Справа №22ц-1809/ 2007 р.             Головуючий
1-ї інстанції: Розумовська
Суддя доповідач апеляцыйного суду Лівінський І.В.
РІШЕННЯ

іменем України

19
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного

суду
Миколаївської області в складі:

головуючого
Паліюка В.П.,

суддів:             Лівінського І.В.,

Шолох З.Л., при
секретарі судового засідання Негрун І.О.,
за участю:      представника
позивачаОСОБА_3., відповідачки ОСОБА_2, розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_2на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 травня
2007 року

за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання майна особистою власністю, та

зустрічним
позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про розподіл майна, набутого під час шлюбу,

встановила:

В січні 2007 року ОСОБА_1. звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2
про визнання квартириАДРЕСА_1його особистою власністю.

Позивач
зазначав, що вказана квартира була придбана під час знаходження з відповідачкою
в зареєстрованому шлюбі, але за його власні кошти.

Посилаючись
на викладене, позивач просив визнати за ним право власності на спірну квартиру.

В лютому
2007 року ОСОБА_2. звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
розподіл майна, подружжя.

Позивачка
зазначала, що під час шлюбу з позивачем, вони придбали за спільні кошти спірну
квартиру, а також:

- холодильник
«Атлант», вартістю 2700 грн., - пральну машинку «Індезіт», вартістю 1900 грн.,
- газову плиту «Норд», вартістю 550 грн., - телевізор «Акай», вартістю 580
грн., - комп'ютер, вартістю 2500 грн., - музичні колонки для комп'ютера,
вартістю 400 грн., - радіотелефон «Панасонік», вартістю 690 грн., - м'ясорубку
електричну, вартістю 450 грн., - праску електричну «Філіпс», вартістю 380 грн.
Посилаючись на те, що все вказане майно є їх спільною власністю, просила
розділити спірне майно, виділивши їй у власність холодильник «Атлант», пральну
машинку «Індезіт», телевізор «Акай», м'ясорубку електричну та праску електричну
«Філіпс».

Крім того,
просила визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири. В
судовому засіданні ОСОБА_2. уточнила свої вимоги щодо рухомого майна, та
просила виділити їй у власність газову плиту замість телевізора та праски.

Рішенням
Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено повністю, а зустрічний позов ОСОБА_2 - частково.

Постановлено
визнати квартируАДРЕСА_1 особистою власністю ОСОБА_1

Крім
того, суд виділив у власність ОСОБА_2холодильник, пральну машину, газову плиту
та м'ясорубку електричну, а також відмовив останній у визнанні права власності
на 1/2 частину спірної квартири.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2., посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права, просила рішення суду в частині відмови у
задоволенні її вимог стосовно квартири скасувати та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким задовольнити її зустрічний позов повністю.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши докази по справі в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи
первісний позов, суд виходив з того, що спірна квартира була придбана ОСОБА_1.
за власні кошти.

Між тим,
з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає
обставинам справи та вимогам матеріального права.

Із
матеріалів справи вбачається, що сторони проживали однією сім'єю з грудня 2001
року по грудень 2006 року. В тому числі, вони перебували в зареєстрованому
шлюбі з серпня 2002 року. ІНФОРМАЦІЯ_1року у них народився син ОСОБА_4.

Також,
судом встановлено, що за час шлюбу, в листопаді 2002 року, була придбана спірна
квартира, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1.

Згідно
ст. 60 СК України, (який набрав чинності з 1 січня 2004 року та норми якого
поширюються на триваючі сімейні відносини, які виникли до набрання ним чинності
і існували на час початку його дії) майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За таких
обставин спірна квартира є об'єктом спільної сумісної власності сторін і на неї
поширюються положення глави 8 СК України, зокрема ч.1 ст. 70 СК України щодо
рівності часток у спільному майні.

Посилання
ОСОБА_1 на те, що квартира була придбана за кошти, які він заробив в 1999 році,
є необгрунтованими, оскільки позивач не надав належних доказів того, що саме ці
гроші сплачувались під час купівлі спірної квартири.

Між тим,
на зазначені вище обставини справи та вимоги СК України, суд не звернув
належної уваги, хоча це має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Таким
чином, рішення місцевого суду в частині вирішення питання щодо власності на
спірну квартиру, на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає
скасуванню, з постановлениям
в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні первісного позову.

При
цьому, колегія суддів, враховуючи наведені мотиви та дотримуючись загальних
засад регулювання сімейних відносин (справедливості, добросовісності та
розумності) по відношенню до цієї конкретної справи (проживання однією сім'єю
та народження сина в цей період, інтереси якого підлягають захисту), вважає за
необхідне визнати заОСОБА_2. право власності на 1/2 частину спірної квартири.

Рішення суду в
частині розподілу рухомого майна апелянт не оскаржує.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2задовольнити. Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від
14 травня 2007 року скасувати в частині визнання права власності на квартиру та
постановити в цій частині нове рішення.

В   задоволенні
позову  ОСОБА_1до   ОСОБА_2про визнання майна особистою
власністю відмовити.

Зустрічний
позов ОСОБА_2до ОСОБА_1про розподіл майна, набутого під час шлюбу задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1та
ОСОБА_2право власності по 1/2 частині за кожним на квартиру АДРЕСА_1

В іншій частині
рішення залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але протягом двох місяців може бути
оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України.