Справа № 22ц - 6458       2007 рік                               Голов. в 1-й інстан. Зайченко О.В.
18                                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4
вересня 2007 року                   Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
судді  Пономарьової О.М.

суддів                                          Бабенка П.М. ,  Бондаренко Л.І.,

при
секретарі                              Бєжині
В.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку

цивільну
справу за заявою закритого акціонерного товариства комерційний банк
„ПриватБанк" ( далі ЗАТ КБ
„ПриватБанк") до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

встановив:

ЗАТ КБ „ПриватБанк"
звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу Калінінського районного суду м.  Горлівки Донецької області від 5 липня 2007
року,  якою у прийнятті заяви ЗАТ КБ „ПриватБанк"
до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

ЗАТ
„ПриватБанк" в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу,  посилаючись на порушення процесуального
закону ,  оскільки банком заявлено
вимогу,  яка грунтується на
правочині,  вчиненому у письмовій формі.

В судове
засідання апеляційної інстанції сторони не з'явилися,  про час та місце судового розгляду
повідомлені належним чином.

Суд
першої інстанції,  відмовляючи в
прийнятті заяви про видачу судового наказу,
виходив з того,  що до заяви не
додано доказів,  що боржнику відомо про
нарахування йому за договором штрафних санкцій у зазначеному розмірі і тому
вбачається спір про право,  що виключає
можливість розгляду питання про видачу судового наказу.

Заслухавши
суддю-доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  апеляційний суд приходить до
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  а ухвала суду скасуванню з
таких підстав.

За
статтею 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано,  якщо заявлено вимогу,  яка ґрунтується на правочині,  вчиненому у письмовій формі; про стягнення
нарахованої,  але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати; про компенсацію витрат на проведення
розшуку відповідача,  боржника,  дитини чи транспортних засобів боржника; і в
інших випадках,  передбачених законом.

Як видно
з матеріалів справи,  між заявником та
ОСОБА_1 укладений письмовий кредитний договір про надання споживчого
кредиту,  яким передбачається сплата
відсотків за користування кредитом 24% на рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном повернення 12 жовтня 2007 рокую,  нарахування пені за несвоєчасну сплату
відсотків у розмірі 0, 15% від суми непогашеної заборгованості по відсотках за
кожний день прострочення.

Як видно
з заяви,  заявник надав суду
документи,  що підтверджують розрахунок
заборгованості по сплаті кредиту та відсоткам по кредитному договору між банком
та позичальником.

Таким
чином,  заявником заявлена вимога,  яка ґрунтується на правочині,  вчиненому у письмовій формі.

Висновок
суду про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу з тих
підстав,  що відсутні докази про те,  що боржнику відомо про нарахування йому за
договором штрафних санкцій,  є помилковим
і не можна визнати таким,  що грунтується
на законі.

Відповідно
до вимог  ст. 312 п.3 ЦПК України
апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання про прийняття заяви про
видачу судового наказу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.2 п.4,
312-315 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк"
задовольнити.

Ухвалу
Калінінського районного суду м.  Горлівки
Донецької області від 5 липня 2007 року скасувати,  передати питання про прийняття заяви про
видачу судового наказу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо
до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання нею законної
сили.