АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

12 листопада 2007 року                                          м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької області в складі: Рибалко Л.І.,
Новосядлої В.М. ,  Жданової B.C.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Печерського районного суду м.
Києва від 19 квітня 2005 року і на ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 26 вересня 2005 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Київського національного лінгвістичного університету,  третя особа ОСОБА_2,  про поновлення на роботі,  стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

2
березня 2005 року позивачка звернулась у суд з позовом до Київського
національного лінгвістичного університету,
третя особа ОСОБА_2,  про
поновлення на роботі,  стягнення
середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

В
обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те,  що з 5 листопада 2003 року працювала на
посаді виконуючого обов'язки доцента кафедри.

24
травня 2004 року за рішенням вченої комісії Київського національного
лінгвістичного університету вона була обрана за конкурсом на посаду доцента кафедри
і з нею був укладений контракт з 24 травня 2004 року по 24 травня 2007 року.

14 січня
2005 року позивачка під розписку була ознайомлена з наказом від 30 грудня 2004
року за №488-к про звільнення її з посади з ЗО грудня 2004 року за пунктом З
статті 41 КЗпП України - за вчинення аморального проступку,  не сумісного з продовженням даної роботи.

Позивачка
вважає,  що звільнено,  її було незаконно,  оскільки в наказі про звільнення не зазначено
який проступок нею був вчинений і у чому його аморальність,  а також те,
що звільнення було проведено без згоди профспілкового комітету.

ОСОБА_1
просила поновити строк звернення до суду,
поновити її на роботі,  стягнути з
відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та
моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень.

Представник
відповідача,  заперечуючи проти
позову,  пояснив,  що позивачку було звільнено з роботи за
вчинення аморального проступку,  не
сумісного з виконанням виховних функцій,
який виразився у тому,  г що ОСОБА_1
одночасно працювала у трьох університетах на постійних роботах,  використовуючи при цьому три трудові
книжки,  копії підроблених наказів та
довідок щодо науково-педагогічного стажу роботи.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
19 квітня 2005 року,  залишеним без зміни
ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від
26 вересня 2005 року,  у задоволенні
позову було відмовлено.

Справа
№33ц- 2714кс 07                           Категорія
2 ЦП:

: Головуючий
у  першій інстанції Волкова С. .Я,

В
касаційній скарзі позивачка просить скасувати судові рішення і постановити нове
рішення,  яким задовольнити її позовні
вимоги,  посилаючись на порушення норм
процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно
із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України,
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були встановлені
в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскаржувані
судові рішення ухвалені із додержанням норм матеріального та процесуального
права,  доводи скарги не спростовують
висновків судів.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
19 квітня 2005 року і ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 26 вересня 2005 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Київського національного лінгвістичного університету,  третя особа ОСОБА_2,  про поновлення на роботі,  стягнення середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,  залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.