Справа № 6240                                                 Головуючий
1-ї інстанції Нємиш Н.В.
-30                                                      Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
серпня 2007року                                                                                     м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі: Головуючого судді - Ювченко Л.П. Суддів: Єлгазіної
Л.П.,  Кіянової С. В. При секретарі: Тума
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 11 червня
2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3  -„Про визнання особи
втратившею право користування жилим приміщенням „

та за зустрічним
позовом ОСОБА_1, ,  ОСОБА_3до ОСОБА_2 -
про вселення у житлове приміщення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1,  ОСОБА_3-„Про визнання особи
втратившею право користування жилим приміщенням, , - ,  в обгрунтування своїх вимог вказував,  що є є чоловіком та батьком другого
відповідача. Відповідачі покинули спірну квартиру її та пішли жити до іншої
квартири без поважних причин,  що
підтверджується актом про непроживання.

Відповідачі
звернулися з позовами до ОСОБА_2 про вселення,
в обґрунтування своїх вимог вказали,
що за час сумісного проживання АДРЕСА_1 у них склалися неприязне ні
стосунки,  оскільки позивач вигнав їх з
квартири,  бо часто вони сварилися,  він погрожував рушницею,  з приводу чого вони зверталися до
міліції,  і постановою Дзержинського УМВС
від 14.02.2006 року відносно ОСОБА_2 відмовлено у порушенні кримінальної справи
та складено протоколи за  ст. . 173-2 та 191 КпАП України.
Внаслідок систематичних погроз позивачка припинила шлюбні стосунки і 08.11.2006
року розірвала шлюб.. В листопаді 2006 року він змінив замки у квартирі зробив
неможливим їхнє проживання з онукою ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони є членами сім,  ї наймача і відсутні були у квартирі з
поважних причин,  тому просили їх вселити
у спірну квартиру.

Рішенням
суду першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені,  ОСОБА_1,
ОСОБА_3 визнано втратившими право користування будинку АДРЕСА_2. Суд
дійшов висновку,  що відповідачі без
поважної причини не проживають у спірній кзартирі більше шести місяців без
поважної причини,  що підтвердили свідки
та акти комунального підприємства. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 -
відмовив оскільки вона ніяких заходів для проживання не приймала,  плату за квартиру не вносила,  а позовну заяву ОСОБА_3- залишив без
розгляду,  оскільки вона без дозволу
головуючого покинула зал судових засідань.

Не погодившись
із судовим рішенням відповідач
ОСОБА_1   27.06.2007р. принесла
апеляційну скаргу,  в якій посилається на
те,  що
позивач зловживав спиртними

напоями,  учиняв сварки,  виганяв їх з донькою з дому,  погрожував розправою і носив при собі
рушницю,  за що притягався до
адміністративної відповідальності. Вона з донькою та онукою не могли проживати
у спірній квартирі і після розлучення у листопаді 2006року пішли з неї у зв,
язку з неможливістю сумісного проживання,
іншого житла вони не мають. Відповідачка ОСОБА_3 суду пояснила,  не втратила інтерес до спірного житла,  бо в квартирі знаходиться її речі та речі
матері,  вони вимушено пішли з
квартири,  вона має доньку,  яка народилася у грудні 2006 року і жити їм
нема де. Вважає,  що суд неналежним чином
оцінив зібрані докази,  не взяв до уваги
той факт,  що вони з матір, ю не мають
іншого житла. Рішення просе
скасувати

В
судовому засіданні апеляційного суду відповідач підтримала доводи апеляційної
скарги ,  рішення просила скасувати.
Позивач та його представник доводи апеляційної скарги не визнали,  рішення просили залишити без змін.

Заслухавши
суддю- доповідача,  пояснення відповідача
,  яка просила задовольнити апеляційну
скаргу,  та скасувати рішення суду,  як таке,
що що постановлене з порушенням вимог матеріального закону; пояснення
позивача та його представника ,  які
просили скаргу залишити без задоволення ,
а рішення суду - без зміни.,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної
скарги,  судова колегія вважає за
необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Згідно  ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Кожна сторона
повинна довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,  крім випадків,  встановлених цим кодексом ( ст. 10 ч.3. ЦПК
України)

Апеляційним
судом встановлено,  що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебували у зареєстрованому шлюбі по 08.11.2006року(а.с. 17). Відповідачка ОСОБА_3
є донькою позивача та відповідачки ,  з
якою у позивача сталися неприязні стосунки у зв, язку із сварками та
непорозумінням між ним та матір, ю. Сторони зареєстровані у спірній квартирі:
ОСОБА_1 з 12.06.1990року,  а ОСОБА_3 з
30.06.1999року (а.с. 8)

Відповідачка та
позивач також знаходяться у неприязних стосунках,  що сторони не заперечували у судовому
засіданні.

Спірна квартира
має дві жилі кімнати жилою площею - 31кв.м.
Судом з, ясовано,  що відповідачі
іншого житла не мають. Дійсно між сторонами склалися неприязні стосунки,      по заяві ОСОБА_1 до    позивача
ОСОБА_2  дійсно застосовувалися міри
адміністративного впливу за  ст. .
173-2,  191 чі КуАПП,  згідно постанови    від 14.02.2006 року,  згідно з якою по відношенню до      ОСОБА_2 відмовлено у порушенні
кримінальної справи за  ст. .296, 129 КК
України.(а.с. 19) У судовому засіданні позивач не заперечував,  що у листопаді 2006 року замінив замки на
дверях спірної квартири,  і ключів
відповідачам не надавав.

Таким
чином,  причини на які посилються
відповідачі у зв, язку з не проживанням у спірній квартирі,  апеляційний суд визнає поважними.

За таких
підстав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не втратили права користування спірною
квартирою,  а несплата за користування
житлом не є підставою для визнання втратившими право користування жилим
приміщенням згідно  ст.  71 -72 ЖК Ураїни.

Апеляційний
суд вважає,  що суд першої інстанції не
виконав вимоги  ст. . 213 п.3 ЦПК
України,  - не повно з"ясував
обставин,  на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами,  які
були досліджені в судовому засіданні.

За вказаних
обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. Підлягає
також скасуванню і ухвала суду від 11 червня 2007 року (а.с. 51) про залишення
позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду.

Відповідно
до  ст. 309 ч.1 п.1-2 підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і

ухвалення нового
рішення є:

неповне з,
ясування судом обставин ,  що мають
значення для справи,

недоведеність   обставин,
що    мають    значення
для   справи,    які
суд    вважав

встановленими.

Керуючись  ст. . 303-307,  п.1-2
ст. 309 313,  316,  317, 319 ЦПК України,  апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу    ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 11 червня 2007 року -
скасувати і постановити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1,  ОСОБА_3-„Про визнання особи втратившею право
користування жилим приміщенням „.

Задовольнити
позовні вимоги  ОСОБА_1 до   ОСОБА_2 - про вселення у житлове приміщення.

Вселити ОСОБА_1
у  квартируАДРЕСА_2.

Ухвалу
Дзержинського міського суду Донецької області від 11 червня 2007 року про
залишення позовної заяви ОСОБА_3   без
розгляду - скасувати .

Рішення набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили .