Справа № 5840-2007р                               Головуючий 1 інстанції  Смольников
39                                               Доповідач  Курило
УХВАЛА

Іменем України

7 серпня
2007 рік.                                                                                      м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі: Головуючого - судді    Курило В.П. суддів  Шевченко В.Ю.,  Санікової О.С.  при секретарі Степаненко В.Б.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Амвросіївського районного суду Донецької області від
22 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоамвросіївської
амбулаторії загальної практики сімейної медицини та Новоамвросіївської селищної
ради про поновлення порушеного права,
стягнення матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До
апеляційного суду Донецької області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на
рішення Амвросіївського районного суду Донецької області від 22 травня 2007
року,  яким в задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 до Новоамвросіївської амбулаторії загальної практики сімейної медицини
та Новоамвросіївської селищної ради про поновлення порушеного права,  стягнення матеріальної і моральної шкоди
відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового рішення про задоволення її позовних вимог. Вона вважає,  що суд не повно з"ясував обставини,  що мають суттєве значення для справи,  встановленим доказам дав неправильну правову
оцінку. Суд не врахував,  що вона має
переважне право залишатися на роботі на повну ставку,  вона є ліквідатором аварії на Чорнобильській
АЕС,  має сина,  який навчається у навчальному закладі. Суд не
з"ясував правомірності скорочення 0.5 ставки медичної сестри
стоматологічного кабінету.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення позивачки,
представників відповідачів,
дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.1  ст.  3 ЦПК України кожна особа має право в
порядку,  встановленому цим
Кодексом,  звернутися до суду за захистом
своїх порушених,  невизнаних або
оспорюваних прав,  свобод чи інтересів.

Відмовляючи
в задоволені позовних вимог,  суд першої
інстанції виходив з того,  що законні
права і інтереси позивачки відповідачами порушені не були.

Вказаний
висновок є правильним,  таким,  що грунтується на доказах,  повно,
всебічно і об"єктивно перевірених в судовому засіданні.

Судом
встановлено,  що рішенням
Новоамвросіївської селищної ради від 29 листопада 2006 року № У/5-36 створена
юридична особа комунальна установа охорони здоров"я Новоамвросіївська
амбулаторія загальної практики-сімейної медицини з призначенням на посаду
головного лікаря Пічкуренка В.А. (а.с.
33). 15 грудня 2006 року

відбулася
державна реєстрація юридичної особи комунальної установи здоров"я
Новоамвросіївська амбулаторія загальної практики - сімейної медицини (а.с.  34).

До
вказаного часу Новоамвросіївська амбулаторія загальної практики - сімейної
медицини входила у якості структурного підрозділу у склад Амвросіївської
районної центральної лікарні.

На час
державної реєстрації вказаної юридичної особи і до 2 квітня 2007 року штат
працівників амбулаторії знаходився у штаті Амвросіївської центральної районної
лікарні.

12 січня
2007 року Новоамвросіївська селищна рада прийняла рішення № У/7-54 про внесення
змін в штатний розклад комунальної установи охорони здоров"я
Новоамвросіївської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини,  відповідно до якого адміністрація цієї
установи охорони здоров"я має внести зміни у штатний розклад з 2 квітня
2007 року про скорочення частини медичних ставок і,  зокрема,
0.5 ставки медичної сестри стоматологічного кабінету,  яку займала позивачка по справі,  (а.с. 7).

Враховуючи,  що і Амвросіївська районна центральна лікарня
і сама амбулаторія фінансувались з бюджету селищної ради,  а достатнього фінансування на утримання
вказаних закладів охорони здоров"я не було,  Новоамвросіївська селищна рада у
відповідності до  ст.  26 Закону України „Про місцеве
самоврядування" прийняла вказане рішення в межах своїх повноважень.

Відповідно
до ч.3 і 4  ст.  32 КЗпП України у зв"язку із змінами в
організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при
продовженні роботи за тією ж спеціальністю,
кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та
розмірів оплати праці,  пільг,  режиму роботи,  встановлення або скасування неповного
робочого часу,  суміщення професій,  зміну розрядів і найменування посад та інших
- працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо
колишні істотні умови праці не може бути збережено,  а працівник не згоден на продовження роботи в
нових умовах,  то трудовий договір
припиняється за пунктом 6  ст.  36 цього Кодексу.

На
виконання рішення селищної ради,
Амвросіївська центральна районна лікарня видала наказ 23 січня 2007 року
№ 4-к про попередження окремих працівників за два місяці про зміну істотних
умов праці. Зокрема,  вказаним наказом
була попереджена медична сестра стоматологічного кабінету амбулаторії ОСОБА_1
про скорочення її навантаження на 0.5 ставки медичної сестри стоматологічного
кабінету (а.с.  21).

Доводи
позивачки про те,  що вказане
попередження про зміну її істотних умов праці зроблене неправомочною особою
безпідставні. На час попередження вона перебувала у трудових відносинах саме з
районною лікарнею,  тому головний лікар
цього закладу охорони здоров"я вправі був її попереджати про зміну
істотних умов праці.

2 квітня
2007 року Амвросіївська Центральна районна лікарня передала головному лікарю
Новоамвросіївської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини штат
працівників,  про що свідчить акт від 2
квітня 2007 року про передачу трудових книжок,
у тому числі і трудової книжки ОСОБА_1(а.с.  35).

Оскільки
позивачка не заперечувала проти залишення на посаді медичної сестри
стоматологічного кабінету на 0.5 ставки,
заяву про звільнення з роботи не подала,
трудові відносини з закладом охорони здоров"я не припинила,  2 квітня 2007 року головний лікар
Новоамвросіївської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини видав наказ
№1-к про скорочення штату і зміні істотних умов праці,  відповідно до якого навантаження позивачки -
медичної сестри стоматологічного кабінету було скорочено на 0.5 ставки (а.с.
22).

Доводи
позивачки про те,  що відповідач порушив
її законні права і інтереси через те,  що
мав обговорити питання про її переважне право залишитися на роботі,  або змінити істотні умови праці іншим
працівникам,  а не їй,  не грунтуються на законі.

Судом
встановлено,  що в стоматологічному
кабінеті медичною сестрою працювала тільки позивач при наявності лише однієї
посади,  тому її переважне право звіряти
не було

з ким.  Питання про перестановку кадрів в установі
віднесені до виключної компетенції власника або уповноваженої ним особи і суд
не може втручатися у вирішення цих питань.

Доводи
скарги про те,  що відповідач порушив і
інші права і інтереси позивачки також є безпідставними.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції повно,  всебічно і об"єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін,  встановленим фактам
і доказам дав правильну правову оцінку,
правильно застосував норми матеріального права,  правильно вирішив спір.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального законодавства,  що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Рішення суду є
законним і підстав для його скасування не має.

Відповідно
до ч. 1  ст.  308 ЦПК України суд апеляційної інстанції
залишає рішення суду першої інстанції без змін,
а апеляційну скаргу відхиляє,
якщо визнає що рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства.

Керуючись  ст.
ст. 304,  307,  308 ЦПК України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відхилити. Рішення Амвросіївського районного суду Донецької області від
22 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення і може
бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення рішення суду апеляційної інстанції.