УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

18
жовтня 2007 року                                                                                           м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого -
Громіка Р.Д. суддів - Парапана В.Ф.,
Панасенкова В.О. при секретарі - Дудучава Ф.А. розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської
області  від  02.07.2007р.
за  позовом   ОСОБА_1
до ПП«Навчально-виховний комплекс «Джерело»» про поновлення на
роботі,  стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та моральної шкоди

встановила:

Позивачка
07.11.2006р. звернулась до суду з позовною заявою,  в якій вказує,  що працювала у відповідача вихователем групи
продовженого дня та наказом відповідача від 16.10.2006р. була звільнена з
роботи по скороченню штатів по  ст.  40 п.1 КЗпП України. Своє звільнення вона
вважає незаконним посилаючись на те,  що
у неї більша кваліфікація та стаж роботи ніж у інших працівників,  а також на те,  що відповідачем у період звільнення
приймались на роботу інші працівники. їй відповідачем була запропонована робота
педагога-організатора на 0, 3 ставки у її класі,  від якої зона відмовилась та просить поновити
її на роботі на посаді педагога-організатора шляхом перестановки тобто
звільнення замість неї працівника з меншою кваліфікацією та стажем в іншому
класі,  а також стягнути з відповідача
заробітну плату за час вимушеного прогулу та 10000 грн. моральної шкоди.

Представник
відповідача з позовом не згоден,
вказуючи,  що на підставі рішення
колективу від 15.08.2006р.,  було
проведено скорочення штату педагогів груп продовженого дня з 8, 75 ставок до 2,
25 ставок,  оскільки у старших класів
потреби у таких посадах не було. Наказом від 15.08.2006р. позивачка була попереджена
про звільнення. Замість посади позивачки у її класі було введено 0, 3 ставки
посади педагога-організатора,  від якої
позивачка відмовилась. Інших вільних посад педагогів-організаторів не було.
Оскільки посада позивачки вихователя групи продовженого дня у 8 класі була
скорочена,  вона не мала переважного
права на залишення на роботі шляхом перестановки,  так як працівники у інших класах мали таку ж
кваліфікацію і перестановка працівників - це право підприємства,  а не обов'язок.

Рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2007р. в позові
ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційні скарзі апелянтом ставиться питання про скасування рішення суду в
зв'язку з тим,  що воно постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права,  висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи,  неповно були
з'ясовані

Головуючий
у суді першої інстанції: Топтигін М. Л.               Справа
№22ц-4119/07р.

Доповідач:
Громік Р.Д.                                                               Категорія
ЦП

обставини,  що мають значення для справи,  апелянт просить скасувати рішення суду,  та задовольнити її позов.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши
суддю-доповідача,  доводи скарг та
заперечення проти неї,  судова колегія
дійшла висновку,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідач,  згідно статуту,  є підприємством,  юридичною особою та відповідно до  ст.
ст.  7,  14 ЗУ
«Про підприємства в Україні» вправі самостійно встановлювати зміни в організації
праці,  структуру правління та
чисельність або штати працівників.

Суд
першої інстанції правильно встановив,  що
із штатних розкладів 2005-2006 p.p. на 15 вересня
2006 p.,  вбачається,  що
відповідачем скорочено 6, 5 ставок вихователів груп продовженого дня,  функції їх скорочені та передані педагогам -
організаторам,  чого не заперечує і позивачка,  підтверджуючи,  що замість її посади у 8 класі було введено
0, 3 ставки посади педагога-організатора,
від якої вона відмовилась,  що
підтверджується і підписаним позивачкою актом від 16.10.2006 p.. Відповідно до
положень  ст.  49-2 КЗпП України,  наказом від 15.08.2006 р. № 22-к,  з яким позивачка ознайомлена під розпис,  вона була попереджена про звільнення за 2
місяця та їй,  як вказано вище,  була запропонована інша робота за її
фахом.  Позивачка,  згідно диплома,  має вищу освіту по спеціальності російська
мова та література.

Як
вбачається з книги наказів,  яка була
ретельно оглянута в судовому засіданні апеляційної інстанції,  за вказаною спеціальністю та на посади
педагогів-організаторів інші працівники за період з 15.08.2006р. до 16.10.2006р.
відповідачем на роботу не приймалися.

Колегія
суддів також вважає необгрунтованими вимоги позивачки про поновлення її на
роботі шляхом перестановки,  тобто
звільнення іншого працівника з другого класу,
посада якого не скорочувалась,  та
переведення її на його місце,
оскільки,  згідно Постанови
Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів» з подальшими змінами,
здійснення перестановки працівників при звільненні,  перегрупування - це право власника,  і якщо ним це право не
використовувалося,  то суд не повинен
обговорювати питання про доцільність такої перестановки.

Розглядаючи
спір,  судова колегія вважає,  що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі,  надані
сторонами докази,  правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Апелянт
не надала суду апеляційної інстанції будь яких достовірних доказів по суті
доводів своєї апеляційної скарги,  тому
судова колегія не приймає їх до уваги,  вважає
надуманими,  такими,  що не мають правового значення для даного
спору.

З огляду
на вищевказані обставини,  колегія
вважає,  що суд першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права при вирішені даної справи не допустив,  а приведені в апеляційній скарзі доводи,  правильність висновків суду не спростовують.

За таких
обставин,  судова колегія не вбачає
підстав для скасування оскарженого рішення.

Керуючись  ст. . 303-304,  307 ч.1 п.1,
308,  313-315,  317,
319,  324,  325 ЦПК України,  судова колегія,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2007р. за позовом
ОСОБА_1 до ПП«Навчально-виховний комплекс «Джерело»» про поновлення на
роботі,  стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
- залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.