Справа№2-3942007 року
РІШЕННЯ

Іменем України

29 травня 2007 року

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді
Любинецької-Онілової А.Г.

при секретарі Лозінській Т.О.

за участю позивачки ОСОБА_1.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ямпіль

цивільну   справу
за   позовом   ОСОБА_1до
ОСОБА_2про усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1. заявила позов до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном,
зазначила, що 02 липня 1997 року за
договором купівлі-продажу нею придбано в приватну власність квартиру АДРЕСА_1, що складається із кімнат 2,3, кухні - 1 та 110 підвалу А1. 02 липня 1997 року прав власності на дані
приміщення нею зареєстровані в Ямпільському БТІ. Позивачка посилається на те,
що відповідач безпідставно і самовільно зайняв належний їй підвал, і до цього
часу продовжує безпідставно користуватися її підвалом, а вона зі своєю сім'єю
вимушена зберігати продукти харчування в квартирі, де вони псуються, дрова вона
вимушена зберігати в тимчасовій, збитій із дощок споруді, а відповідач зберігає
в її підвалі продукти харчування та паливо. Добровільно звільнити підвал відповідач відмовляється, тому вона вимушена
звернутися до суду і просить суд зобов'язати відповідача ОСОБА_2усунути
перешкоди в користуванні нею підвалом, що належить їй на праві приватної
власності, шляхом звільнення його та передати їй вказане приміщення для
використання. В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що зазначене
підвальне приміщення розподілене між сусідами за взаємною згодою, раніше його
займав ОСОБА_3, а потім було створене товариство співвласників квартир і
рішенням зборів їй було надано частину підвалу, але цю частину підвалу зайняв
відповідач ОСОБА_2, вона вважає, що це її підвал. Також пояснила, що товариство «Каштан» не встигли зареєструвати як юридичну
особу, оригінали всіх протоколів товариства кудись зникли, а товариство
розпалося, підвальне приміщення зайняте всіма жильцями, і їй не
залишилося місця в підвалі, просить суд позов задовольнити.

Відповідач
позовні вимоги не визнав, заперечував їх тим, що він на законних підставах
зайняв підвальне приміщення, оскільки ним в 2003 році було приватизовано квартиру із 19 зазначеного
підвалу, підвал він зайняв в 2003
році, ключі від підвалу йому передав ОСОБА_3, який раніше займав підвал, із
того часу він відкрито користується зазначеним підвалом. Зазначив, що позивачка
ще в 1997 році
купила квартиру, за якою також рахувалася 110 підвалу, однак, до цього часу вона не зайняла підвального приміщення, яке
займають жильці будинку. Також пояснив, що в лютому 2007 року квартира, в якій він проживав із сім'єю, разом із
19 підвалу була продана ним ОСОБА_4., який дозволив до серпня місяця 2007 року залишитися
проживати йому в квартирі і користуватися підвалом. Зазначений підвал
розподілявся між сусідами за взаємною згодою, часток в підвалі, виділених в
натурі, немає, хоча по документах кожен має свою частку. Просить суд відмовити в задоволенні позову,
оскільки вважає, що права позивачки з його боку не порушуються, він на законних
підставах користується своєю часткою підвалу.

Допитана судом
спеціаліст - начальник
Ямпільського районного БТІ ОСОБА_5. суду пояснила, що згідно із технічною
документацією сторони по справі є власниками квартир житлового будинку АДРЕСА_2 і не є власниками підвального
приміщення. Підвальне приміщення перебуває лише у їх користуванні, за жодним із
власників квартир підвал не зареєстрований на праві власності, в плані-схемі
підвалу відсутні позначення часток жильців будинку в підвальному приміщенні, не
виділено також в натурі їх частки в підвалі, підвальне приміщення повинен
розподілити власник будинку, згідно із інвентарною

справою
житловий будинок перебуває на балансі ВАТ «Укртелеком» в особі Ямпільського
цеху електрозв'язку, який є власником будинку.

Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно
до них правовідносини.

Із досліджених
судом письмових доказів, що є у справі, встановлено, що сторони є жильцями житлового будинку АДРЕСА_2і між ними виник спір щодо користування підвальним приміщенням А1
будинку.

Із оглянутих
судом оригіналів технічної документації інвентарної справи житлового будинку АДРЕСА_2, встановлено, що житловий будинок перебуває на балансі ВАТ «Укртелеком» в особі
Ямпільського цеху електрозв'язку. Із схематичного
плану підвалу житлового будинку встановлено, що право власності на частки
підвалу кожного із жильців будинку, в тому числі позивачки ОСОБА_1., не
визначене в натурі.

Із оглянутих
судом оригіналів технічної документації інвентарної справи квартири позивачки
ОСОБА_1., встановлено, що згідно із договором купівлі-продажу від 02 липня 1997 року вона
придбала квартиру по АДРЕСА_2, який складається
із житлової кімнати 2,3, кухні та 110 підвалу А1, частка якого не визначена в натурі.

Із оглянутих
судом оригіналів технічної документації інвентарної справи квартири, в якій проживає відповідач ОСОБА_2, встановлено, що
згідно із договором купівлі-продажу від 02 лютого 2007 року
відповідачем ОСОБА_2 разом із іншими співвласниками продано квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_4., частка
підвалу не визначена в натурі. Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 разом
із іншими співвласниками приватизував зазначену квартиру та частину підвалу в 2002 році, згідно із
розпорядженням комісії по приватизації Ямпільської міської ради №972 від 29.12.2002 року.

В Актах соціального обстеження,
наданих суду позивачкою, зазначено, що згідно із документами вона є власником
частини підвального приміщення, однак, в наявності у неї зазначеного приміщення
немає. Однак, суд не приймає до уваги викладені в Акті соціального обстеження
від 21.05.2007 року
обставини про те, що саме належний позивачці підвал використовується відповідачем ОСОБА_2, оскільки дані обставини
спростовуються дослідженими судом письмовими доказами про те, що в
натурі частка підвалу позивачці не виділена, а також доводами самої позивачки
про те, що вона не має змоги користуватися підвальним приміщення із моменту придбання квартири, оскільки воно зайняте
іншими жильцями будинку.

Суд також не
приймає як належний та допустимий доказ у справі надану позивачкою виписку із
протоколу №1 зборів
співвласників Каштан від 02
червня 2003 року про
виділення підвального приміщення розміром 4,6 кв.м, яке займає самовільно ОСОБА_3., позивачці ОСОБА_1.
та її сім*ї, оскільки зазначена виписка із
протококу не має відповідних реквізитів та не завірена печаткою
товариства «Каштан». Крім того, із доводів позивачки ОСОБА_1. встановлено, що
товариство «Каштан» не зареєстроване як юридична особа.

Відповідно до
ст.385 ч.2 ЦК України об'єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється і діє
відповідно до статуту та закону.

З урахуванням
наведеного, суд вважає недоведеними обставини, на які посилається позивачка як
на підставу своїх позовних вимог в тому, що товариством «Каштан» їй на законних
підставах виділено частку підвалу, яку на
даний час займає відповідач, оскільки як встановлено, товариство
співвласників квартир «Каштан» не є юридичною особою.

Також суд вважає
необгрунтованими доводи позивачки про те, що саме відповідачем ОСОБА_2 чиняться
їй перешкоди в користуванні підвальним приміщення, оскільки як встановлено із
матеріалів справи та доводів самої позивачки, частка підвалу взагалі не
визначена і вона не має змоги користувався
підвалом, так як він зайнятих іншими жильцями будинку, а тому суд вважає, що спір
фактично йде між позивачкою та іншими жильцями будинку про виділення в натурі
частки із спільного майна, а не про усунення перешкод в користуванні майном з
боку відповідача ОСОБА_2.

Крім того, суд
вважає недоведеними обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги про те, що
саме відповідачем ОСОБА_2 чиняться позиваці перешкоди, оскільки суду не надано
жодного достовірного доказу про право власності позивачки саме на ту частку
підвального приміщення, яку займає
відповідач і будь-яких достовірних доказів про незаконність дій відповідача та
порушення її прав та законних інтересів з боку відповідача суду не надано.

Відповідно до
ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження своїм майном.

Однак, позивачка
не довела суду, що саме вона є власником тієї частки підвального приміщення,
яку займає відповідач ОСОБА_2, а тому немає підстав для задоволення позовних

вимог усунути перешкоди в
користуванні нею підвалом, що належить їй на праві приватної власності, шляхом звільнення відповідача та
передати їй вказане приміщення для використання

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість
позову і має підстави для відмови у його задоволенні.

Оскільки відмовлено у задоволенні позову, суд за правилами ст.88 ЦПК
України не має підстав для відшкодування позивачці
судових витрат, понесених при подачі позову.

Разом із тим, як вбачається із квитанції про сплату судового збору,
позивачкою при подачі заяви було сплачено судовий збір у
сумі 51
гривня, тобто у більшому розмірі, ні це передбачено
Декретом КМУ «Про державне мито» із останніми
змінами, внесеними Законом України від 03.11.2006 року(№328-У), а тому суд відповідно
до вимог ст. 83 ч.1 п.1 ЦПК України має підстави
повернути позивачці внесений судовий збір у більшому розмірі, а саме 42 гривні 50 копійок.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст. 316, 317. 319,
334, 385,391 ЦК
України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 83 ч.1 п.1, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України і на підставі ст.ст.316,
317, 319, 334, 385, 391 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2про усунення перешкод в користуванні майном - відмовити.

Зобов'язати  Ямпільську
міську   раду   Вінницької
області   повернути   ОСОБА_1 суму зайво сплаченого судового збору у розмірі 42 гривні 50 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення через Ямпільський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.