РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14
березня 2007 року                                                                                         м.Донецьк

Будьоннівський
районний суд м.Донецька у складі:

головуючого
судді  Шишова 0.0. при секретарі     Редько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Донецьку
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

Встановив:

У
листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся у Будьонівський районний суд м.Донецька з
позовною заявою у якій просив суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у
розмірі 2344,94 грн., моральної шкоди в розмірі 2000грн. яка була вчинена
внаслідок скоєння ДТП в якому
був винен ОСОБА_2

У
судовому засіданні позивач, його представники підтримали заявлені вимоги в
обгрунтування яких пояснили, що 14 жовтня 2005року позивач їхав в автомобілі
ВАЗ 21043 державний номер НОМЕР_1, оглядовість була добра приблизно о 10.00
годин. Попереду рухався автомобіл ІЖ 2715, державний номер НОМЕР_2, який доїхав до поворота праворуч та
різко зупинився. При русі дистанція була приблизно 7-10 метрів. ІЖ який рухався
попереду різко затормозив.
Він також встиг зупинитися. Коли обидва автомобіля зупинились між ними було
приблизно 3-5 метрів. Потім ІЖ став різко їхати взад. Він намагався уникнути
зіткнення, та також почав рухатися назад але не встиг та автомобилі зіткнулись
внаслідок чого його автомобіль отримав ушкодження а саме було пом'яте крило
праве переднє, передня решітка треснута, панель під решіткой, вверху біля
радіатора піднята правая сторона капота, сдерта краска на капоті, пошкоджен
радіатор. Стан дороги був сухий, дорога рівна у всіх напрямках. При русі взад
рухався приблизительно зі
швидкістю 20-30 км/год. Автомобіль ОСОБА_2 рухався взад зі швідкістю більшою
ніж його автомобіль ВАЗ.

Відповідач, його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні
заперечуючи проти заявлених вимог вказав, що 14 жовтня 2005 року він по рухався
по дорозі в напрямку шахти 60-річчя Радянської України зі швидкістю 40-50
км/год. Йому необхідно було повертати ліворуч, тому зупинився для того щоб
оглянути куди повертати. В цей час почув удар в корпус автомобіля. Після того
як вийшов побачив, що позаду стояв автомобіль ВАЗ під керуванням ОСОБА_1

Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у межах заявлених
позовних вимог, суд приходить до наступного.

Відповідно висновку спеціаліста вартість матеріальної шкоди, з технічної
точки зору, яка була спричинена володільцю автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний
номер НОМЕР_1 у реультаті дорожньо-транспортної пригоди, на час проведення
обстеження складає 2344,94грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 14 жовтня 2005року
вбачається, що він був складений відносно ОСОБА_2 по ст. 124 КУпАП.

Відповідно постанові від 23 січня 200броку провадження по адміністративній
справі про правопорушення було закрито на підставі ст. 38 КУпАП у зв'язку з
пропущенням строків притягнення особи до адміністративной відповідальності.

Відповідно
проведеної судово-трасологічної експертизи не представилося можливим відповисти
на поставленні питання щодо того який з автомобілів зіткнувся з іншим їх
направлення руху та який з них рухався а який стояв.

Відповідно
проведення автотехнічної експертизи було встановлено, що в дорожньо-транпортної
ситуації дистанція 50-60 м.яка була вибрана водієм автомобіля ВАЗ 2104 до
автомобіля ІЖ 2715 відповідала вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху.

Так як в
момент події автомобіль ВАЗ 2104 стояв то водій ОСОБА_1 не мав технічну
можливість запобігти дорожньо-транспорту пригоду.

Дії
водія автомобіля ІЖ 2715 ОСОБА_2 який перед початком руху заднім ходом не
впевнився в безпеці маневра,
не відповідали вимогам п.п.10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху та знаходилися
в причинному зв'язку с подією
яка наступила.

Дії
водія автомобіля ВАЗ 2104 ОСОБА_1 який допустив наїзд на автомобіль ІЖ 2715 не
відповідали вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху України та знаходилися в
причинному зв'язку з подією яка наступила.

Відповідно
показанням водія ІЖ 2715 ОСОБА_2 свідка ОСОБА_4
його діями наступ події не визначалося, оскільки вибір безпечної дистанції
визначалося односторонніми діями водія автомобіля ОСОБА_1, внаслідок чого в
діях водія автомобіля ІЖ 2715 ОСОБА_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього
руху України не убачається.

Водій
автомобіля ВАЗ 2104 ОСОБА_1 з моменту, коли автомобіль ІЖ 2715, який рухався
попереду в попутному напрямку почав знижувати швидкість руху, повинен був
вибрати безпечну дистанцію для того, щоб униктнути зіткнення, що вказано в
п.13.1 Правил Дорожнього руху України.

Відповідно
показанням водія автомобіля ВАЗ 2104 ОСОБА_1 свідка ОСОБА_5 діями водія
автомобіля ВАЗ 2104 ОСОБА_1 наступ події не визначалося та в його діях
невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України не убачається.

В умовах данного
варіанту (відповідно поясненнь водія ОСОБА_1) водію автомобіля ІЖ 2715
ОСОБА_2 перед початком руху заднім ходом необхідно було впевнитися в безрпеці маневра з тим, щоб не
створити перешкод іншим учасникам дорожнього руху. То діяти у відповідності з
вимогами п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху.

В даної
обстановці (з урахуванням показань ОСОБА_1) водій атвомобіля ІЖ 2715 ОСОБА_2 располагал можливістю
уникнути зіткнення.

В даної
обстановці (з урахуванням показань ОСОБА_2) водій атвомобіля ВАЗ 2104 ОСОБА_1 располагал можливістю
уникнути зіткнення.

З
експертизи вбачається, що винність ОСОБА_2 встановлюється тільки з показань
ОСОБА_1 та свідків які були допитані за його клопотанням, так саме як винність
ОСОБА_1 встановлюється на підставі показань ОСОБА_2 та показань свідків які
були допитані за клопотанням ОСОБА_1

У
судовому засіданні допитаний експерт Кузьменко О.М. підтвердив висновки
експертизи.

Аналізуючи
показання свідків суд приходить до наступного.

За
клопотанням відповідача були допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_6

Свідок
ОСОБА_4 у судовому
засіданні пояснила, що 14 жовтня 2005 року вона рухалась в автомобілі ІЖ під
керуванням ОСОБА_2 їм необхідно було повертати ліворуч, тому ОСОБА_2 зупинився
для того, щоб оглянути куди повертати. Після цього відразу почула удар взад
автомобіля. Після цього ОСОБА_2 вийшов з автомобіля. Назад автомобіль ОСОБА_2
не рухався.

ОСОБА_6
в судовому засіданні пояснив, що з4явився до суду побачив об'яву у газеті про
скоєння ДТП та пояснив, що у жовтні 2005 року рухався в напрямку
пос.Обчєднанний з ш.бО-річчя Радянської України. Побачив, що на дорозі стояв
автомобіль ІЖ. Водій автомобіля стояв та дивився у поле. Після цього побачив,
що в напрямку руху автомобіля ІЖ рухався автомобіль ВАЗ. Припустив, що буде
аварія, оскільки автомобіль ВАЗ міг не впоратись зі швидкістю та зіткнутись
завтомобілем ІЖ.

З наданої газети «Алло» від 28 жовтня 2005року
вбачається, що відповідач ОСОБА_2 звертався з об'явою з метою встановлення
свідків ДТП.

Суд
вважає,що показання вказаних свідків не суперечать показанням водія ОСОБА_2 їх
показання послідовні, у судовому засіданні не виявлено будь-яких підстав не
приймати їх до уваги.

За клопотанням позивача були допитані у судовому
засіданні свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_5, ОСОБА_8,
ОСОБА_9

У
судовому засіданні свідок ОСОБА_7
пояснив, що коли війшов для того, щоб оглянути електромережу, бачив на відстані
30-35 метрів як на автодорозі стояли автомобіль ЇЖ та автомобіль ВАЗ на віддалі
приблизно 5-7 метрів. Після цього на автомобілі не дивився.

Свідок ОСОБА_5 вказав, що восени приблизно о 10.00 год. повертався
додому через м.Макіівка. Коли він йшов, його підібрав для того щоб підвезти
ОСОБА_1 який рухався на автомобілі ВАЗ. Після чого вони поїхали в напрямку
ш.бО-річчя Радянської України. Коли підчїзджали до шахти попереду зупинився
автомобіль ІЖ. Приблизно на відстані 3-х метрів зупинився на автомобілі ОСОБА_1
Після цього автомобіль ІЖ почав рухатись взад. Для того щоб усунути зіткнення
ОСОБА_1 теж почав рухатись взад, але не встиг набрати швидкість та від руху
автомобіля ІЖ відбулось зіткнення.

Свідок ОСОБА_8 вказав, що в
жовтні 2005року приблизно в 09-10.00год. йшов по полю недалеко від шахти б0-річчя
Радянської України для того, щоб оглянути електромережу. Коли йшов побачив, що
по дорозі яка веде до шахти рухався автомобіль ІЖ попереду, позаду їхав
автомобіль ВАЗ. Потім автомобіль ІЖ зупинився, позаду за ним зупинився
автомобіль ВАЗ, який належить ОСОБА_1 на відстані приблизно 3-4 метрів. Потім
почув шум двигунів та шум зіткнення автомобілів.

В довідці з Донецького обласного центру з
гідрометеорології Донецькій ЦГМ вказано, що 14 жовтня 2005року в перід з 09.00
до 10.00 год був туман, метеорологічна видимость складала 100м.

При
таких обставинах суд вважає, що вищевказані свідки бачили обставини ДТП в
умовах обмеженої, оглядовості, тому їх показання суд ставить під сумнів, не
приймає до уваги та суд дає перевагу показанням свідка ОСОБА_4 яка безпосередньо
знаходилась в автомобілі ІЖ 2715

У судовому
засіданні допитаний в якості свідка начальник ДАІ Пролетарського РВ ОСОБА_9
пояснив, що після отримання повідомлення про ДТП поїхав в напрямку ш.ім
60-річчя Радянської України. Після того, як приїхав на місце ДТП склав протокол
огляду місця ДТП, відібрав
пояснення у учасників ДТП.
При складанні матеріалу припустив, що зіткнення відбулось від руху взад
автомобіля ІЖ, оскільки пошкодження на автомобілях були на одному рівні.
Вважає, що коли б автомобіль ВАЗ зіткнувся з автомобілем ІЖ, то при гальмуванні
у автомобіля ІЖ пошкодження розмістились нижче ніж пошкодження на автомобілі
ВАЗ. Крім того, при опитуванні ОСОБА_2 він відчув що його пояснення не були
щирими.

Вказанні показання є припущеннями свідка, який не був
присутній під час ДТП, у
зв'язку з чим суд не приймає їх до уваги.

Відповідно
першій частини статті 1188 ЦК
України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності
вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за
наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають
істотне значення.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вмиог
і заперечень, крім випадків,встановлених статтею 61 цього кодексу.

Аналізуючи
наведені сторонами докази суд вважає, що з боку позивача не була підтверджена
винність ОСОБА_2 у вчиненні
ДТП.

В силу статті 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 1166 ЦК
України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В
судовому засіданні було встановлено, що вини ОСОБА_2 у вчиненні
дорожньо-транспортній події, внаслідок якої автомобіль ВАЗ 21043 отримав
механічні ушкодження, немає.

У судовому
засіданні представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_2 судові витрати які
полягають у судовому зборі в розмірі 51грн., витрат за проведення
автотоварознавчого дослідження в розмірі 230грн., витрати за проведення
автотехнічної експертизи в розмірі 139,48грн.

Оскільки
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у відповдності зі ст. 88 ЦПК
України у задовленні вимог щодо покладення на відповідача судових витрат
необхідно відмовити.

Навпаки,
вимоги представника відповідача ОСОБА_3 щодо стягнення з позивача витрат за
проведення судово-автотехнічної експертизи в розмірі 470грн. підлягають
задоволенню.

Оцінюючи
наведені позивачем у відповідності зі ст. 57 ЦПК України докази у їх сукупності
суд приходить до висновку, що оскільки вини ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній
події, внаслідок якої автомобіль ВАЗ 21043 отримав механічні ушкодження, немає,
в позовних вимогах ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі.

На
підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 215 ЦПК України, ст. 1166,
1167, 1188 ЦК України,-

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної
шкоди в розмірі 2344,94грн., моральної шкоди в розмірі 2000грн., судових витрат
в розмірі 420,48грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 470,72грн.
за проведення автотехнічної експертизи.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

/Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк двадцять днів, рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку.