Справа №22-2091/2007р.                                                          Оскаржуване рішення ухвалено
Категорія 44                                                                             під головуванням Панчишина А.Д.
Доповідач Іванюк М.В.
РІШЕННЯ Іменем України

26 вересня 2007р. колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого
- судді Іванюка М.В, суддів Колодійчука В.М. та Камзалова В.В, при секретарі
Руденко О.М, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових
засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Барського районного суду від 14.08.2007р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування суми витрат на правову допомогу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2у своєму позові просила суд стягнути на її користь з
відповідача 500 грн. у відшкодування витрат на
правову допомогу, які вона понесла при, вирішенні справи за її позовом до ОСОБА_1 про розділ спільного майна
подружжя. Зазначила, що рішенням Барського районного суду
від 26.01.2007р. її позов про розділ майна було повністю задоволено. Однак при вирішенні вказаної справи питання про
відшкодування їй суми витрат на правову допомогу судом було упущено.

Рішенням Барського районного суду від 14,08.2007р. позов ОСОБА_2було задоволено. З ОСОБА_1 стягнуто на її користь 500 грн.

ОСОБА_1. у своїй апеляційній скарзі просить вказане рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних
вимог, так як Зважає що суд при вирішенні справи не взяв до
уваги той факт, що між сторонами не існувало ніякого спору з приводу розділу майна. Відповідач пропонував Позивачці вирішити
питання щодо ' розділу майна в позасудовому
порядку і був дуже здивований, коли вона все ж звернулася до суду. В ході
розгляду справи він всі вимоги позивачки відразу ж визнав. Тому сума, яку
позивачка з власної ініціативи і без його вини витратила на правову допомогу,
нічим не виправдана.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2просить її відхилити як

безпідставну.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача 500 грн. у відшкодування позивачці витрат на правову допомогу, суд першої
інстанції не взяв до уваги наступне :

Заявлені
вимоги не можуть бути підставою для самостійного позову. Невирішення, цих вимог могло бути підставою для звернення позивачки в
дуд з заявою про ухвалення додаткового рішення в порядку,
визначеному ст. 220 ч.1 п.4, ч.2, ч.3 ЦПК України.

Інший порядок стягнення витрат на
правову допомогу законом не передбачений.

При цьому суд
першої інстанції не звернув увагу на копію квитанції до прибуткового касового ордера від 25.10.2006р. на а.с. 2, у якій сума,
витрачена ОСОБА_2на правову допомогу, зазначена прописом як 300 грн. В той
же. час у цій копії

2

квитанції цифрами здійснено дописки
інших сум. Тобто, вказана копія квитанції не відповідає вимогам, які пред'являються до оформлення фінансових документів
і до уваги прийматися не може ( а відповідно до
правил ст.64 ЦПК України в даному випадку в якості доказу мав би подаватися оригінал квитанції, однак сторони в суд
апеляційної інстанції не з'явилися з невідомих
причин і клопотання про його залучення до справи від них не
надходило).

За таких обставин оска'ржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 58, 59, 64, 84, 220 303, 304,
305, 307 ч.1п.2, 309, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Барського районного суду
від 14.08.2007р. у даній справі скасувати.

ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_1 про відшкодування суми витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.