Справа №2-1842-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 року                                                                                м.
Київ

Святошинський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді   Кирилюк Г.М.

при секретарі                                     Халпахчієвій
Є.В.

з участю
позивачки                           ОСОБА_1

відповідача                                         ОСОБА_2

розглянувши   у
відкритому   попередньому       судовому   засіданні

цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

встановив:

04.05.2007
року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб
з відповідачем, зареєстрований 10.05.1997
року. В позові зазначила, що від шлюбу мають двоє дітей: дочку ОСОБА_3, 1998 року народження,
дочку ОСОБА_4, 2002 року
народження. Після народження другої дитини відношення відповідача до сім'ї
змінилося, він став їй зраджувати.

З початку 2004
року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий
бюджет. Виникла ситуація негативно відображається на вихованні та розвитку
дітей. Поновлення сімейних стосунків неможливе.

В попередньому судовому засіданні позивачка позов
підтримала та просить його задовольнити.

Відповідач з позовом погодився. Не заперечує, що порушив
подружню вірність у зв'язку з чим з 2004
року вони з дружиною стали проживати окремо.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про
розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено,
що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.05. 1997 року. Від шлюбу мають дочку
ОСОБА_3, 1998 року
народження та дочку ОСОБА_4, 2002
року народження.

Судом встановлено, що відповідач порушував подружню вірність, внаслідок
чого з 2004 року
сторони стали проживати окремо, припинили ведення спільного господарства та
подружніх стосунків. З цього часу відповідач не вчинив жодної дії щодо
примирення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, малолітніх дітей, що мають
істотне значення.

Витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд
вважає за необхідне покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110,112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10,57,
60, 174,209,212,213,215 ЦПК України суд ,-

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 травня 1997
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів громадянського стану
Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №361
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 при реєстрації розірвання шлюбу в органах
РАЦС державне мито на користь держави в сумі 17 грн., ОСОБА_1 від сплати мита звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.