Справа № 22- 2885/2007 р.                      Головуючий у 1-й інстанції: Суркова В.П.
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 жовтня 2007р.                                                                                        м. Заїїорїжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого:    Кочеткової І.В.

суддів:                    Кримської О.М.

Бабак A.M. при секретарі     Череватій О.В.

з участю
представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду
М.Запоріжжя від 07 червня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

05 грудня 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором позики.

В позові зазначив, що 04 жовтня 2004 року він позичив ОСОБА_1 6000 доларів
США, що за офіційним курсом Національного банку України
дорівнює 30 300 грн. на строк до 08 березня 2005
року. У встановлений термін відповідачка гроші не повернула.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 борг за договором
позики у сумі 30 300 грн., а також

пеню із урахуванням встановленої облікової ставки
Національного банку України в сумі 8227

грн. 29 коп., всього 38 527 грн. 25 коп.

27 травня 2007 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з
відповідача основну суму боргу - 30 300 грн. та посилаючись на ст.. З Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» пеню за один рік прострочення виконання зобов'язання з урахуванням встановленої облікової
ставки НБУ України - 5142 грн., а
всього - 35442 грн., судові витрати в сумі 334 грн.27 коп., витрати на інформаційно
- технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2007
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики та пеню з
урахуванням встановленої облікової ставки Національного банку України в сумі
35442 грн. 66 коп., судові витрати у сумі 364 грн. 27 коп., а всього 35806 грн.
93 коп..

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального
права та невідповідність висновків суду обставинам справи просять рішення суду
першої інстанції скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

2

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна
сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що між сторонами фактично був укладений договір позики грошей, згідно з яким позивач передав відповідачу 6000
доларів США , зазначивши термін повернення боргу 08 березня 2005 року ( а.с.10) .
Відповідач у підтвердження укладеного договору
позики видала розписку, яку написала власноручно та передала позивачу.

Згідно довідки відділення «Запорізьке» ЗАТ «Альфа-Банк» № 195 від 29 травня 2007 року, станом на 29 травня 2007 року
курс долара США по відношенню до національної валюти , встановлений Національним банком України складав: 100
доларів США = 505 грн. (а.с.40- 41).

Таким чином , суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини
справи і обґрунтовано прийшов до висновку,
що між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст.. 1046 ЦК України та сума боргу підлягає поверненню.

Посилання
апелянта на довідку Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, із змісту якої видно, що у
слідчому відділі знаходиться кримінальна справа за фактом шахрайства,
здійсненого по відношенню ОСОБА_1 є необгрунтованим.

У фабулі постанови СВ Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області від 20 червня 2006 року, про яку
йдеться мова у названій довідці, зазначено, що в період часу з 05 жовтня 2004 року по 05 травня 2006 року невідомий
шахрайським шляхом заволодів майном, належним ОСОБА_1, а саме -
частиною будинку АДРЕСА_1 та досудове слідство по даній справі
зупинено до встановлення осіб, причетних до даного злочину.

Отже, вищевказані обставини не мають
відношення до цієї цивільної справи. Ухвалюючи
рішення про задоволення позовних вимог про стягнення боргу за договором позики від 04 жовтня 2004 року з урахуванням процентів
(пені) від суми позики на рівні облікової ставки НБУ, суд першої
інстанції помилково виходив з того, що на спірні правовідносини поширюється правило ст.. 1048 ЦК України щодо можливості
застосування таких штрафних санкцій, яке стосується національної грошової
одиниці - гривні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні
позову в цій стягнення процентів (пені) на рівні облікової ставки Національного
банку України.

Крім того, позивач просив стягнути пеню на рівні облікової ставки НБУ
посилаючись на ст.. 3 Закон України «Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань». Однак, такі вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки
позивач не є суб'єктом відносин, які регулюються названим Законом.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині стягнення процентів
(пені) на рівні облікової ставки НБУ підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували
його законність.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 314,
316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2007 року
по даній справі в частині стягнення процентів (пені) скасувати та постановити
нове рішення наступного змісту : « В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення процентів (пені) відмовити».

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути
оскаржено

шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох

місяців з дня проголошення.