УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
листопада 2007р.                                                                  м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                                      Бойчука
І.В.,

суддів                                                                  Матківського
Р.Й.,  Беркій О.Ю.,

секретаря                                                            Сем"янчук
С. Й.,

з
участю:   адвоката                                           ОСОБА_1,

сторін                                                                 ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

ОСОБА_4,
представника ОСОБА_5,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргоюОСОБА_2 на рішення
Івано-Франківського міського суду від 06 вересня 2007 року,  -

встановила:

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 06 вересня 2007 року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_5,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 і визнано за ними право власності на
3/4 частини квартири.

Встановлено
порядок користування житловим приміщенням у даній квартирі,  яким виділено позивачам в користування
кімнати площею 12, 9 кв.м,

Справа №
22-ц-1263/2007р.       Головуючий у І
інстанції Островський Л.Є.

Категорія 5                                 Доповідач Бойчук І.В.

2

18, 3 та
9, 1 кв.м,  а кімнату площею 8, 6 кв.м виділено у користування ОСОБА_2,  а
кухню,  туалет,  ванну,
кладову і коридор
залишено у спільному користуванні.

В апеляційній
скарзі на дане рішенняОСОБА_2. вказав,
що висновок суду про те,  що
спірна квартира придбана за кошти від продажу двох інших квартир,  є неправильним.  Двокімнатна квартира поАДРЕСА_1 була продана
більш ніж через дев'ять місяців після придбання спірної квартириАДРЕСА_2. На
час придбання даного житла члени сім"ї -ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були
неповнолітніми,  не мали самостійного
заробітку,  а тому не могли своєю працею
внести вклад у рахунок надбання спільного майна. І їх частка повинна складатися
з частини,  яка є пропорційною тій,  яку вони мали у двох попередніх квартирах,  а саме по 2 відсотки,  а йому з дружиною ОСОБА_5 належить до
46%,  що становить 12/25 частин.

Суд
безпідставно збільшив частки дітей у спірній квартирі,  чим порушив його законні права та інтереси.

Просить
рішення суду змінити. Визнати за ним та ОСОБА_5 право власності на 24/50 частин
у квартирі кожному,  а на ОСОБА_4
таОСОБА_3 на 1/50 частину кожному.

В
засіданні апеляційного суду апелянт підтримав доводи апеляційної скарги з
мотивів,  наведених у ній.

Представник
ОСОБА_5,  ОСОБА_4 таОСОБА_3 доводів
апеляційної скарги не визнали і пояснили,
що рішення суду першої інстанції є обгрунтованим і правильним.

Вислухавши
доповідь судді,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що 05
березня 1996р. сім"я ОСОБА_2 купила квартиру по вул.  Коновальця,
90/30,  у м.  Івано-Франківську і договір від імені членів
сім"ї уклавОСОБА_2.

3

Дана
квартира є чотирикімнатною і придбана після продажу двох інших квартир по
вул.  Г. Хоткевича,  77/44 та Хіміків,  19/14 у м.
Івано-Франківську,  які належали
сім"ї ОСОБА_2 складом 4 особи на праві спільної сумісної власності,  що стверджується договором купівлі-продажу
від 27.02.1996р. та 27.12.1996 року.

При
відчуженні спірних квартир Івано-Франківський МВК дав дозвіл на їх відчуження
при умові забезпечення житлом неповнолітніх на той час дітей співвласників
проданих квартирОСОБА_3 та ОСОБА_4

За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку,  що всі сторони по справі є
співвласникамиАДРЕСА_2,  а не самий
позивач,  і їм всім належить по 1/4
частині спірної квартири.

На
підставі технічного паспорта спірної квартири суд визначив і порядок
користування житловим приміщенням між сторонами та з урахуванням фактично
встановленого між ними порядку із залишенням у спільному користуванні місць
загального користування.

Не
заслуговують на увагу посилання апелянта про те,  що їм з дружиною належить більша частка у
спільному майні,  оскільки подані
попередньо ними дві інші квартири належали всім членам сім"ї на праві
власності у рівних долях на підставі Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду".

Колегія
суддів вважає,  що судом першої інстанції
постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального
права,  тому підстав для його скасування
з мотивів,  наведених у скарзі,  не встановлено.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-315,  317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргуОСОБА_2 відхилити,  а рішення
Івано-Франківського міського суду від 06 вересня 2007р. залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців у касаційному
порядку.