Справа
№2-484/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
травня 2007 р.                                         Михайлівський
районний суд Запорізької області

в складі:
головуючого судді - Ворожбянова A.M.

при
секретарі -                    Гук В.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2007
року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу в сумі 36270, 00 грн.,  або 50 тон
зерна пшениці 4 класу.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив,  що
на початку 2005 року до нього звернувся ОСОБА_2
з проханням позичити йому гроші. Він сказав,  що грошей у нього не має і позичив йому 50
тон зерна пшениці 4 класу на суму 5580 євро,
що складає 36270 грн.00 коп.

15.12.2005     року,  ОСОБА_2
в добровільному порядку написав розписку,
в якій зазначив,

що зобов'язується повернути йому 5580 євро до 01.08.2006 року під 7 % на
місяць,  виходячи з

ціни за 50 т.,  зерна пшениці 4 класу,
або 36279 грн., 00 коп.,  що
дорівнює вартості зерна пшениці.

Ніякої мови між ними не було,  що
саме зерно,  ОСОБА_2 отримує на
фермерське господарство

„Вікторія".

В грудні
2005 року завантаження зерна пшениці проводив його завантажувач під керуванням ОСОБА_3,  а перевозив зерно пшениці водій ОСОБА_2 - ОСОБА_4.

01.08.2006     року борг йому
повернуто не було. Він неодноразово звертався до відповідача з

проханням повернути йому 5580 євро,
або зерно пшениці в розмірі 50 тон,
або 36270 грн.,  але до

теперішнього часу,  борг ОСОБА_2 не повернув.
Просить суд стягнути з ОСОБА_2. на його

користь 36270, 00 грн.,  або 50 тон
зерна пшениці 4 класу,  а також моральну
шкоду. Мотивуя

відшкодування моральної шкоди,
позивач посилається,  на те,  що він звертався до лікарні про

надання йому медичної допомоги,  став
нервувати,  боліло серце,  тому просить стягнути з ОСОБА_2 10000 грн.

В
судовому засіданні відповідач - ОСОБА_2,  позов визнав частково,  та пояснив,
що він в грудні не звертався до позивача з проханням дати йому гроші.
19.01.2006 року він зустрівся з ОСОБА_1 за його проханням.  Після чого,
він дійсно взяв у позивача 50 тон зерна пшениці,  але це зерно було фуражне. Зерно пшениці
завантажував ОСОБА_3,  а перевозив зерно його водій ОСОБА_4. Розписку він
написав в травні 2006 року під тиском ОСОБА_1 Крім того,  коли він брав зерно пшениці,  воно було не якісне,  але у нього було скрутне становище і він
вимушений був взяти у борг це зерно,  та
ще й під 7 відсотків,  які він сплачував
ОСОБА_1. З лютого 2006 року по серпень 2006 рік він передав ОСОБА_1 29.990 грн.
00 коп.,  а коли у нього не стало
грошей,  та він не віддав ОСОБА_1,  відсотки,
той звернувся з позовом до суду. Також не згоден з ціною позову,  тому,
що вартість 1 тони зерна пшениці була набагато менше,  ніж 4 клас,
як це стверджує ОСОБА_1 В зерні пшениці знаходились довгоносики,  тому і вартість його була нижче,  ніж якісного зерна. Вважає,  що ОСОБА_1 частково отримав від нього
вартість зерна пшениці,  тому згоден,  з урахуванням,  що ОСОБА_1 отримав від нього 3 000 євро,  повернути йому різницю. Зерно пшениці отримав
на Фермерське господарство „Вікторія",
від „ЧП" ОСОБА_1,  тому
вважає,  що цей спір в загалі не повинен
розглядатися в загальних судах,  тому
просить в задоволені позовних вимогах відмовити.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив,
що зимою 2006 року,  який був місяць
він не пам'ятає,  він перевозив зі складу
ОСОБА_1 зерно пшениці,  автомобілем ЗІЛ.
Завантаженість автомобіля ЗІЛ за одну поїздку складає 8 тон. Не пам'ятає
скільки за день робив рейсів,  але
загальна вага перевезеного складає близько 50 тон. Зерно перевозив від ОСОБА_1
до підприємців,  які приймали зерно,  та розраховувалися з ОСОБА_2 грошима. Коли
він привіз зерно пшениці ПП „Пеньков",  вони йому сказали,
що це фуражне зерно,  а який це
клас він не знає.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_3
пояснив,  що на той час він працював у
ОСОБА_1 Трактором з ковшом,  завантажував зерно пшениці в машину ЗІЛ,  щоб відвезти зерно до ОСОБА_2. Завантажував
не одну машину і не один,  загальна вага
зерна була близько

50
тон.,  але загальну кількість зерна не
пам'ятає. Гроші за виконану роботу йому платив ОСОБА_2 Він постійно приїжджав і дивився на процес
завантаження,  а також на якість зерна.
За яку ціну ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 домовлялися,  він не знає. Якість
зерна він також не знає.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив,
що він на прохання ОСОБА_2. відвіз 14 тон зерна пшениці ОСОБА_6. Після
чого вони зафіксували вагу зерна пшениці. За якою ціною ОСОБА_2 здавав зерно
пшениці,  він не знає,  також нічого не може пояснити про якість
зерна. Те що,  в зерні пшениці не було
довгоносика,  він заявляє принципово.

Вислухавши
пояснення позивача,  відповідача,  свідків по справі та вивчивши докази по
справі,  суд вважає,  що позов обґрунтований та підлягає
задоволенню в частині боргу в повному обсязі,
а моральної шкоди - частково. Позивач не надав суду доказів,  які б підтвердили той факт,  що він дійсно знаходився на лікуванні у
лікарні,  та погано себе почуває на
теперішній час.  Але суд,  прийняв до уваги факт тривалого затягування з
боку відповідача повернення боргу,  нервове
почуття позивача за той час,  тому вважає
стягнути моральну шкоду частково від вказаної суми позову.

В
судовому засіданні відповідач визнав той факт,
що він отримав від ОСОБА_1 50 тон зерна пшениці,  але не згоден з ціною позову,  т.б. 36270, 00 грн.,  посилаючись на те,  що зерно було не якісне,  тому не могло бути 4 класу,  а з цим і відшкодування боргу необхідно
зменшити,  але згідно зі  ст.
1046 ЦК України,  за договором
позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,  а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів
(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір
позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,  визначених родовими ознаками. Відповідач не
надав суду доказів,  які б
підтвердили,  що частково,  борг було повернуто позивачу,  тому позов в частині стягнення боргу,  підлягає задоволенню повністю.

Крім
того,  згідно з ч.1  ст.
1049 ЦК України,  позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,  визначені родовими ознаками,  у такій самій кількості,  такого самого роду та такої самої
якості,  що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,  що
встановлені договором.

Керуючись  ст.
ст.  14,  15,
57,  209,  212,
213-215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  1046-1047,  1049 ЦК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 36270, 00 (тридцять шість тисяч двісті сімдесят) грн.,  або 50 тон зерна пшениці,  відповідного класу на суму боргу (36270
грн.).

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму в розмірі 362, 70 грн.,  -
за витрати по оплаті державного мита.,
та витрати на інформаційно-технічне обслуговування судового процесу у
сумі 30 грн.,  а всього 392 (триста
дев'яносто дві) грн. 70 коп.

Заяву
про апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна
скарга подається протягом 20  днів з
дня  подачі заяви про  апеляційне

оскарження.

Рішення
вступило в законну силу 03 червня 2007 року та зберігається в архіві суду під №
2 -48472007 р.