Справа №2-201/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007 року
Калінінський районний суд м.Горлівки Донецької області у

складі
головуючого судді Дундар І.О.

при секретарі   Бушніной В.М.

за участю позивача
ОСОБА_1 представників відповідача
Дубікової О.Ю., Латиша С.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горлівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства „Донецька залізниця" про
визнання наказу частково недійсним, стягнення суми, моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2006 року позивач звернувся до суду з
даною позовною заявою, в якій вказала, що з 20
листопада 2002 року
працює у відповідача. 16
серпня 2006 року
проведена перевірка збереження вагонів і 19
серпня 2006 року за
результатами перевірки було видано наказ про її покарання - позбавлення
премії 100% за
серпень 2006 року. З
наказом вона не погодилася, в зв"язку з чим звернулася до прокуратури. 18 жовтня 2006 року внесено протест на скасування п.2 наказу як незаконного. Але вказаний
пункт наказу не скасовано. Вважає, що її було принижено, чим
спричинено моральну шкоду, яку оцінює в 10000
грн. Просила визнати п.2 наказу недійсним та стягнути моральну шкоду і
належну їй премію.

В судовому
засіданні позивач підтримала позовні вимоги на підставах, викладених у позовній
заяві. Просила задовольнити.

Представник
відповідача Дубікова О.Ю. позов не визнала. Суду пояснила, що 16 серпня 2006 року проводилася
перевірка результатів місячника по збереженню вагонного парку. За результатами
перевірки були виявлени порушення, які виклали у акті. Після обговорення акту
на оперативній нараді. Було видано наказа
про позбавлення позивача премії за серпень 2006 року. Це не є дисциплінарне стягнення.

Представник
відповідача Латиш С.В. позов не визнав. Суду пояснив, що позивач порушила
вимоги своєї посадової інструкції та інструкції ЦВ 0043, які повинна
виконувати. Вона не складала акти за результатами перевірки вагонів. Коли
проводилася перевірка, вона взагалі не надала перевіряючим ніяких актів.

В судовому
засіданні було допитано свідка ОСОБА_2, який суду пояснив, що працює у відповідача. У них проходила перевірка.
Позивач надала для перевірки акти. Але вони не були оформлени в окрему
папку. За це позивача позбавили премії.

Судом при
розгляді справи були встановлени наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

На підставі
трудової книжки (арк.спр.6-10) позивач працює у відповідача з 20 листопада 2002 року по
теперешній час.

Таким чином,
позивач і відповідач перебували у трудових відносинах, які регулюються трудовим
законодавством, тобто працівник зобов"язаний був виконувати певну роботу,
обумовлену трудовим договором, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним орган

зобов"язується
виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором
і угодою сторін - ст.21
КзпроП України.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про оплату праці" в структуру
заробітної плати входять інші заохочувальні та
компенсаційні виплати, до яких відносяться виплати в формі винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними
системами та положеннями.

На підставі ст.13 КзпроП України в колективному
договорі встановлюються взаємні зобов"язання сторін,
щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення
форм, системи, розмірів заробітної плати та інших
видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та

ін.).

У відповідача питання преміювання вирішено в Положенні про преміювання працівників вагонного депо Іловайськ, яке є додатком до
колективного договору (арк.спр.51-54), згідно розділу
„Підстави для позбавлення або зменшення премії" якого однією з таких підстав, на яку посилалися представники
відповідача, є пункт "р" -несвоєчасне оформлення документів.

26 січня 2006 року відповідачем було видано наказ
№51
„Про встановлення системи контроля за збереженням вагонного парку по
вагонному депо Іловайськ" (арк.спр.63, 76), на підставі п.5 якого на оглядача вагонів ОСОБА_1 було покладено обов"язок
приймати участь в розслідуванні випадків пошкодження вагонів на залізниці та промислових підприємствах, складанні відповідних
документів на ввіреній дільниці.

Порядок дій оглядачів вагонів при виявленні пошкоджених вагонів міститься у
Доповненні до технологічного процесу технічного обслуговування вантажних
вагонів на станції Горлівка (арк.спр.65-69,126-129).

Як виходить з телеграми (арк.спр.77) та наказу від 7 серпня 2006 року (арк.спр.90) з 1 по 31 серпня 2006 року було оголошено місячник з питань збереження
вантажних вагонів.

Під час проведення місячника проходила перевірка, за результатами якої
складено акт від 16 серпня 2006 року, який містить п.п.6 та 7, відповідно до яких на момент перевірки на ПТО Горлівка документі про проведення місячника надани не в
повному обсязі, не надани акти перевірки начальником депо, не в повному обсязі
виконуються положення доповнення до технологічного процесу роботи ПТО - повідомлення форми ВУ-23 на
вагоні зі старими пошкодженнями не видаються, форма ВУ-25 не складається (арк.спр.39-40,
78-79).

Порушення, викладени в акті, розглядалися на оперативній нараді при
начальнику служби вагонного господарства і
містяться в протоколі від 18 серпня 2006 року (арк.спр.41-43, 82-84). Так, в протоколі вказано, що нарада, в тому числі,
постановила: „притягнути до відповідальності за
невиконання своїх обов'язків в частині забезпечення збереження вагонів по ПТО Єнакієво оглядача по збереженню вагонів ОСОБА_1"

19 серпня 2006 року відбулася оперативна нарада
при начальнику вагонного депо Іловайськ (арк.спр. 85-86), яка встановила, що на момент перевірки на ПТО Горлівка документи про проведення місячника надани не в повному
обсязі, не надани акти перевірок начальником депо, нарада
постановила: в порушення п.1.3, 2.7 посадової інструкції по прогаянню
контролю за збереженням вагонів на закріпленій дільниці, старшого оглядача вагонів ПТО Горлівка ОСОБА_1 позбавити 100% премії за результатами
роботи за серпень місяць.

В своїх письмових поясненнях до видання наказу 19 серпня 2006 року, як і в судовому засіданні, позивач вказала, що за час проведення місячника було
проведено 10 перевірок по збереженню вагонного
парку, матеріали перевірок не були оформлени в окрему пайку, на зроблене зауваження - була підготовлена окрема папка, але
не оглянута перевіряючими (арк.спр.46). Те саме підтверив і свідок ОСОБА_2

19 серпня 2006 року відповідачем було видано наказ №529 (арк.спр.2-3), в мотивувальній
частині якого вказано, що старший оглядач по збереженню вагонів ПТО Горлівка ОСОБА_1 документи про проведення місячника
надала не в повному обсязі, не надала акти перевірок
начальником депо, на вимогу комісії надати звіт про результати перевірки місячника по збереженню вантажних вагонів - старший оглядач вагоні по збереженню вагонного парку ОСОБА_1 документи не надала. Все це свідчить
про те, що вона порушила п.1.3 посадової інструкції старшого оглядача вагонів
та п.5.5 ЦВ 0043 -інструкції оглядача вагонів, за що
була позбавлена премії за серпень 2006 року (п.2 даного наказу).

Відповідно до довідки (арк.спр.5) премія за серпень 2006 року в сумі 150 грн 15 коп не була виплачена позивачу на
підставі наказу № 529 від 19 серпня 2006 року.

Пункт 1.3 посадової інструкції старшого
оглядача вагонів ОСОБА_1 (арк.спр.47-50) передбачає
наступне: працівники, які здійснюють контроль за забезпеченням збереження вагонного парку, в своїй роботі керуються Статутом
залізниці України, Правилами експлуатації
залізниць України, інструкцією оглядача вагонів ЦВ 0043, ГОСТ 222
35-76, наказами та вказівками УЗ,
Донецької залізниці, служби вагонного господарства
та іншими документами з питань експлуатації та збереження вагонного парку та
охорони праці.

Розділ 5.5 інструкції ЦВ 0043 (арк.спр.55, 89) передбачає організацію контролю
технічного стану вантажних вагонів при передачі їх з під"їздних колій
підприємств і організацій.

Як виходить з графіка (арк.спр.95) в серпні 2006 року до проведення перевірки за результатми
місячника було проведено 6 перевірок підприємств по збереженню
вагонного парку. При цьому за кожним фактом перевірки були складени
відповідні акти (арк.спр.111-124)
за участю позивача.

На підставі п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року „Про практику застосування судами законодавства про
оплату праці" при вирішенні спорів, в тому числі, про
виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено
умови та розміри цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені
нормативно-правові акти, можуть бути позбавлени таких виплат лише у
випадках і за умов, передбачених цими актами.

Як виходить з наказу про позбавлення премії позивача - єдина порушення, яке вона допустила - ненадання актів
перевірок.

Враховуючи пояснення позивача в судовому засіданні, під час підготовки
наказу, пояснення свідка ОСОБА_2, матеріали
справи (арк.спр.95, 111-124), суд вважає доведеним у судовому засіданні факт наявності у позивача під час перевірки 16 серпня 2006 року актів перевірок підприємств за
серпень 2006 року, але була відсутня окрема папка, в
якій вони повинні зберігатися.

Окрім того, відповідач взагалі не надав суду жодного доказу в обгрунтування
того, що акти перевірок начальника депо, повинні
зберігатися у відповідача.

Таким чином, відсутні підстави для позбавлення премії позивача, викладені у
Положенні про преміювання, яке містить вичерпний
перелік підстав для позбавлення премії, на які посилалися
представники відповідача, а також не були встановлени такі і під час
судового розгляду.

Крім того, ані пункт 1.3 посадової інструкції ОСОБА_1, ані
пункт 5.5 інструкції ЦВ 0043 не передбачає обов"язок позивача зберігати при собі
акти перевірок та звіти, тобто пункт 2 наказу №529 від 19 серпня 2006 року не відповідає вимогам закону.

Дані висновки суду підтверджуються також матеріалами прокурорської
перевірки звернення позивача (арк.спр.4, 87-88), з якими відповідач не погодився
(арк.спр.56-57).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в
частині скасування пункту 2 наказу №529 від 19 серпня 2006 року в частині позбавлення премії позивача
законні, обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.237-1 КзпроП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його законни прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають
від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, суд вважає встановленим факт неправомірних дій відповідача стосовно
позивача, якими йому було причинено моральну шкоду.

Вирішуючи питання про розмір суми за моральну шкоду, суд враховує характер немайнових втрат позивача, а саме можливість їх
відновлення і вважає недоведеним у суді розмір моральної шкоди, про який
просив позивач.

З урахуванням викладеного позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 500 гривень, які належить стягнути з відповідача на
користь позивача.

Крім того, з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в сумі 59 гривень 50 копійок (8 гривень 50 копійок в частині немайнового спору
та 51
гривень в частині майнового спору) та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень.

На підставі ст.ст.13, 231-234, 237-1 КзпроП
України, ст.2 Закону України „Про оплату праці", керуючись
ст..ст.6,10,11,209, 212,214-215,218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства „Донецька залізниця" про визнання наказу частково недійсним, стягнення
суми, моральної шкоди задовольнити частково.

Поновити строк звернення до суду ОСОБА_1 за її позовом до Державного
підприємства „Донецька залізниця" про визнання наказу частково недійсним, стягнення
суми, моральної шкоди.

Скасувати пункт 2 наказу №529 від 19 серпня 2006 року по Вагонному депо Іловайськ Державного підприємства „Донецька залізниця" стосовно
ОСОБА_1.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця" на користь
ОСОБА_1 невиплачену премію за серпень 2006 року в розмірі 150 (сто п"ятдесят) гривень 15 копійок, в рахунок відшкодування моральної
шкоди 500 (п"ятсот) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця" в доход
держави судовий збір в сумі 59 (п"ятдесят дев"ять) гривень 50 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 (тридцять) гривень.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через
Калінінський районний суд м.Горлівки протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.