УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
листопада 2007р.                                                                             м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої                                                        Беркій
О.Ю.,

суддів:                                                                Фединяка
В. Д.,  Девляшевського В. А.,

секретаря                                                          Довжинської
Н.Б.,

з участю
адвоката                                            ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом Калуської міської ради до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
третьої особи на стороні позивача ЖЕО №3 про звільнення житлового
приміщення,  з   участю:
представника   апелянта   -
ОСОБА_5,    ОСОБА_6,    представника ОСОБА_2  - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_3,  -

встановила:

Рішенням
Калуського міськрайонного суду від 11 вересня 2007 року в позові Калуської
міської ради до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
третьої особи на стороні позивача ЖЕО №3 відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

На дане
рішення Калуська міська рада подала апеляційну скаргу,  у якій посилається на те,  що рішення суду винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права та судом невірно встановлено обставини
справи. Так,  судом не враховано,  що відповідно до правових позицій щодо
розгляду судами окремих категорій судових справ Верховного Суду України жильці,  що залишились проживати в попередньому
житловому приміщенні в разі надання їм в порядку поліпшення житлових умов
іншого житлового приміщення вважаються

Справа
№22-ц-1329/2007р.                              Головуючий
у 1 інстанції Гавриленко В.Г.

Категорія
30                                                        Доповідач
Беркій О.Ю.

тимчасовими
жильцями та підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення.

Представником
Калуської міської ради заявлялося клопотання про залучення в якості третьої
особи на стороні позивача ЖЕО №1 для з'ясування санітарно-технічного стану
квартири НОМЕР_1 на момент укладення договору найму житла від 1.10.2004р. та на
час подання позову про виселення. Крім того,
заявлялось ще клопотання про необхідність залучення ОСОБА_7  в якості третьої особи,  як основного наймача згідно даного договору.
Однак,  дані клопотання були відхиленні
без надання мотивів такої відмови,  що
послужило підставою для винесення незаконного та необгрунтованого рішення.

Судом не
враховано,  що рішенням виконкому
Калуської міської ради створено при виконкомі міської ради міжвідомчу комісію з
обстеження житлових будинків та визнання їх непридатності для проживання. Однак
в матеріалах справи відсутній такий висновок про санітарно-технічний стан
квартири по АДРЕСА_1. Ними заявлялося клопотання про залишення позову без
розгляду,  однак судом не було розглянуто
заяви та не винесено з цього приводу ухвали.

Просить рішення
суду скасувати,  а справу направити на
новий судовий розгляд.

До
початку розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_6 подано заяву про приєднання
до апеляційної скарги Калуської міської ради.

В заяві
зазначає,  що постановляючи рішення,  суд вирішив питання про його право на
житло,  оскільки згідно спільного рішення
адміністрації та профкому,
квартируАДРЕСА_2,  виділено надати
йому та членам його сім'ї. Однак відповідачі по справі не звільняють дане
житлове приміщення і він не може отримати ордер на вселення в нього. Просить
рішення суду скасувати,  а справу
направити на новий судовий розгляд.

В
судовому засіданні представник Калуської міської ради та ОСОБА_6 апеляційну
скаргу підтримали по вищенаведених мотивах.

Представник
ОСОБА_2  - ОСОБА_7,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги
заперечили,  посилаючись на її
безпідставність.

Вислухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши письмові матеріали справи,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що
рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 22 березня 2000 року
ОСОБА_7  та його сім'ї в складі чотирьох
чоловік було видано ордер №15 на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням
Калуського міського суду від 29.12.2003р. ОСОБА_7  та його сестру ОСОБА_8  було визнано такими,  що втратили право користування малосімейним

гуртожитком по
майдану АДРЕСА_2. В вересні 2004 року на підставі рішення суду ОСОБА_7  було зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1,  а ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилися проживати в малосімейному гуртожитку.

Звертаючись
до суду про звільнення житлового приміщення ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в малосімейному
гуртожитку,  Калуська міська рада
посилалась на те,  що відповідно до
ордеру та зобов'язання про звільнення даного приміщення договір найму в
гуртожитку вважається розірваним і їх слід вважати тимчасовими жильцями,  а тому вони підлягають виселенню без надання
іншого жилого приміщення.

Згідно
зі  ст.
50 ЖК України жиле приміщення,  що
надається громадянам для проживання,  має
бути благоустроєним щодо умов даного населеного пункту і відповідати
встановленим санітарним та технічним вимогам.

Зібраними
по справі доказами встановлено,  що
квартира АДРЕСА_1,  не відповідає санітарно-технічним
вимогам і згідно акту обстеження міжвідомчої комісії від 20.09.2007 року
визнана непридатною для проживання.

Оскільки
зобов'язання про звільнення відповідачами гуртожитку у зв'язку з поліпшенням
житлових умов було дано до закінчення будівництва і прийняття будинку в
експлуатацію та включення до складу житлового фонду,  і після одержання ордеру на вказану квартиру
вона виявилася непридатною для проживання,
то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те,  що підстав для виселення відповідачів з
гуртожитку немає.

Посилання
позивача на те,  що з часу одержання
відповідачами у порядку поліпшення житлових умов іншого жилого приміщення
договір найму попереднього жилого приміщення вважається розірваним і вони
вважаються тимчасовими жильцями є необгрунтованими,  оскільки відповідачі відмовилися переселятися
в квартиру АДРЕСА_1,  з підстав
невідповідності її санітарно-технічним вимогам та ними не було укладено
договору найму цього приміщення і вони залишилися проживати в передньому приміщенні
(гуртожитку).

Не
заслуговують на увагу і посилання ОСОБА_6 про те,  що судом першої інстанції було порушено норми
процесуального права та його не було залучено до участі в розгляді справи,  оскільки оскаржуваним рішенням право ОСОБА_6
на житло не порушено.

Рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування,  в межах
доводів апеляційної скарги,  колегія
суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308, 313-315,
317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Калуської міської ради відхилити.

Рішення
Калуського міськрайонного суду від 11 вересня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з часу проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання законної сили.