Справа № 22 ц - 2915 - 2007
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Вадовська Л.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  ОДЕСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007
року                                                                                  м.
Одеса

Колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого   - Вадовської Л.М.,

суддів -
ВащенкоЛ.Г., Фадєєнко А.Ф.,

при секретарі -
БоднарМ.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Санаторій «Дружба» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області в особі відділу
громадянства, міграції й реєстрації фізичних осіб Приморського РВ ОМУ УМВС
України в Одеській області про усунення перешкод в користуванні власністю,
зняття з реєстрації, відшкодування моральної шкоди, зустрічним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю
«Санаторій «Дружба» про визнання права на жилу площу, вселення, усунення
перешкод в користуванні жилою площею за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 4 квітня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ТОВ
«Санаторій «Дружба», звернувшись 9 жовтня 2006 року до суду з вищеназваним
позовом, вказав, що відповідно до п.п.3.5.12 п.3 Договору купівлі-продажу
земельної ділянки несільськогосподарського призначення ТОВ «Санаторій «Дружба»
зобов'язалось провести відселення 34 мешканців, в тому числі відповідачів, які
проживали в малоцінних будовах на території по вул. Генуезька, 1 в м. Одесі, що
підлягала продажу. Позивач в порядку виконання своїх зобов'язань подарував
відповідачам квартири, що підтверджується нотаріально посвідченими договорами
дарування від 9 липня 2004 року, відповідно до яких відповідачі отримали у
власність АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 9 липня 2004 року сторони склали акт

2

прийому-передачі тимчасових житлових приміщень, з яких
відповідачі відселилися. Однак до теперішнього часу відповідачі залишаються зареєстрованими
за вказаною адресою, чим порушують права власника , перешкоджають вільному
розпорядженню майном та призводять до необхідності сплати комунальних послуг з
урахуванням зареєстрованих осіб. Позивач просив зобов'язати відповідачів не
перешкоджати в користуванні власністю, а Приморський РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області зняти їх з реєстрації. Крім того, зазначивши, що відповідачі
поширюють відомості про невиконання позивачем умов Договору, тим самим
принижують ділову репутацію юридичної особи та спричиняють моральну шкоду,
позивач просив стягнути з відповідачів на відшкодування моральної шкоди 10 000
грн. 00 коп.

Відповідач РВ
ОМУ УМВС України в Одеській області заперечень проти позову не надав.

Відповідачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. позов не визнали, звернулись до
суду із зустрічним позовом про визнання права на жилу площу, вселення, усунення
перешкод в користуванні жилою площею. В обґрунтування позовних вимог послались
на те, що їх сім'я із шести чоловік, які є потерпілими від землетрусу у
Вірменії, з 1988 року проживає в м. Одесі. На підставі ордеру від 25 березня
1999 року № 455 вони отримали право на житлову площу в АДРЕСА_3. Відповідачі
просили визнати за ними право на дану житлову площу, вселити в це приміщення та
зобов'язати ТОВ «Санаторій «Дружба» не перешкоджати в реалізації прав на жилу
площу, а у разі неможливості вселення у вказане приміщення зобов'язати позивача
надати їм інше жиле приміщення.

Позивач ТОВ
«Санаторій «Дружба» зустрічні позовні вимоги на визнав.

Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 4 квітня 2007 року позов ТОВ
«Санаторій «Дружба» задоволено частково, зобов'язаноОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5. не перешкоджати в користуванні ТОВ «Санаторій «Дружба»
власністю - АДРЕСА_3, зобов'язано Приморський РВ ОМУ УМВС України в Одеській
області в особі відділу громадянства, міграції й реєстрації фізичних осіб
знятиОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_5. з реєстрації за адресою -
АДРЕСА_3. В задоволені вимог ТОВ «Санаторій «Дружба» про відшкодування
моральної шкоди та у задоволенні вимог зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. просять рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення вимог зустрічного позову.

Неправильність
рішення суду апелянти мотивували порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши
пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення суд першої інстанції виходив з тих фактів, що 20 листопада 2002 року
між Одеською міською радою та ТОВ «Санаторій «Дружба» був укладений,
посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу
ОСОБА_6. та зареєстрований в реєстрі за № 2351 договір купівлі-продажу
земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 9,1749 га ,
розташованої в м. Одесі по вул. Генуезька, 1 і призначеної для експлуатації та
обслуговування комплексу будівель і споруд санаторію (а.с.7-11).

3

Відповідно до
п.п.3.5.12 частини 3 Договору ТОВ «Санаторій «Дружба» зобов'язався провести
відселення 34 мешканців, в тому числі і відповідачів, які проживали в
малоцінних будовах на території, що підлягала продажу. На виконання цих умов
Договору ТОВ «Санаторій «Дружба» подарувало відповідачам квартири, що
підтверджується договорами дарування від 9 липня 2004 року, посвідченими
приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7.,
зареєстрованими в реєстрі за № 2932, 2933. На підставі договорів дарування
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві власності належить АДРЕСА_1,
ОСОБА_5 - АДРЕСА_2 ( а.с.5, 6). Договори дарування є дійсними, сторонами не
оскаржені.

9 липня 2004
року між ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ТОВ «Санаторій
«Дружба» був складений та підписаний акт прийому-передачі, відповідно до якого
відповідачі передали, а товариство прийняло тимчасові жилі приміщення -
АДРЕСА_3 та спальний АДРЕСА_4. Актом зафіксована відсутність в приміщеннях
будь-якого належного відповідачам майна (а.с.4).

В ході розгляду
справи також було встановлено, що спірне приміщення є аварійним і підлягало
знесенню, що підтверджено експертним висновком НАУ ОВ НПЦ «Екострой» від 3
березня 2003 року про технічний стан та придатність до експлуатації комплексу
споруд ТОВ «Санаторій «Дружба» , розташованих по вул. Генуезькій, 1 в м. Одесі.

Ухвалюючи
рішення в частині вимог первісного позову про усунення перешкод в користуванні
власністю та зобов'язання зняти з реєстрації , суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з положень статті 48 Закону України «Про власність» щодо
права власника вимагати захисту своїх майнових прав. За тих обставин, що
відповідачам передано у власність інші житлові приміщення і останні фактично
виселись зі спірних приміщень і проживають в наданих їм у власність квартирах,
збереження реєстрації відповідачів в АДРЕСА_3 є порушенням прав ТОВ «Санаторій
«Дружба» як власника спірного майна на користування та розпорядження таким.

На порушення
вимог статті 6 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_5.
після прибуття до нового місця проживання у визначений законом термін не
провели реєстрацію місця свого проживання, тому піддягають зняттю з реєстрації
зі свого попереднього місця проживання у примусовому порядку.

Відмовляючи в
задоволенні вимог первісного позову про відшкодування моральної шкоди та вимог
зустрічного позову про визнання права на жилу площу, вселення, усунення
перешкод в користуванні житловою площею, суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з недоведеності заявлених вимог.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Ухвалене рішення
ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та
постановлене з дотримання норм процесуального права. Підстав для скасування
рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів -

4

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення
Приморського районного суду м. Одеси від 4 квітня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.