УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року                                                                                                м.  Одеса

Колегія
суддів  судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
-   Кварталової A.M.,

суддів - Галушко
Л.А.,  Плавич Н.Д,

при секретарі -
Сутула Я.Б.,

за участю
представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Белградського районного суду Одеської області від 07
червня 2007 року , -

встановила:

У жовтні
2006 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Просила стягнути з відповідача
на її користь матеріальну шкоду в сумі 201 грн. 50 коп.,  моральну шкоду в сумі 300 грн.,  а також судові витрати та витрати на правову
допомогу в сумі 298 грн..

В
обґрунтування своїх вимог посилалась на те,
що 12 липня 2006 року відповідач безпричинно побив її,  в результаті чого у неї стався перелом
ключиці,  в звязку з чим вона на
лікування витратила 201 грн. 50 коп.,
які просила стягнути з відповідача.

Крім
того,  через пошкодження її здоров'я з
вини відповідача їй заподіяна моральна шкода,
яку вона оцінює в суму 300 грн.,
та просила стягнути її з відповідача.

Відповідач
позов не визнав,  посилаючись на те,  що він не спричиняв позивачці тілесного
ушкодження та не заподіяв їй ніякої шкоди.

Рішенням
Белградського районного суду Одеської області від 07 червня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 30 грн.,
моральну шкоду в сумі 150 грн.,
судові витрати в сумі 298 грн. В іншій частині позову  відмовив.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і направити справу на
новий розгляд ,  посилаючись на те,  що судом були порушені норми матеріального і
процесуального права,  висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Головуючий
в 1 інстанції - суддя Тимошенко
І.В.           Справа № 22ц-4021/2007

Суддя-доповідач
- Кварталова A.M.                                       Категорія
ЦП-23

Вивчивши
матеріали справи,   заслухавши суддю -
доповідача,   яка доповіла колегії суддів
зміст оскаржуваного рішення,   мотиви і
доводи апеляційної скарги,   перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог і
доводів апеляційної скарги,   вислухавши
пояснення учасників процесу,   колегія
суддів вважає,   що апеляційну  скаргу необхідно відхилити   за наступних підстав.

Відповідно
до   ст.
308 ЦПК України,   апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін,   якщо визнає,   що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно
п.3   ст.
10 ЦПК України,   кожна сторона
повинна довести ті обставини,   на які
вона посилається,   як на підставу своїх
вимог та заперечень,   а суд,   згідно
ст.   11 ЦПК України,   розглядає цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1,   суд
першої інстанції виходив з того,   що з
вини відповідача ОСОБА_3 позивачці було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді
синця правого плечового суглоба і синця м'яких тканин шиї,   а тому відповідач ОСОБА_3 повинний
відшкодувати їй матеріальну шкоду в сумі 30 грн. за( рентгенографію в сумі 06
грн. та витрати на судове медичне обстеження в сумі 24 грн.),   а також відшкодувати моральну шкоду в сумі
150 грн. Інші позовні вимоги позивачки не підлягали задоволенню,   оскільки доказі про інші витрати на
лікування в зв'язку з ушкодженням здоров'я вона суду не надала.

Задовольняючи
вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,   суд виходив з   ст.
ст.   1166,  1167 ЦК України.

Колегія
суддів з висновком суду першої інстанції погоджується,   оскільки,
якщо матеріальна і моральна шкода заподіяна неправомірними діями особи,   яка її завдала,   то шкода відшкодовується в повному обсязі
особою,   яка її завдала,   на підставі
ст.    ст.   1166,
1167 ЦК України.

Колегія
суддів вважає,   що суд перевірив усі
докази,   які навела позивачка у
підтвердження своїх позовних вимог,
навів у рішенні фактичні обставини,
які були встановлені судом при розгляді справи,   вірно застосував правові норми   ст.
ст.   1166,  1167 ЦК
України,   які регулюють ці
правовідносини,   та зробив правильний
висновок про задоволення позовних вимог позивачки частково.

Правильним
є висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивачки моральної
шкоди у сумі 150 грн.

Визначаючи
розмір моральної шкоди,   суд
обґрунтовано виходив з того,   що
внаслідок неправомірних дій відповідача позивачка втратила нормальні життєві
зв'язки,   що вимагало від неї додаткових
зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди є розумним.

З'ясувавши
в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін,   обставини справи,   перевіривши доводи та давши їм належну
правову оцінку,   суд постановив
рішення,   яке відповідає вимогам закону.

Доводи
скарги про те,   що суд не задовольнив
вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в повному
обсязі,   є необгрунтованими,   оскільки ані в суду першої інстанції,   ані апеляційному суду позивачка ОСОБА_1 не
надала доказів у підтвердження своїх позовних вимог.

Враховуючи
вищевикладене,   колегія суддів,   розглянувши скаргу в межах позовних вимог та
доводів апеляційної скарги,   вважає,   що суд першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив,   рішення суду відповідає фактичним обставинам
справи,   а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не спростовують.