Справа №2-1216/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14 травня 2007 року
Іллічівський районний суд М. Маріуполя під головуванням судді Мирошниченка Ю.М.
,  при секретарі Паршиній Г.О.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
М. Маріуполі на стадії попереднього розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання угоди
дійсною,

ВСТАНОВИВ:

У травні
2007 року
ОСОБА_1.3вернувся до суду з даним позовом,
в обгрунтування якого вказує,  що 19 серпня 1999р.
він придбав у відповідачів 2/3
двокімнатної квартири АДРЕСА_1,  оформивши угоду на Донбаській товарній біржі
біржовим контрактом №
1119. Сторони виконали всі умови договору в повному обсязі. Відповідачі передали
йому у власність 2/3 вказаної
двокімнатної квартири,  він прийняв її у
власність та оплатив їм вартість предмету договору,  після чого Маріупольське бюро технічної
інвентаризації зареєструвало право власності на нерухоме майно на підставі
договору купівлі-продажу,
зареєстрованому в Донбаській товарній біржі. Позивач просить визнати
зазначену угоду дійсною для набуття права власності,  оскільки угода купівлі-продажу не була
завірена нотаріально,  як передбачено
законодавством.

Відповідачі
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали повністю,  не заперечують проти визнання угоди
дійсною,  підтвердили виконання договору
купівлі-продажу 2/3 двокімнатної
квартири в повному обсязі.

Суд,  вислухавши сторони,  дослідивши матеріали справи вважає,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до п. 4 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК
України 2003 року
вимоги цього кодексу застосовуються до цивільних відносин,  які виникли після набрання ним чинності,  тобто після 01 січня 2004
року. У зв'язку з тим,  що цивільні
правовідносини між сторонами виникли в серпні 1999 року,  то при
розгляді справи суд вважає за необхідне керуватися нормами ЦК України 1963 року.

Так,  відповідно до  ст.   ст.
224,  227 ЦК України договір
купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню. За договором
купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність
покупцеві,  а покупець зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Укладання
договору купівлі-продажу та виконання зобов'язань за угодою сторонами не
оспорюється,  підтвердженням чого є
договір купівлі-продажу (біржовий контракт),
з якого вбачається,  що суму за
угодою - 1650 гри.
продавець отримав повністю в момент передачі документів.

Таким
чином,  судом встановлено,  що сторони домовились про всі істотні
умови,  але не були дотримані вимоги
закону про його нотаріальне посвідчення,
що відповідно до  ст.  47
ЦК України 1963 року є
підставою для визнання угоди дійсною.

Керуючись  ст.
ст.  10,
60,  130,  209,
213-215 ЦПК України,
ст.  ст.  47,  224,
227 ГК України в редакції 1963 року,   ст.  334
ЦК України в редакції 2003
року,  суд -

2

ВИРІШИВ:

Визнати
угоду купівлі-продажу 2/3
частини квартири АДРЕСА_1,  яка була укладена 19 серпня 1999р.
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  ОСОБА_3 на
Донбаській товарній біржі біржовий контракт № 1119,  дійсною
з 19.08.1999р.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 2/3
частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

На
рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через
Іллічвіський районний суд м. Маріуполя з одночасним надсиланням копії апеляційної
скарги особою,  яка її подає,  в суд апеляційної інстанції.

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження
у строк,  передбачений для подачі такої
заяви.