Справа №2-121 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року                                                                                                         смт
Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання Грицан А.В.,

з участю позивача ОСОБА_3.,
представника відповідача ОСОБА_2.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької
області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення частини несплаченої суми
орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2007 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом доОСОБА_2, в якому зазначила, що юна є власником земельної
ділянки згідно державного акту серії ЗП №054672
розміром 7,93 гектарів,
розташованої на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району
Запорізької області. 02 лютого 2004 року ОСОБА_1 уклала з
приватним підприємцем ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки (далі за текстом
-Договір) строком
на 4 роки 11 місяців. За
умовами договору орендар за користування земельною ділянкою зобов'язався своєчасно
сплачувати орендодавцю щороку з 01
серпня по 30 листопада
орендну плату в розмірі 2,1%
вартості земельної ділянки, а саме, в грошовій формі в сумі 1500 грн.. Позивач
вказала, що орендар ОСОБА_2 у 2004
році не сплатив орендну плату, а сплатив її тільки 28 травня 2005 року, чим
порушив умови Договору, прострочив сплату орендної плати на 6 місяців. Крім
того, орендар протягом 2004-2006
p.p. безпідставно кожного року утримав з суми орендної плати
суму податку, що не передбачено умовами Договору. За таких обставин позивач ОСОБА_1 вимушена була
звернутися до суду за захистом своїх майнових прав та просила стягнути з
відповідачаОСОБА_2 на свою користь частину невиплаченої орендної плати в сумі 584 грн. 70 коп.,
компенсацію за прострочення сплати орендної плати за 2004 рік в сумі 75 грн. з
врахуванням встановленого індексу інфляції, а також понесені нею судові
витрати.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1
повністю підтримала заявлені вимоги по тих підставах, які нею були вказані у
позові, надала відповідні пояснення.

ВідповідачОСОБА_2
в судове засідання не з'явився. Суд, враховуючи думки осіб, які беруть участь у
справі, задовольнив клопотання відповідачаОСОБА_2 про розгляд справи за його
відсутності, але з участю представника.

Представник
відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те,
що орендна плата орендарем ОСОБА_2 за період 2004-2006 p.p. була своєчасно
сплачена в повному обсязі орендодавцю ОСОБА_1..
Разом з тим, щороку з суми орендної плати, нарахованої ОСОБА_1., орендарем
ОСОБА_2, як податковим агентом,

2

утримувався прибутковий податок з орендної плати, тому
остаточний розмір орендної плати за вказаний період щороку складав 1305 грн..

Суд, вислухавши
пояснення позивача і представника відповідача, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розміром 7,93 гектарів,
розташованої на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району
Запорізької області (а.с).

02 лютого 2004 року між ОСОБА_1 - орендодавцем, і приватним підприємцем ОСОБА_2 - орендарем,
укладено письмовий договір оренди земельної ділянки строком на 4 роки 11 місяців. За
умовами Договору орендар за користування земельною ділянкою зобов'язався
своєчасно сплачувати орендодавцю щороку з 01
серпня по 30 листопада
орендну плату в розмірі 2,1%
вартості земельної ділянки, а саме, в грошовій формі в сумі 1500 грн.. (а.с).

Згідно ч.І
СТ.24, ч.І СТ.36 Закону України ,Про оренду землі" орендодавець має право
вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. У разі невиконання
зобов'язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із
законом та договором.

Позивач ОСОБА_1 вказала на те,
що отримала відОСОБА_2 орендну плату за 2004
рік тільки 28 травня 2005 року, тобто із
простроченням на 6 місяців.
Проте за матеріалами справи ця обставина позивачкою ОСОБА_1 не підтверджена
жодним доказом. Таким чином, позивач не виконала вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно
до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Разом з тим,
орендна плата за 2004 рік
орендарем ОСОБА_2 була своєчасно сплачена орендодавцю ОСОБА_1 відповідно до
умов Договору, а саме, 25
листопада 2004 року, що
підтверджується відомістю, яка була підписана сторонами (а.с).

За такої
сукупності обставин у справі суд не знайшов підстав вважати, що орендар ОСОБА_2
порушив свої зобов'язання за Договором відносно орендодавця ОСОБА_1 в частині
своєчасної сплати орендної плати за 2004
рік Підстав для стягнення зОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 компенсації за
прострочення сплати орендної плати з урахуванням встановленого індексу інфляції
не вбачається.

Відповідно до
пп.9.1.1. п.9.1. ст.9 Закону України ,Про податок з доходів фізичних осіб"
податковим агентом платника податку -
орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки
сільськогосподарського призначення є орендар.

За матеріалами
справи позивачка ОСОБА_1 - орендодавець за
Договором, є платником податку з доходів фізичних осіб, а відповідач ОСОБА_2 - орендар за
Договором, є її податковим агентом.

Відповідно до
пп.8.1.1. п.8.1. ст.8 Закону України ,Про податок з доходів фізичних осіб"
податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь
платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

з

Враховуючи наведене, суд прийшов до
висновку, що відповідач ОСОБА_2, як податковий агент платника податку ОСОБА_1., при нарахуванні
(виплаті) останній доходу від надання в оренду земельної ділянки
сільськогосподарського призначення правомірно утримував щороку за період 2004-2006 p.p. прибутковий
податок за ставкою 13% від суми
орендної плати за її рахунок. Оскільки за умовами Договору розмір орендної
плати щороку був визначений сторонами в сумі 1500 грн., то сума прибуткового податку щороку становила 195 грн..

За таких
обставин суд визнав безпідставними посилання позивачки ОСОБА_1 на
неправомірність утримання ОСОБА_2 щороку за період 2004-2006 p.p. частини
нарахованої їй орендної плати в рахунок сплати прибуткового податку.

Відповідно до
СТ.88 ЦПК України вимоги позивачки ОСОБА_1 щодо
відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки їй в позові
відмовлено.

Керуючись
ст.ст.24,36 Закону України ,Про оренду землі", пп.8.1.1. п.8.1. ст.8,
пп.9.1.1. п.9.1. ст.9 Закону України ,Про податок з доходів фізичних
осіб", ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,218
ІЩК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про стягнення частини несплаченої суми орендної плати, - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя:

СЮ.Скляр