Справа № 22ац- 895/07р                              Головуючий у 1 інстанції
№ 58                                                          Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2007
р колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області в складі:

головуючого
Баркової Л.Л. Топалової
В.В., Трушкова М.М.

при секретарі
Стрілецькій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу за заявою Маріупольської
міської лікарні №7 про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзівського районного суду м.
Маріуполя від 17 серпня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Орджонікідзівського районного суду м. Маріуполя від 17 серпня 2007 року
задоволена заява Маріупольської міської лікарні №7 про примусову госпіталізацію
ОСОБА_2 Остання
примусово госпіталізована до психіатричного закладу Маріупольської міської
лікарні № 7 для   стаціонарного
лікування.

В
апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, а провадження у справі закрити,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи і на неповне
з'ясування судом обставин , що мають значення для справи.

Заслухавши
суддю - доповідача , пояснення ОСОБА_2
і її представника ОСОБА_3, які доводи скарги підтримали, заперечення
представника лікарні №7 Тамашаускене В.А. і законного представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4, які
просили рішення суду залишити без зміни, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення , колегія суддів вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
заяву лікарні №7 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 страждає на
психічний розлад , має реальні наміри вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для оточуючих і її обстеження та лікування можливо лише
в стаціонарних умовах.

З таким
висновком суду не можна не погодитися.

Згідно
до положень статті 14 Закону України „ Про психіатричну допомогу" від
22.02. 2000року № 1489-111, особа , яка страждає на психічний розлад, може бути
госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди , якщо її
обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при
встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи
виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для
неї чи оточуючих.

2

Судом першої інстанції
встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що з заявою про примусову
госпіталізацію матері звернувся її син ОСОБА_4. З його
пояснень і пояснень самої ОСОБА_2 вбачається,
що вона протягом останнього місяця перед її обстеженням, стала агресивною ,
насипала прального порошку в ємкість для питної води, погрожує чоловіку
вбивством, ніччю кинула на чоловіка , який спав , собаку, кидає посуду в членів
сім'ї тощо. Хворою себе не вважає, від лікування відмовляється.

За
висновком комісії лікарів - психіатрів від 16.08. 2007 року ОСОБА_2 страждає
пароідальним синдромом , це захворювання є тяжким психічним розладом , являє
собою безпосередню безпеку для оточуючих, від добровільного лікування
категорично відмовляється.

Відповідно
до положень   статті 281 ЦПК України
заява   про госпіталізацію особи до
психіатричного закладу розглядається судом протягом 24 годин.

За таких
обставин     суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про задоволення заяви про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 до
психіатричного закладу.

Наведене     в
апеляційній  скарзі  представником
ОСОБА_1    висновків  суду
не спростовує.

Рішення
суду   відповідає   встановленим обставинам справи, ухвалено з
додержанням норм закону і підстав для його скасування з закриттям провадження у
справі немає. Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Орджонікідзівського районного суду м. Маріуполя від 17 серпня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців у касаційному порядку.