Суддя 1-ї інстанції Комісаренко Л.В.                                              Суддя доповідач Бондар М.С.
01 жовтня 2007 року                                                                           Справа № 22-3381
УХВАЛА

Іменем     України

Коллегія судової
палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар  М.С. , судді:   Гончар О.С.,
. секретар - Тахтаул О.М.

при участі:      прокурора-                                         адвоката-ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу   за

апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від
19.07.2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання особи такою, що
втратила право користування жи-^ лим приміщенням, -

встановила:

У травні 2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втрати­ла право користування жилим приміщенням, посилаючись на
те, що вона є наймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстрований ОСОБА_1
- колишній чоловік. З 2003 року, відповідач»не проживає в4квартирі без поважних причин. Тому на
підставах/ передбаче­ні ст.71 ЖК, просила задовольнити позов.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.07.2007 року
з'явленні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач просив скасувати су­дове рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову, оскільки на його думку, суд не мав правових
підстав для визнання його таким, що втратив
право користування житло­вим приміщенням.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали спра­ви, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляцій-

2

ного суду дійшла до висновку, що
скарга не підлягає задово­ленню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанцій по­становив
рішення з додержанням вимог матеріального и процесу­ального права..

Із матеріалів вбачається наступне.

Спірне житлове приміщення - однокімнатна квартира, була надана позивачу на сім'ю із 2-х чоловік: вона та відпо­відач.

В цей час на вказаній житловій площі зареєстровані

сторони.

У квітні 1999 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був розірваний.

Після розірвання шлюбу позивач постійно проживає в спірному жилому
приміщенні.

Відповідач з 2003 року в квартиру не приходив і не проживав у ній. Протягом всього часу витрат по оплаті кварти­ри і
комунальних платежів не ніс.

Будь-яких достовірних доказів про те, що позивач дій­сно чинить перешкоди в проживанні у спірній квартирі, відпо­відач
суду не надав.

Беручи до уваги наведене, районний суд обґрунтовано дійшов до висновку, що ст.71 ЖК, за відповідачем не зберег­лось жиле приміщення, оскільки він в ньому був відсутній
по­над б місяців без поважних причин, а тому підстав
для скасу­вання рішення не має.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, су­дова колегія, -

ухвалила  :

Апеляційну скаргу відхилити.

Вішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя у цій справі від
19.07.2007 року залишити без змін.

Ухвала судової колегії мсже бути оскаржена до Верхов­ного Суду України протягом двох місяців з дня набрання сили ухвали
апеляційного суду.