Справа №2-517/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007 року                                                                                     Рівненський
районний суд

Рівненської
області В особі судді Сидоренко С.М. при секретарі Шевцовій Р.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Рівному справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про захист особистих немайнових прав, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Позивачка
звернулась до суду з позовом у якому просить зобов'язати ОСОБА_2 спростувати
недостовірну інформацію щодо неї та стягнути з відповідача на її користь
завдану моральну шкоду в сумі 1000
грн.

В
обґрунтування своїх вимог позивачка покликається на те що 02.02.1991 року позивачка
уклала шлюб з ОСОБА_3, від шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ні під
час перебування у шлюбі, не до укладення шлюбу позивачка не зраджувала подружню
вірність своєму чоловікові ОСОБА_3. 01.12.2006 року чоловік позивачки
повернувся додому ввечері та повідомив, що він разом з ОСОБА_5. та ОСОБА_6.
Зайшли в кафе-бар в С.Колоденка Рівненського району. Під час їхнього
перебування в барі до них підійшов відповідач і повідомив чоловіку, що він
раніше мав з позивачкою статеві стосунки, і можливо, їх дитина походить не від
чоловіка позивачки, а від ОСОБА_2. В результаті розповсюдження відповідачем
неправдивої інформації чоловік влаштував вдома скандал, наніс позивачці побої,
стосунки позивачки з чоловіком стали напруженими, а шлюб перебуває на межі
припинення. Внаслідок таких дій відповідача, позивачці завдана моральна шкода,
яка проявляється в стражданнях позивачки, втраті спокою в сім'ї, приниженні її
честі і гідності.

В
судовому засіданні позивачка підтримала позов про відшкодування  моральної шкоди в сумі 1000 грн. і пояснила,
що з відповідачем вона взагалі не знайома, про розповсюдження відповідачем
неправдивої інформації знає зі слів чоловіка.

Відповідач
в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він не розповсюджував ніякої
інформації стосовно особистого життя позивачки, оскільки він взагалі з нею не
знайомий. 01.12.2006 року
відповідач дійсно перебував з друзями в кафе-барі в С.Колоденка Рівненського
району, де він дійсно зустрів ОСОБА_3., який був у нетверезому стані.
Відповідач з ОСОБА_3. не спілкувався, неправдивих чуток про особисте життя
позивачки не поширював.

Свідки
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що 01.12.2006 року вони
відпочивали з ОСОБА_2. в кафе-барі в С.Колоденка Рівненського району. До них
підійшов ОСОБА_3., який був у стані алкогольного сп'яніння. Посидівши декілька
хвилин за їх столиком, ОСОБА_3., пішов додому. Ніяких чуток стосовно особистого
життя дружини ОСОБА_3. відповідач не поширював, тому що взагалі не розмовляв з
ним про позивачку.

Свідок
ОСОБА_3. в судовому засіданні повідомив, що дійсно відпочивав 01.12.2006 року в кафе-барі
в С.Колоденка Рівненського району з друзями та відповідачем. Про те що
відповідач поширював чутки про особисте життя його дружини не пам'ятає.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, позов не
підлягає до задоволення в зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно
до статті 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають

2

обставини,
які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В суді
не було здобуто жодних переконливих доказів, про те що відповідач дійсно
розповсюджував про позивачку будь-яку негативну інформацію, з огляду на
пояснення відповідача та свідків в суді було доведено, що останій
негативну недостовірну інформацію про позивачку не поширював .

Отже,
суд дійшов висновку, що заявлений позивачкою позов є безпідставним і
недоведеним.

Керуючись:
ст.ст. 213,214, 215 ЦПК
України, ст.ст.269,270 ЦК України ,
суд -

вирішив:

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист особистих немайнових прав,
відшкодування моральної шкоди відмовити.

На
рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський районний суд Рівненської області, заява про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.