справа
№2-1111/07
РІШЕННЯ Іменем України

05 червня 2007 року                                                                              м. Запоріжжя

Заводський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого
судді     Забіяко Ю.Г.

при секретарі                        Вінник Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до ДП ЗСУ ВАТ „Дніпродомнаремонт", треті особи, відділ
громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ,
орган опіки та піклування, про визнання права користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у березні 2007 року
звернулася до суду в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього
сина ОСОБА_2., 1992 р.н., з позовом до ДП ЗСУ ВАТ „Дніпродомнаремонт" про визнання права
користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог
посилалась на те, що згідно до розпорядження №15/103 від 20.12.1985р.
начальника ЖКО СУ-1 тресту „Дніпродомнаремонт" її чоловіку ОСОБА_3, як
працівнику підприємства була виділена кімната в гуртожитку АДРЕСА_1, де вона разом з
сином по цей час і проживає. Після народження третьої дитини у 1992 році, відповідно до
виписки із протоколу засідання профкому Запорізького СУ-2 треста „Дніпродомнаремонт",
з метою поліпшення житлових умов, їм додатково була виділена для проживання в
цьому ж гуртожитку кімната №2. Між ЗСУ-1 ВАТ „Дніпродомнаремонт" та
ОСОБА_3 був укладений договір найму №283 від 2000 року на право безстрокового
користування раніше наданими кімнатами №№2,12 в гуртожитку. її чоловік ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

В судовому засіданні представник
позивача та позивач позовні вимоги підтримали на підставах, які викладені в
позовній заяві, та позивач пояснила, що вона разом с неповнолітнім сином проживають в кімнаті №12 більше двадцяти років, ця
кімната є їх постійним місцем проживання, вона несе всі витрати
по оплаті комунальних послуг, але їм в реєстрації в цьому житловому
приміщенні відмовлено та їй погрожують виселенням.

Представник відповідача з позовом був не згоден та пояснив, що житлові
права позивач ніким не порушено, а також те, що вони
являються неналежними відповідачами.

Представники третіх осіб до суду не з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час і місце розгляду справи,
клопотань про відкладення справи не надходило.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, представника
відповідача, показання свідків, вивчивши і
дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до
висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню за таких
підстав.

Суд приходить до висновку, що відповідач є належним, оскільки як видно із
листа Регіонального відділення по Дніпропетровській області Фонду державного
майна України №12/10-6532 від 27.10.1005р.
гуртожиток АДРЕСА_1 знаходиться на балансі
Дочірнього підприємства „Запорізьке спеціалізоване управління №1 ВАТ „Дніпродомнаремонт", крім цього договір найму №283
від 2000 року на право безстрокового користування
кімнатами №№2, 12 в цьому гуртожитку був укладений між ОСОБА_3 та відповідачем
(а.с.8).

Згідно довідок, виданих відповідачем у 2002, 2003, 2004, 2005 роках,
позивач проживає у кімнатах №№2, 12 гуртожитку АДРЕСА_1, всі рахунки по оплаті
за комунальні послуги виставляються відповідачем
(а.с.9-11), які позивач оплачує у встановлені строки
(а.с.14-16).

Згідно до розпорядження №15/103 від 20.12.1985р. начальника ЖКО СУ-1 тресту
„Дніпродомнаремонт" ОСОБА_3, як працівнику
підприємства була виділена кімната в гуртожитку АДРЕСА_1
(а.с.18). Відповідно до виписки із протоколу засідання
профкому Запорізького СУ-2 треста .Дніпродомнаремонт від

2

21.11.1994р.", з метою поліпшення житлових умов, сім'ї
ОСОБА_3 додатково була виділена для проживання в
цьому ж гуртожитку кімната №2 (а.с.17). Між ЗСУ-1 ВАТ „Дніпродомнаремонт"
та ОСОБА_3 був укладений договір найму №283 від 2000 року на право
безстрокового користування раніше наданими кімнатами №№2, 12 в
гуртожитку (а.с.8). ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с.7). Встановлено, що ОСОБА_3 мешкав у кімнатах №№2, 12 вказаного гуртожитку
разом сі своєю сім'єю: дружиною ОСОБА_1, синами
ОСОБА_4., 1984 р.н., ОСОБА_2., 1992 р.н., донькою ОСОБА_5., 1978
р.н.

Свідки ОСОБА_6., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що позивач разом з неповнолітнім сином постійно проживає у кімнатах №№2, 12
гуртожитку.

Відповідно до ст.125 ЖК України не може бути виселено з службових жилих
приміщень без надання іншого жилого
приміщення у тому числі членів сім'ї померлого працівника, якому було надано службове приміщення, а також одиноких осіб з
неповнолітніми дітьми, які проживають з ними.

Згідно до статті 47 Конституції України та ст.9 ЖК України кожний має право
на житло і не може бути обмежений у праві
користування інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом та примусово позбавлений цього права. Право на повагу до житла
гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно до положень ст.ст.64, 65 ЖК України члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть обов'язки, що випливають з договору найму
жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і
батьки, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що позивач разом с сином на законних підставах проживають в
житловому приміщенні, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.64, 125 ЖК України, ст.ст.57-60,
88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та її неповнолітнім сином ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням в кімнаті АДРЕСА_1.

Зобов'язати ДП ЗСУ ВАТ „Дніпродомнаремонт" укласти з ОСОБА_1 договір
найму житлового приміщення кімнатою №12 в будинку
АДРЕСА_1.

Зобов'язати відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб
Заводського РВ зареєструвати ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через
Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України,
рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.