Справа № 22-ц-1262/2007р.
у 1 інстанції Безбородько В.А.
Доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2007 р.                                                                            м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої
Мелінишин Г.П.,

суддів                                                                Пнівчук
О.В., Стефанів Н.С.,

секретаря                                                         Сем"янчук
С.Й.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до Зеленської
сільської ради, ОСОБА_2про визнання незаконними рішень ради та усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою за апеляційними скаргами ОСОБА_2та
Зеленської сільської ради на рішення Надвірнянського районного суду від 31
серпня 2007 року, -

встановила:

Рішенням
Надвірнянського районного суду від 31.08.2007 р. задоволено позов ОСОБА_1.
Визнано незаконними рішення виконкому Зеленської сільської ради від 28.03.1995
р. № 14 та рішення сесії Зеленської сільської ради від 14.08.2006 р.
Зобов"язано ОСОБА_2.
не чинити позивачу перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,0618
га на присілку Лазок с. Зелена.

На дане
рішення ОСОБА_2. та
Зеленська сільська рада подали апеляційні скарги. Зазначають, що рішення
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В
судовому засіданні не було доведено, що спірних 0,0618 га землі входить до
складу 0,60 га землі, яка була надана в користування позивачу. До 1995 р. дана
земельна ділянка належала до земель запасу, а тому сільська рада правомірно
надала її матері ОСОБА_2.-ОСОБА_3 Визнаючи незаконним рішення ради від
14.08.2006 р. суд не врахував, що позивачу безпідставно було надано дозвіл на
складання проекту відведення земельної ділянки, оскільки спірних 0,0618 га
згідно Генерального плану забудови с
Зелена знаходиться з одного боку в охоронній смузі річки Бистриця, а з
другого розширенню підлягає дорога Надвірна-Бистриця, а тому вона не може бути
приватизована. Тому сесія сільської ради правомірно скасувала своє попереднє
рішення від 23.06.2006 p.,
що прийнято без врахування чинного земельного законодавства. Посилаючись на
зазначені обставини, апелянти просили рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким в позові ОСОБА_1. відмовити.

В
засіданні апеляційного суду представник сільської ради доводи апеляційної скарги
ради підтримала, а доводи скарги ОСОБА_2.
визнала.

ОСОБА_2. доводи своєї
скарги підтримала з наведених в ній мотивів та підтримала апеляційну скаргу
сільської ради.

2

Представник
ОСОБА_1. доводів скарг не визнала, посилаючись на обгрунтованість висновків
суду.

Вислухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з
таких підстав.

Відповідно
до роз'яснень Верховного Суду України, даних в постанові Пленуму № 11 від
29.12.1976 р. (з наступними змінами та доповненнями) "Про судове
рішення" законним є рішення суду, коли суд виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин. Обгрунтованим визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1. суд виходив з того, що Зеленська сільська рада незаконно
скасувала своє рішення від 23.06.2006 p., оскільки
земельні ділянки (в тому числі і спірних 0,0618 га) щодо яких вказаним рішенням
надано дозвіл на складання проекту відведення земельних ділянок, знаходяться в
правомірному користуванні позивача.

Судом
встановлено, що позивачу на підставі рішення виконкому Зеленської сільської
ради від 27.05.1987 р. після попереднього вилучення у ОСОБА_4. надано в
користування 0,060 га земельної ділянки, що знаходиться на присілку Лазок.
Всього, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є землекористувачем 0,1736
га землі, за які останній сплачує земельний податок.

Як видно
з матеріалів справи позивачу згідно рішення сільської ради від 23.06.2006 р.
було надано дозвіл на складання проекту відведення земельних ділянок, що
знаходяться на присілку Лазок, в т.ч. 0,0618 га ріллі для ведення селянського
господарства.

Судом
встановлено, що рішенням Зеленської сільської ради від 14.08.2006 р. скасовано
попереднє рішення зважаючи на те, що земельна ділянка розміром 0,0618 га
перебуває в користуванні ОСОБА_2. Задовольняючи позов ОСОБА_1. суд правильно вважав,
що такі підстави для скасування рішення ради від 23.06.2006 р. є надуманими і
необгрунтованими. Зокрема, як встановлено судом, спірних 0,0618 га земельної
ділянки у встановленому законом порядку ні матері відповідачки, ні самій
відповідачці не надавалися. А оскільки рішення виконкому Зеленської сільської
ради від 28.03.1995 р. щодо надання 0,03 га землі ОСОБА_2. суперечило
вимогам земельного законодавства суд обгрунтовано визнав його незаконним.

Твердження
Зеленської сільської про те , що спірних 0,0618 га землі не підлягає
приватизації, оскільки знаходиться в охоронній смузі річки Бистриця та в межі
розширення автодороги Надвірна-Бистриця
не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не були підставою скасування
рішення ради від 23.06.2006 р.

Колегія
суддів приходить до висновку, що справа судом першої інстанції розглянута повно
і об"єктивно, а рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

Доводи
апеляційних скарг правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав
для їх задоволення не встановлено.

Керуючись
ст. ст. 218,307,308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_2та Зеленської сільської ради відхилити, а рішення Надвірнянського
районного суду від 31 серпня 2007 року залишити без зміни.

3

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з часу набрання нею законної сили.