АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі: Новодворської О.І.,
Новосядлої В.М. ,  Олєйникової
Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства
"Лакма",  3-я особа ОСОБА_2 про зміну
формулювання наказу про звільнення,
стягнення вихідної допомоги,
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,  відшкодування матеріальної та моральної шкоди
за касаційною скаргою Закритого акціонерного товариства "Лакма" на
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 2 лютого 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 10 червня 2005 року,

встановила:

27.10.2004
р. позивачка звернулася до суду із заявою,
в якій зазначала,  що 15.03.1993
р. вона стала працювати в З AT "Лакма" на посаді економіста бухгалтерії,  із лютого 1999 р. працювала на посаді
заступника головного бухгалтера. У лютому 2002 р. зазначена посада була
скорочена,  її перевели на посаду
економіста ,  що призвело до зменшення її
окладу при збільшеному обсязі роботи. Вона звернулася до адміністраЦП з вимогою
про зміну посадової інструкЦП економіста,
але їй було відмовлено. Лише після звернення до профспілки її вимоги
були задоволені,  з 15.01.2004 р. була
переглянута її посадова інструкція.

Відповідачем
також було допущено порушення трудового законодавства при наданні їй
відпустки,  коли без її згоди та з
порушенням графіка згідно з наказом №141 від 9.07.2004 р. відповідач розділив
відпустку на дві частини по 14 днів. В порушення  ст.  21
Закону України "Про відпустки" заробітна плата була виплачена за два
дні до початку відпустки. Унаслідок цього вона зірвала домовленість про
встановлення пам'ятника батькові в м.
Ялті,  понесла додаткові
матеріальні витрати.

25.08.2004р.
головний бухгалтер відмовилася підписати записку про надання другої частини
відпустки,  внаслідок чого вона змушена
була подати

Справа №
33ц- 2001 кс-07                       Категорія
ЦПК: З

Головуючий у
першій інстанції .Чарицька Ю..Л.

Доповідач Новодворська О.І.

заяву про
звільнення з роботи згідно з ч.3
ст.  38 КЗПП України - у зв'язку з
невиконанням керівництвом (власником) законодавства про працю (умов
колективного чи трудового договору) ,  але
в цей же день її звільнили з роботи з формулюванням - ст.  38 КЗПП України з ініціативи працівника.

Крім
того,  в порушення вимог  ст.  44
КЗпП України відповідач не виплатив їй вихідну допомогу в розмірі тримісячного
середнього заробітку.

Унаслідок
грубого порушення відповідачем трудового законодавства у неї погіршився стан
здоров'я,  вона нервувала і таким чином
їй була заподіяна моральна шкода.

Через
неправильне формулювання причини звільнення вона відмовилася отримувати трудову
книжку,  що перешкоджає її
працевлаштуванню.

Посилаючись
на наведене,  позивачка просила суд
змінити формулювання її звільнення з роботи в наказі №254 к від
6.09.2004р.,  зазначивши,  що вона звільнена з ініціативи працівника у
зв'язку з невиконанням уповноваженим органом законодавства про працю та умов
колективного договору згідно з ч.3
ст.  38 КЗПП України,  стягнути з відповідача вихідну допомогу в
розмірі тримісячної заробітної плати в сумі 3568, 14 грн.,  в відшкодування матеріальної та моральної
шкоди -3000 грн.,  стягнути з відповідача
середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням
Подільського районного суду м.  Києва від
2 лютого 2005 року,  залишеним без зміни
ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від
10 червня 2005 року,  позов задоволений
частково. Суд змінив формулювання причин звільнення позивачки в наказі №254 к від 6.09.2004 p.,
зазначивши,  що
вона звільнена з ініціативи працівника у зв'язку з невиконанням уповноваженим
органом законодавства про працю згідно з ч.3
ст.  38 КЗПП України,  зобов'язав відповідача внести відповідні
зміни в трудову книжку позивачки. Стягнув із відповідача на користь позивачки
вихідну допомогу в розмірі 5527, 07 грн.,
в відшкодування моральної шкоди 1000 грн. В задоволені інших вимог відмовлено.

Закрите
акціонерне товариство "Лакма" звернулося до Верховного Суду України з
касаційною скаргою на ухвалені судові рішення.

В
обґрунтування касаційної скарги посилається на порушення судом норм
матеріального й процесуального права,  у
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та направлення
справи на новий розгляд до місцевого суду.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні.

Задовольняючи
позовні вимоги позивачки,  місцевий суд
виходив із того,  що відповідачем були
порушені трудові права позивачки щодо надання відпустки,  що стало причиною до звернення їїізз заявою
про звільнення з роботи на на підставі ч. 3.
ст.  38 КЗпП України,  якою передбачено звільнення з ініціативи  працівника у
зв'язку  з  невиконанням
уповноваженим  органом

законодавства
про працю,  та застосував положення  ст. ,
ст.  44,  237-1 КЗпП України і стягнув на користь
позивачки вихідну допомогу та відшкодував заподіяну їй моральну шкоду.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду та залишив його рішення
без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргу    Закритого    акціонерного    товариства    "Лакма" відхилити.

Рішення
Подільського районного суду м.  Києва від
2 лютого 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 10 червня 2005 року залишити без
зміни.