Справа № 2-730/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про визнання права власності на спадщину

18 квітня 2007
року Фастівський міськрайонний суд в складі головуючого судді: Березовенко
Р.В., при секретарі Омельчук С.А., розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою посилаючись на те, що після смерті його
баби ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 з
надвірними будівлями. В 1986 році баба склала заповіт, яким заповіла своїм
дітям ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 ,ОСОБА_7 і позивачу - своєму онуку, належний їй жилий будинок.
Батько позивача ОСОБА_8 в заповіті не був вказаний, він помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
Нотконторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину,
рекомендовано звернутись до суду, через те, що він пропустив встановлений
законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Але позивач в 6-місячний
строк вступив в фактичне володіння і управління спадковим майном (проживав у
спадковому будинку, зробив необхідний поточний ремонт, зібрав урожай, господарює в саду та доглядає за надвірними будівлями),
що підтверджується довідкою сільської ради, це можуть підтвердити
відповідачі, свідки, а також доказом є те, що позивачу
16.04.1999 року було видано державний акт на право власності на землю.
Відповідачі не вчинила жодної з дій, що свідчили би про прийняття ними
спадщини. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на
спадщину.

Відповідачі,
ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4, позовну заяву визнають, спадщину після
смерті ОСОБА_9 не приймали, на неї не претендує, і не заперечує проти прийняття позивачем спадщини, просять розглядати справу
без їх участі.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.1, 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає її
вимоги обгрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 років померла баба позивача ОСОБА_9.
Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними
будівлями. У баби ОСОБА_5 було 5 дітей: дочки ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_3., та сини ОСОБА_8 (батько позивача)
і ОСОБА_4. В 1986 році баба склала заповіт, яким заповіла своїм дітям ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_7 і позивачу належний їй жилий будинок. Батько позивача ОСОБА_8 в заповіті не був вказаний. Батько помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Донька спадкодавці ОСОБА_6 померла в 1991 році,
спадкоємців у неї не було.Нотаріальною
конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено і рекомендовано
звернутись до суду, оскільки у встановлений законом 6-місячний строк він не
подавав заяву про прийняття спадщини. Після смерті баби ОСОБА_5, в передбачений ст.
549

2

ЦК України 6-місячний строк позивач вступив в фактичне
володіння і управління спадковим майном, оскільки проживав у спадковому будинку, зробив
необхідний поточний ремонт в ньому, зібрав урожай, господарює в саду та
доглядає за надвірними будівлями, у нього знаходяться
ключі від будинку та всі документи померлої, в тому числі і документи на
будинок. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, а відповідачі
не вчинила жодної з дій, що свідчили би про
прийняття ними спадщини, і відповідно до ст.553 ЦК України (в ред. 1963 р) вважаються
такими, що від спадщини відмовились. Тому тільки за позивачем повинно бути
визнане право власності на спадковий будинок. Той факт, що він фактично прийняв
спадщину підтверджується довідкою сільської ради. Крім цього, факт його
фактичного володіння і управління спадковим будинком підтверджує та обставина,
що на земельну ділянку, на якій розташований спадковий будинок позивачу 16.04.1999
року було видано державний акт на право власності на землю.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 174,
212, 215 ЦПК України ст.ст. 6, 534, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) та п.4 Постанови Пленуму
ВСУ № 4 від 24.06.83 р. "Про практику розгляду судами України справ про
спадкування" (із змінами, внесеними згідно з       ) Постановами Пленуму ВСУ № 13 від
25.12.92, № 15 від 25.05.98), суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
як спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через суд

першої
інстанції шляхом подачі в 10 денний строк, з дня його проголошення, заяви про

апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею
її копій до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.