Справа № 2-258/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

11 травня 2007 року                              Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого
- судді                                                      - Яценко Н.О.

при
секретарі                                                                 - Адаменко В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

встановив:

Позивачка
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
визнання права власності на нерухоме майно.

В
обґрунтування позову зазначає,  що 01.05.2005 року між нею та
ОСОБА_5 ,  що діє від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності від 29.08.2005 року за № 771 ,  що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського
нотаріального округу було укладено договір оренди нерухомого майна з набуттям
права власності на об*єкт оренди.

Відповідно
до умов договору ОСОБА_5 передав ,  а ОСОБА_3 прийняла в користування квартиру 39 загальною площею
140, 5 кв.м.
,  що знаходиться в будинку за адресою : АДРЕСА_1,  а також стоянкове місце 36 в підземній
стоянці (гаражі),  що прилягає до вищезазначеного будинку. Майно,  що його було надано позивачу в оренду за
договором,  належить ОСОБА_2 на праві
приватної власності.

Згідно
додатку № 1 до
договору між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 01.09.2005
року було складено акт прийому-передачі нерухомого майна за підписами
кожної із сторін за договором.

Термін
оренди майна за договором був погоджений сторонами і становив дев*ять
місяців,  а саме : з 01.09.2005 року по 01.06.2006 року.

Пунктом 2.2 Договору
передбачено,  що у разі своєчасної сплати
позивачем орендних платежів та після закінчення терміну оренди,  позивач набуває права власності на
майно,  що є предметом оренди за
договором.  Після закінчення терміну
оренди майна,  та у разі своєчасної
сплати позивачем орендних платежів,
ОСОБА_5 зобов*язався передати майно у власність позивача.

Відповідно
до п.3.2 договору ,  орендна плата сплачується орендарем шляхом передачі
готівки орендодавцю наперед за один місяць,
не пізніше п*ятого числа першого неоплаченого місяця,  починаючи з моменту укладення договору.

На
виконання п.3.2 договору,  позивачем
починаючи з 01.09.2005 року і
по 03.05.2005 року
включно,  регулярно сплачувалась орендна
плата,  про що між позивачем та ОСОБА_5
кожного разу складалися відповідні акти прийому-передачі грошових коштів.

Після
закінчення строку оренди майна,
приймаючи до уваги п.2.2,  ч.4
п.4.1.,  ч.3 п.5.2 договору,  позивач звернулася до ОСОБА_4 з вимогою щодо
отримання АДРЕСА_1
у власність. Проте,  позивачу було
відмовлено в цьому ОСОБА_5 з посиланням на факт проведення незначного
перепланування квартири,  що було
проведено відповідачем ОСОБА_4 під час терміну оренди. Відповідачем ОСОБА_5 при
цьому було зазначено,  що перепланування
квартири робить неможливим виконання умов договору щодо передачі майна у
власність позивача. Подальші звернення позивача до відповідачів з вимогою
передати майно у власність було залишено без уваги.

У
зв*язку з невиконанням відповідачами умов договору,  позивач не має можливості відвідати квартиру
і у передбаченому законодавством порядку набути права власності на квартиру 39,
що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та стоянкове місце 36 в підземній
стоянці (гаражі). Вважає,  що вона має
всі підстави набути право власності на майно,
що є предметом оренди за договором,
однак її право порушується відповідачами шляхом невиконання
зобов*язання.

16.11.2006 року представник
позивача подав уточнення до позову в яких зазначив,  що з урахуванням того,  що виконання відповідачами у справі своїх
обов*язків за договором

від 01.09.2005 року щодо
передачі у власність позивачці АДРЕСА_1 виявилось неможливим у зв*язку з
проведенням її перепланування силами та за рахунок відповідачів у позивачка з
метою з*ясування обставин щодо відповідності проведеного перепланування
будівельним нормам ,  а також чинних на цей час технічних характеристик
квартири (як то загальна площа,
кількість кімнат їх розмір та інше) звернулась з заявою до Київського
НДІ судових експертиз з метою проведення будівельно-технічного дослідження
спірної квартири . У
висновку спеціаліста з будівельно-технічних досліджень від 15.11.2006 року № 10628 зазначено про
відсутність ознак незадовільного та аварійного стану спірної квартири та всього
будинку в цілому,  що могло статись
внаслідок проведення перепланувальних робіт. Також експертом були встановлені
кількість приміщень,  з яких складається
квартира 39 ,  їх площа за результатом проведеного перепланування та
загальна площа квартири. З урахуванням уточнень до позову просили суд визнати
ОСОБА_3 власником АДРЕСА_1,  що має загальну
площу - 169, 50 кв.м,  та складається з таких приміщень : хол - 18,
7 кв.м. ,  коридор - 3, 6 кв.м. ,  кухня-їдальня - 31, 5 кв.м. ,  житлова
кімната - 32,  4 кв.м. ,  житлова кімната - 12, 5 кв.м. ,  житлова кімната - 13,
1 кв.м. ,  житлова
кімната -11, 5 кв.м.
,  житлова кімната - 24, 5 кв.м. ,  ванна кімната 8, 3 кв.м. ,  туалет - 3, 7 кв.м. ,  кладочка - 3, 5 кв.м,  та визнати
ОСОБА_3 власником стоянкового місця 36
в підземній стоянці (гаражі),  що
прилягає до будинку по АДРЕСА_1

В
судовому засіданні представник позивача позов підтримав,  з обставин викладених в позовній заяві,  просив суд позов задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2 в судові засідання не з*являвся про день та час розгляду справи судом
повідомлявся своєчасно та належним чином,
21.09.2006 року до
суду подав заяву в якій просить позов задовольнити ,
позовні вимоги ОСОБА_3 визнає в повному обсязі.

11.12.2006 р. відповідач
ОСОБА_5 позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення . При цьому
пояснив суду,  що власником АДРЕСА_1 та
стоянкового місця 36 в
підземній стоянці,  що прилягає до
будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 ,  а він лише представляв його інтереси при укладенні
договору. Крім того,  між сторонами
взагалі відсутній спір,  ОСОБА_2 не
заперечує проти передачі у власність ОСОБА_3 спірного майна ,
однак в них відсутня можливість це зробити,
оскільки в квартирі зроблено переобладнання.

За
клопотанням представника позивача ухвалою суду від 28.03.2007 року ОСОБА_5
виключено з числа відповідачів.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази по справі суд встановив наступне.

01.05.2005 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_5,  що діє від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності від 29.08.2005 року за № 771 ,  що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського
нотаріального округу було укладено договір оренди нерухомого майна з набуттям
права власності на об*єкт оренди.

Відповідно
до умов договору ОСОБА_5 передав ,  а ОСОБА_3 прийняла в користування квартиру 39 загальною площею
140, 5 кв.м.
,  що знаходиться в будинку за адресою : АДРЕСА_1,  а також стоянкове місце 36 в підземній
стоянці (гаражі),  що прилягає до вищезазначеного будинку. Майно,  що його було надано позивачу в оренду за
договором,  належить ОСОБА_2 на праві
приватної власності.

Згідно
додатку № 1 до
договору між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 01.09.2005
року було складено акт прийому-передачі нерухомого майна за підписами
кожної із сторін за договором.

Термін
оренди майна за договором був погоджений сторонами і становив дев*ять
місяців,  а саме : з 01.09.2005 року по 01.06.2006 року.

Пунктом 2.2 Договору
передбачено,  що у разі своєчасної сплати
позивачем орендних платежів та після закінчення терміну оренди,  позивач набуває права власності на майно,  що є предметом оренди за договором.  Після закінчення терміну оренди майна,  та у разі своєчасної сплати позивачем
орендних платежів,  ОСОБА_5 зобов*язався
передати майно у власність позивача.

Відповідно
до п.3.2 договору*,  орендна '"плата сплачується орендарем шляхом
передачі готівки орендодавцю наперед за один місяць,  не пізніше п*ятого числа першого неоплаченого
місяця,  починаючи з моменту укладення
договору.

На
виконання п.3.2 договору,  позивачем
починаючи з 01.09.2005 року і
по 03.05.2005 року
включно,  регулярно сплачувалась орендна
плата,  про що між позивачем та ОСОБА_5
кожного разу складалися відповідні акти прийому-передачі грошових коштів.

Після
закінчення строку оренди майна,
приймаючи до уваги п.2.2,  ч.4
п.4.1.,  ч.3 п.5.2 договору,  позивач звернулася до ОСОБА_4 з вимогою щодо
отримання АДРЕСА_1
у власність. Проте,  позивачу було
відмовлено в цьому ОСОБА_5 з посиланням на факт проведення незначного
перепланування квартири,  що було
проведено відповідачем ОСОБА_4 під час терміну оренди

Судом
встановлено,  що в сторін взагалі
відсутній спір,  однак сторони не можуть
оформити правочин нотаріально через відсутність відповідного дозволу на
переобладнання спірної квартири та довідки-характеристики на переобладнану
квартиру ,  однак їх відсутність не є підставою для задоволення
позову.

Крім
того,  згідно  ст. 759 ЦК
України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов*язується
передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Тобто,  відповідно до договору майнового найму
(оренди) наймач отримує майно не у власність ,  а лише в
тимчасове користування,  оскільки наймач
є лише тимчасовим користувачем майна,  із
закінченням строку договору він повинен повернути взяте в найм майно наймодавцю
у справному вигляді. Суд приходить до висновку ,  що п.4.1. договору від 01.09.2005 року про оренду
спірного майна,  відповідно до якого
сторони передбачили,  що після закінчення
терміну оренди майна,  та у разі
своєчасної сплати орендарем орендних платежів,
майно передається у власність орендаря суперечить діючому законодавству.
Також в даному випадку визнання відповідачем позову суперечить вимогам закону.

Згідно
ч.1  ст.
328 ЦК України
право власності набувається на підставах ,  що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Передача
речі в оренду ,  тобто в тимчасове користування,  не є підставою для припинення права власності
та відповідно не є підставою для набуття права власності,  отже суд приходить до висновку,
що в задоволенні позову слід відмовити.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.   ст.  4,  10,
11,  14,  15,
60,  61,  213,
214,  215,  218 ЦПК України ,
ст.  ст.  328 ч.1,   ст.  759 ЦК України,  Законом України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у 20-ти денний строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів. Апеляційна
скарга подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається
протягом 10 днів.