АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 вересня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Новосядлої В.М.
,  Новодворської О.І.,  Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  3-тя особа: Святошинська районна у м.  Києві державна адміністрація про усунення
перешкод в користуванні жилим приміщенням,
вселення,  про зміну умов договору
найму жилого приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання особи такою,  що втратила право
користування жилим приміщенням за касаційною скаргою представника відповідача
ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м.  Києва від 28 лютого 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 17 травня
2005 року,

встановила:

У лютому
2004 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про усунення
перешкод у користуванні жилим приміщенням,
зміну умов договору найму жилого приміщення.

В заяві
зазначала,  що з відповідачем перебувала
у фактично шлюбних відносинах з 1975 року. В серпні 1998 року вони
зареєстрували шлюб,  після чого вона
зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1. У квітні 2002 року шлюб між ними був
розірваний.

Рішенням
Святопшнського районного суду м.  Києва
від 13.06.2003 року вона була вселена в спірну квартиру,  однак користуватися нею не мала
можливості,  оскільки відповідач чинив
перешкоди в користуванні нею,  не пускав
у квартиру.

Справа
№  33ц- 1955кс-07                       Категорія ЦП: 14

Головуючий у
першій інстанції Борисюк .Л.П. Доповідач
Новодворська О.І.

Позивачка
просила виділити їй у користування кімнату площею 10, 7 кв.м.  та зобов'язати відповідача не чинити
перешкоди в користуванні квартирою.

В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги і просила вселити її
у квартиру,  оскільки відповідач
перешкоджає їй проживати у квартирі.

Відповідач
у зустрічному позові просив визнати ОСОБА_1 такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням,  посилаючись на те,  що спірну квартиру отримували його
батьки,  які вже померли. ОСОБА_1
зареєстрована у квартирі,  однак постійно
не проживала,  має в селі Білогородка
Київської області приватний будинок,
який подарувала своїй дочці. Після розірвання шлюбу позивачка перестала
бути членом його сім'ї,  він одружився
вдруге,  а тому вважає,  що позивачка втратила право користування
квартирою.

Рішенням
Святошинського районного суду м.  Києва
від 28 лютого 2005 року,  залишеним без
зміни ухвалою Апеляційного суду м.  Києва
від 17 травня 2005 року,  позов ОСОБА_1
задоволено,  в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Представник
відповідача ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою
на дані судові рішення.

В
обґрунтування касаційної скарги посилається на порушення судом норм
матеріального й процесуального права,  у
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та направлення
справи на новий розгляд до місцевого суду.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,  виходячи
з наступного.

Відмовляючи
у задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням,  місцевий суд виходив із
того,  що відповідач не надав доказів
того,  що ОСОБА_1 без поважних причин
більш ніж шість місяців не проживає у спірній квартирі. Судом установлено,  що між сторонами склалися неприязні
стосунки,  що і стало причиною того,  що відповідач перешкоджає позивачці проживати
у спірній квартирі.

З
урахуванням розміру жилої площі спірної квартири,  суд виділив у користування позивачки
ізольовану кімнату площею 10, 7 кв.,  в
користуванні відповідача ж залишилась кімната площею 20 кв.м

Апеляційний суд
обгрунтовано погодився з висновками місцевого суду та залишив його рішення без
змін.

Відповідно до
ч.  2   ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування- судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргу представника відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Святошинського районного суду м.  Києва
від 28 лютого 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 17 травня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.