про звільнення незаконним.

Факт
незаконного звільнення зафіксований актом територіальної державної інспекції
праці.

Датою
звільнення вважає 17 червня 2002 року,
коли отримала від відповідача не донараховану заробітну плату та оплату
за час вимушеного прогулу до 17.06.2002 рок).

Відповідач
відмовив у внесенні змін в трудову книжку і видачі довідки про заробітну плату
за 2000-2002 рік. необхідної для подачі Пенсійному фонду для перерахування
пенсії.

Відповідно
до вимог  СТ. .44 КЗпП України при
звільненні відповідач не виплатив їй вихідну допомогу в розмірі 3 900 грн. -
дванадцять її середньомісячних зарплат,
що становила 325 грн.

За
період з 1.08.2001 року по 11.04.2002 року їй не донарахована зарплата в сумі 2
099, 27 грн. в зв'язку з пониженням посадової ставки згідно з наказом від
30.04.2000 року,  про що їй не було
повідомлено. Не виплачено 617.34 грн. за вимушений прогул за період з
11.04.2002 року по 7.06.2002 року (а.с. 125). Не доплачено 1 626, 73 грн. в
зв'язку з пониженням посадової ставки з листопада 2000 року по липень 2001 року
(а.с.  166, 170).

В
зв'язку із вказівками,  наданими
апеляційним судом при перегляді справи в апеляційній інстанції в ухвалі від 26
листопада 2004 року,  суд першої
інстанції при новому розгляді справи встановив,
що згідно ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.03.2005
року питання про скасування наказу №7к від 8.04.2002 року про звільнення з
посади ОСОБА_1,  про стягнення коштів за
вимушений прогул та про стягнення недорахованої заробітної плати за період з
1.08.2001 року по 11.04.2002 року,  було
предметом розгляду в суді. Спір по них вирішено,  а провадження закрито ухвалою суду від
17.06.2002 року в зв'язку з відмовою позивачки від позову. який вона подавала
29.04.2002 року.

Разом з
тим.  суд встановив,  що за період з 1.11.2000 року по 1.07.2001
року не донараховано позивачці вказану в позовній заяві суму 1 626.73 грн.

Згідно з
наказом №176-к від 30.08.2000 року. з 1 вересня 2000 року ОСОБА_1 встановлено
посадовий оклад в розмірі 325 грн. (а.с. 131). Про це також стверджено штатним
розписом,  затвердженим наказом №84 від
1.09.200 року,  де зазначено,  що провідному інженеру ОСОБА_1 встановлений
оклад 325 грн. (а.с.  15і,  152 зв.).

Проте,  судом невірно вказано кінцеву дату
нарахування,  якою є не 1.07.2001
року,  а 1.08.2001 року - 9-ть
місяців,  так як наступний перерахунок
зроблений з 1.08.2001 рогу (див. вище),
хоча суд при нарахуванні вважав недоплачену суму в тому числі і за
липень місяць

2001         року.

Апелянт
вірно помітив цю помитку суду,  але на
кінцевий результат при вирішенні позову в цій частині вона не впливе.

Суд визнав також
своїх рішенням дату
звільнення позивачки 17 червня 2002 рок'
оскільки їй були виплачені відповідачем кошти за вимушений прогул за період
з 7 червня по 17 червня 2002 року та в цей день був проведений з нею остаточний
розрахунок.

Проте з цим
судова колегія не погоджується.

Як
зазначалося вище,  згідно з наказом №5-к
від 26.02.2002 року ОСОБА_1 надавалася відповідачем відпустка без збереження
заробітної плати з 26 лютого по 10 квітня

2002         року включно (а.с. 43) і згідно з іншим
наказом відпустка була продовжена з 11 по 30

квітня
2002 року (а.с. 46).

Оскільки
в період з 30 квітня по 3 7 червня 2002 року позивачка у відповідача не
працювала,  будь-яких даних щиро
перебування на лікарняному чи то на роботі нею не надано,  то днем звільнення слід вважати не 11
квітня,  а 30 квітня 2002 року.

Крім
того,  як видно з запису у трудовій
книжці,  згідно протоколу №7 від
12.06.2002 року позивачка з 15 червня 2002 року вже була прийнята на посаду
голови дільничної виборчої комісії №3 (а.с. ! 28).

Що
стосується зобов'язання відповідача вида і и позивачці довідку про заробітну плату за 2000 - 2002
роки,  з відображенням фактично отриманих
нею грошових коштів,  то і в цій частині
рішення с законним
та обгрунтованим і відповідач в цій частині рішення не оскаржує,  оскільки в ньому зазначено,  що відображають всі суми,  які необхідно внести в довідку та те,  що вони фактично виплачені позивачці (а.с.
67. а.с. 4 рішення).

Відносно
поновлення процесуального строку звернення позивачки до суду за вирішенням
трудового спору,  зокрема в частині
внесення змін в трудову книжку,  то
колегія вважає,  що судом вірно поновлений
такий строк в цілому,  так як позивачкою
він пропущений з поважних причин,  що не
суперечить вимогам  ст. .234 КЗпП України.

З даних
підстав,  на думку колегії,  судом першої інстанції винесено рішення в
цілому з дотриманням норм матеріального та процесуального права,  з урахуванням вимог закону щодо правильності
та справедливості судового рішення за виключенням дати звільнення. В цій
частині висновки суду не відповідають обставинам справи.

Оскільки
апелянт у скарзі ставить питання про скасування рішення щодо внесення змін у
трудову книжку та щодо стягнення не донарахованої заробітної плати та в
поновленні

пропущеного
позивачкою строку звернення до суду,
колегія вважає,  що така скарга
підлягає до часткового задоволення.

Рішення суду
першої інстанції в даному випадку підлягає до зміни.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  309.314,
315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ВАГ «Черкасагроголовпостач». задовольнити частково.

Рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2005 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Черкасагроголовпостач» про внесення зміни в трудову
книжку дати звільнення з роботи,  видачу
довідки про заробітну плату,  стягнення
вихідної допомоги,  моральної та
матеріальної шкоди,  стягнення
невиплаченої заробітної плати,  змінити.

Вважати дату
звільнення ОСОБА_1 з 30 квітня 2002 року.

В решті частини
рішення залишити без змін.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржено до Верховного
Суду України на протязі двох місяців з дня його проголошення.