Справа № 22ц-1874              Суддя суду 1 -ої інстанції Саєнко
18                           Суддя-доповідач
апеляційного суду Вовненко Г.Ю.
РІШЕННЯ

Іменем   України

17
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Вовненко Г.Ю.,

суддів Колосовського С.Ю., Лівінського С.Ю.,

при секретарі
судового засідання Танцуріній СМ.,

за
участю позивачкиОСОБА_1. та її представникаОСОБА_3, відповідачаОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської
області від 11 липня 2007 року, постановлене за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення боргу за договором позики,

встановила:

В лютому
2007 рокуОСОБА_1. звернулась в суд з позовом доОСОБА_2. про стягнення  боргу за договором позики.

Уточнивши
в подальшому свої вимоги щодо розміру заборгованості, позивачка зазначала, що
11 серпня 2005 року відповідач взяв у неї за договором позики в борг 300 000 грн.,
зобов'язавшись повернути суму позики до 27 травня 2006 року та сплачувати
проценти від суми позики. Договір позики було оформлено письмовою розпискою.
Проте відповідач зобов'язання за договором позики не виконав повністю і
виплатив в рахунок основного боргу 34906 грн., в рахунок процентів - 99612 грн.

Посилаючись
на зазначені обставини, позивачка просила стягнути з відповідача на свою
користь несплачений борг за договором позики 265093 грн. 24 коп.,
заборгованість по процентам - 123723 грн. 62 коп., а також 32341 грн. 38 коп.
-урахування індексу інфляції за весь час прострочення і 8650 грн. - в рахунок
трьох процентів річних за порушення грошового зобов'язання, а всього 429808
грн. 27 коп.

Рішенням
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 липня 2007 року
позов задоволено. Постановлено стягнути зОСОБА_2. на користьОСОБА_1. 265093,24
грн. заборгованості за договором позики, 114758,80 грн. процентів, 32341, 38
грн. інфляції, 8615, 53 грн. - 3 проценти річних за порушення грошового зобов'язання,
1730 судових витрат. Постановлено повернутиОСОБА_1 2049 грн. 60 коп. судового
збору.

В
апеляційній скарзіОСОБА_2. просить рішення суду скасувати, а справу передати на
новий судовий розгляд, посилаючись на неповне з'ясування судом обставини справи.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення учасників, які з'явились в судове засідання,
перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія
судців вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення
суду в частині вирішення вимог про виконання грошового зобов'язання за
договором позики підлягає зміні і скасуванню в частині повернення позивачці
судового збору.

Судом
встановлено, що 11 серпня 2005 року між сторонами було укладено договір позики,
згідно з якимОСОБА_2. взяв уОСОБА_1. в борг 300 000 грн., зобов'язавшись
повернути суму боргу до 27 травня 2006 року. Ці обставини підтверджуються
письмовою розпискою відповідача, за якою він зобов'язався також

сплачувати
позикодавцю проценти. При цьому розмір процентів встановлений не був (а.с. 75).
У визначений угодою строк відповідач грошове зобов'язання не виконав і повністю
борг не повернув.

За таких
обставин згідно з положеннями ст.ст. 625, 1048, 1050 ЦК України

відповідач
зобов'язаний сплатити суму боргу, яку не повернуто, з урахуванням

встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від

простроченої
суми, а також проценти за договором позики. Оскільки сторонами не

був
встановлений розмір процентів, то відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України їх

розмір
визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (далі -

НБУ),
якая спірний період дорівнювалась 8,5% річних.

Всього
відповідачем було повернуто позивачці 134518 грн. 76 коп. Сума процентів, яка
підлягала сплаті, виходячи із ставки НБУ, складає 20187 грн. 50 коп. Таким
чином, в погашення боргу за договором позики відповідачем повернуто позивачці
114331 грн. 26 коп.(134518,76 грн. - 20187,50 грн.), а заборгованість по
зобов'язанню складає 185668 грн. 74 коп. (300000 грн. - 114331, 26 грн.).
Підвищення з урахуванням індексу інфляції на зазначену суму за період з червня
2006 року по жовтень 2007 року складає 29342 грн. 16 коп. Три проценти річних
від простроченої суми дорівнюється 5570 грн.06 коп.3агалом сума, яка підлягає
стягненню складає 240768 грн. 46 коп.

Зважаючи
на зазначене, рішення суду на підставі п.3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України в частині
вирішення вимог про стягнення боргу, процентів, інфляції та трьох процентів
річних підлягає зміні.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України рішення підлягає зміні і в частині вирішення питання щодо
розподілу судових витрат і з відповідача на користь позивачки підлягають
відшкодуванню судові витрати в сумі 2437 грн. 68 коп.

Судом
постановлено також про поверненняОСОБА_1 судового збору в сумі 2049 грн. 60
коп. Підстави для повернення судового збору та коштів на оплату витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи передбачені ст. 83
ЦПК України. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення 429808 грн. 27 коп., а
сплачено судового збору 3749 грн. 60 коп. та 30 грн. на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи (а.с.20, 21, 34). Тобто підстави, передбачені ст.
83 ЦПК для повернення позивачці судового збору відсутні. Тому рішення суду в
зазначеній частині підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК.

Доводи
апелянта щодо того, що борг повертався ним як по видатковим касовим ордерам так
і по касовим книгам колегія суддів не приймає до уваги. Із матеріалів справи
вбачається, що і в касових книгах, і в видаткових касових ордерах співпадають і
дати, і суми (а.с.97 - 115). Крім того, як визнав в засіданні суду апеляційної
інстанції відповідач, зазначені видаткові касові ордера ним ніде не
обліковувались і велись виключно для свого контролю за погашенням боргу.
Зважаючи на такі обставини, колегія суддів вважає, що доводи позивачки щодо
того, що це є подвійним обліком одних і тих же сум, сплачених відповідачем в
погашення боргу за договором позики, заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 липня 2007 року
в частині вирішення вимог про стягнення боргу та процентів за договором позики,
підвищення суми боргу з урахуванням індексу інфляції і трьої процентів річних
від простроченої суми змінити.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 185668 грн. 74 коп. боргу за договором позики;   20187 грн. 50 коп.

процентів за
користування грошима; 29342 гри. 16 коп. - підвищення суми боргу з урахуванням
індексу інфляції за весь час прострочення; 5570 грн. 06 коп. - три проценти
річних від простроченої суми за порушення грошового зобов'язання, а всього
240768 грн. 46 коп. та у відшкодування судових витрат 2437 грн. 68 коп.

Це ж
саме рішення суду першої інстанції в частині повернення ОСОБА_1судового збору в
сумі 1300 грн., внесених по квитанції № 19901/з92 від 02.02.2007 р. і 749 грн.,
внесених по квитанції № 19901/з32 від 20.02.2007 р. -скасувати.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але з
цього часу протягом двох місяців може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України.