Справа № 2-1345/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 червня 2007 р.                                                                                      м.
Запоріжжя

Жовтневий районний суд у складі: головуючого судді Мінасова В.В., при
секретарі Працевитому Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2, 3-тя особа
Запорізьке обласне управління в справах захисту прав споживачів про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому вказує,
що в п'ятницю 09.02.2007
року в магазині «ГАЯШ», що належить ПП ОСОБА_2 нею було придбано жіночий
шкіряний костюм за 3545 грн.
Дома вона двічі приміряла костюм у присутності подруги та родички і впевнилася,
що костюм не підходить. В понеділок 12.02.2007
року вона звернулася до магазину для повернення костюму та отримання
грошей, але їй було відмовлено в цьому спочатку через те, що костюм придбано по
акції, а потім тому, що костюм ношений Оскільки це не відповідає дійсності,
просить розірвати договір купівлі-продажу костюму, укладений 09.02.2007 року. Стягнути з
відповідача 3545 грн.
матеріальної шкоди, 3500
грн. моральної шкоди,   900 грн. витрат на
послуги адвоката.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені
позовні вимоги, просять розірвати договір купівлі-продажу костюму, укладений 09.02.2007 року. Стягнути з
відповідача 3545 грн.
матеріальної шкоди, 3500
грн. моральної шкоди, 900
грн. витрат на послуги адвоката. Позивач пояснила, що костюм вона придбала
в п'ятницю ввечері. Домовилася з ОСОБА_2 про те, що якщо їй не підійде костюм,
вона його поверне. На вихідні знаходилася вдома, оскільки погано себе почувала
і костюм не носила, тільки двічі примірювала. 12.02.2007 року вона звернулася до магазину для повернення костюму
та отримання грошей, але їй було відмовлено в цьому спочатку через те, що
костюм придбано по акції, а потім тому, що костюм ношений.

Відповідач та його представники в судовому засіданні позов не визнали,
пояснили, що за вихідні позивачка заносила костюм до такого стану, що його було
неможливо продати, тому їй було відмовлено у поверненні грошей. Відповідачем
проведено експертизу, яка підтвердила, що костюм був у споживанні. Тому просять
у позові відмовити.

Представник 3-ї особи
Запорізьке обласне управління в справах захисту прав споживачів в судовому
засіданні пояснила, що права позивача як споживача порушені відповідачем.
Експертиза, що проведена відповідачем, не відповідає вимогам ст.. 8, 17 Закону України
«Про захист прав споживачів» .

Суд, вислухавши пояснення сторін, їхніх представників, 3-ї особи, вивчивши
матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав:

Судом встановлено, що 09.02.2007
року між ОСОБА_1. та ПП ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу
костюму жіночого шкіряного, вартістю 3545 грн. Сплачена сума підтверджується
копією чека від 09.02.2007 року.

12 лютого 2007 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача про повернення грошей
за костюм, але їй було відмовлено, на тієї підставі, що костюм має сліди
носіння.

В судовому засідання свідок ОСОБА_3. пояснила, що 11 лютого 2007 року в квартирі
ОСОБА_1. остання приміряла шкіряний костюм, який придбала 09.02.2007 року. ОСОБА_1
костюм поміряла та склала до пакету. Більше його не носила.

В судовому засідання свідок ОСОБА_4 пояснила, що 09 лютого 2007 року в квартирі
ОСОБА_1. остання приміряла шкіряний костюм, який придбала 09.02.2007 року. ОСОБА_1
костюм поміряла та склала до пакету. Більше його не носила. 12 лютого 2007 року вони з
ОСОБА_1 зверталися до магазину «Гаяш» про повернення грошей за костюм, який їй не
підійшов за розміром. Але ОСОБА_2 відмовила в цьому, вказуючи, що костюм
придбано по акції.

Свідок ОСОБА_5. в судовому засіданні пояснила, що 11 лютого 2007 року їй
подзвонив чоловік ОСОБА_1. і сказав, що у його дружини приступ. Біля 12 години вона приїхала
до позивачки додому, зробила укол. Знаходилася з ОСОБА_1 біля двох годин.

В судовому засідання свідок ОСОБА_6. пояснила, що 10
лютого 2007 року біля 10 години син ОСОБА_1. позвав її до їх квартири, оскільки
матері погано. Зайшовши до квартири вона побачила, що ОСОБА_1 лежить на
підлозі. Вона переклала її на диван та сказала сину визвати батьків позивачки.
Знаходилась з нею до їх приїзду десь 2
години.

Свідок ОСОБА_7. в судовому засіданні пояснив, що в ранку 10.02.2007 року йому
подзвонив онук і сказав ОСОБА_1. погано. Він приїхав біля 12-00 і знаходився з
донькою до 18 години,
поки не приїхав її чоловік. Донька костюм не носила та була в домашньому одязі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ввечері 11 лютого 2007 року до неї
приїздила ОСОБА_1 У неї з собою був костюм, який вона придбала 09.02.2007 року. ОСОБА_1
при неї костюм поміряла та склала до пакету. Більше його не носила.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 ввечері 09.02.2007 року в магазині
«ГАЯШ» ПП ОСОБА_2 придбала жіночий шкіряний костюм за 3545 грн. На вихідні
дружина знаходилася вдома, оскільки погано себе почувала і костюм не носила,
тільки двічі примірювала. 12.02.2007
року дружина звернулася до магазину для повернення костюму та отримання
грошей, але їй сказали, що грошей зараз немає та слід звернутися до магазину
наступного дня. 13.02.2007
року їй було відмовлено в цьому. Вони з дружиною зверталися до магазину,
але їм було відмовлено в поверненні грошей.

Свідок ОСОБА_10 в
судовому засіданні пояснила, що на прохання ОСОБА_2 вона привозила костюм 19 лютого 2007 року до
Запорізького обласного управління в справах захисту прав споживачів та передала
його чоловіку позивача.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в магазині
«Гаяш». 09.02.2007 року
ОСОБА_1 придбала в магазині шкіряний костюм. Домовилася з ОСОБА_2 про те, якщо
їй не підійде костюм, вона його поверне. 10.02.2007
року ОСОБА_1 подзвонила в магазин та сказала, що костюм підійшов. 12.02.2007 року позивачка
повернула костюм і сказала, що він не підійшов.

Відповідно до висновку експерта №
020 від 14.02.2007 року
костюм має ознаки, що характерні для процесу носкі виробу - зморшки,
складки, заломи, лискучі ділянки та плями, вказуючи на те, що виріб був у
експлуатації.

Експерт ОСОБА_12 в судовому засідання пояснила, що вказаний костюм дійсно
має сліди носіння. Ці сліди могли утворитися як за один день, так й за три,
п'ять та більше днів. Точніше сказати не може оскільки відсутні відповідні
методики. За запитання суду про час, який необхідно для утворення слідів
носіння, вказаних окремо в кожному пункті висновку, відповісти не змогла.

Статтею 17 ч.4 Закону
України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли під час
гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції,
продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання
від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції.
Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у
висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі
продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання,
зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не
підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю
(виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення

експертизи. Споживач, продавець
(виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у
судовому порядку.

Відповідно до ст..
147 ЦПК України експерт дає у письмовій формі свій мотивований висновок, який
приєднується до справи. Суд має право за заявою осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи запропонувати експерту дати усне пояснення
свого висновку. Усне пояснення заноситься до журналу судового засідання.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім'я, освіта,
спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж
експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій
підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні
експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт
використав, докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх
висновки і обгрунтовані відповіді на поставлені судом питання.

У висновку експерта обов'язково повинно бути зазначено, що його попереджено
про відповідальність за завідомо неправдивий висновок  та  за
відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

В порушення зазначених вимог законодавства вказана експертиза проведена як
без згоди так й взагалі без повідомлення споживача про це. У висновку відсутні
наступні обов'язкові відомості: де, ким (ім'я, освіта, спеціальність, свідоцтво
про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий
ступінь, вчене звання, посада експерта), була проведена експертиза, хто був
присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові,
які матеріали експерт використав, докладний опис проведених досліджень,
зроблені в результаті їх висновки і обгрунтовані відповіді на поставлені судом
питання.

З урахуванням викладеного, а також того, що експерт в суді не змогла
науково обгрунтувати свої висновок, суд, на підставі ст..59 ЦПК України, не
бере до уваги висновок експерта №
020 від 14.02.2007 року, як
доказ, що підтверджує носіння ОСОБА_1 костюму.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів споживач має
право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в
якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами,
фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за
призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом
чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі. Виходячи з вищевикладеного, суд
вважає, що позов обгрунтований, доведений і тому підлягає задоволенню.

Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивачка вказала,
що вона є інвалідом 3-ї групи з
діагнозом: «епілепсія з генералізованними приступами з когнітивними
порушеннями, пост травматична єнцефалопатія II з
частими церебрально-судинними кризами с
лікворно-гипертензійним синдромом з розладом венозної гемоциркуляції. В
результаті принизливих дії відповідача її самопочуття значно погіршилось, 14 та 17 лютого 2007 року їй
викликали «швидку допомогу», 26
лютого 2007 року їй
рекомендовано стаціонарне лікування. В наслідок дії відповідача було порушено
її життєвий уклад. Позивачка була вимушена для захисту свої прав тратить свій
час.

Відповідно до 1167
ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини.

Статтею 22 Закону
України «Про захист прав споживачів» встановлено, що захист прав споживачів,
передбачених  законодавством,
здійснюється судом.

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до довідки лікаря від 26.02.2007
року ОСОБА_1. рекомендовано уникати психічних та емоційних навантажень та
стаціонарне лікування.

Згідно з
довідками Жовтневої підстанції СМП №
2 ОСОБА_1 14 та 17 лютого 2007 року викликала
лікаря.

Вина відповідача
в заподіяні моральної шкоди позивачу повністю підтверджується матеріалами
справи.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та
обсягу страждань, яких зазнав позивач та характеру немайнових втрат. При цьому
суд враховує тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках,
важкість морально-психологічних хвилювань, та погіршення стану здоров»я.

Розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 3500 грн., на думку суду достатніми доказами не обгрунтований
та не відповідає фактичним обставинам справи. Тому суд, виходячи з засад
розумності, виваженості та справедливості вважає, що моральна шкода підлягає
відшкодуванню у розмірі 1500 грн.

Відповідно до ст..
88 ЦПК України з ОСОБА_2 належить стягнути в доход держави: 51 грн. судового
збору за вимоги матеріального характеру, 17
грн. за вимоги морального характеру та 30 грн. за витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи

Вимоги позивача про відшкодування 900
грн. на правову допомогу грунтуються на ст.. 84 ЦПК України та підтверджені відповідною квитанцією.

На підставі
викладеного і керуючись ст. ст. 10,
11, 209,212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1167 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2, 3-тя особа Запорізьке
обласне управління в справах захисту прав споживачів про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу костюму, вартістю 3545 грн., укладений 09.02.2007 року між ОСОБА_1
та приватним підприємцем ОСОБА_2.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3545 грн.
матеріальної шкоди, 1500 грн. моральної шкоди, 900 грн. витрат на послуги
адвоката. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на судовий збір у сумі 51 грн. за
матеріальні вимоги, 17 грн.
судового збору за моральні вимоги та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30
гривень.

В решті позивних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької
області на протязі десяти днів з дня його

проголошення шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження апеляційному суду через суд першої інстанції, який   ухвалив оскаржуване судове рішення.