апеляційний суд донецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19"
вересня 2007 року                                                                               м.  Донецьк

Колегія судців Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Лоленко А.В. Осипчук О.В.
Біляєвої О.М.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  3-тя особа: комісія у справах неповнолітніх
Голосіївської районної у м.  Києві
державної адміністраЦП про виселення без надання іншого жилого приміщення через
неможливість спільного проживання та по зустрічному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про визнання свідоцтва на право власності на житло незаконним,  визначення порядку володіння,  користування,
розпорядження квартирою,  що є
спільною власністю та усунення перешкод у користуванні квартирою , за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м.  Києва від 10 вересня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду м.  Києва від 27 грудня
2004 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2004 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом,  посилаючись на те,  що квартира АДРЕСА_1,  належить на праві приватної власності ОСОБА_1
В квартирі прописана вона,  двоє дітей та
колишній чоловік ОСОБА_3,  який останні
10 років зловживає спиртними напоями,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння поводить себе агресивно,  б"є та псує предмети домашнього
вжитку,  погрожує фізичною розправою
колишній дружині та дітям.  Позивачі та
правоохоронні органи неодноразово вживали заходи впливу щодо відповідача,  попереджали про неможливість порушення правил
співжиття в квартирі,  неодноразово
притягували його до адміністративної відповідальності,  але ці заходи не дали задовільного
результату. Оскільки спільне проживання в квартирі з відповідачем
неможливе,  позивачі просили виселити
його без надання іншого жилого приміщення.

Справа №
33ц-1953 кс 07

Головуючий
першої інстанції:                                 Плахотнюк
К.Г.

Суддя -
доповідач:                                                    Осипчук
О.В.

Категорія: 10

Не
погоджуючись з позовом,  ОСОБА_3 подав
зустрічний позов,  в якому просив визнати
недійсним свідоцтво про право власності на квартиру,  визначити порядок володіння,  користування та розпорядження квартирою,  що є спільною власністю та усунути перешкоди
у його користуванні квартирою. Посилався на те,
що квартира є їх спільною власністю,
оскільки після розірвання шлюбу в 1992 році він та ОСОБА_1 продовжували
проживати спільно і вести спільне господарство і квартира придбана за спільні
кошти.

Рішенням
Голосіївського районного суду м.  Києва
від 10 вересня 2004 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Постановлено
виселити ОСОБА_3 з квартириАДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. В
задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду м.  Києва від 27 грудня
2004 року апеляційна скарга ОСОБА_3 відхилена,
а рішення Голосіївського районного суду м.  Києва від 10 вересня 2004 року залишено без
змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Голосіївського районного
суду м.  Києва від 10 вересня 2004 року
та ухвалу апеляційного суду м.  Києва від
27 грудня 2004 року і направити справу на новий розгляд до суду першої
інстанції ,  посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Згідно
із ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи
касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні
і передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволені касаційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  332, 336, 337 ЦПК
України,  колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Донецької області,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення   Голосіївського   районного суду м.  Києва від 10 вересня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду м.  Києва від 27 грудня
2004 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.