Справа №2-797/07
РІШЕННЯ

Іменем  України

15 травня 2007 року Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області

в складі
головуючого: судді Чередникова С.М.

при
секретарі Ануфрієвій Н.М. з участю представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Лубни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовом про стягнення коштів, вказавши в
заяві, що 8.12.2006 року він позичив відповідачці 1500 грн., про що вона
написала розписку під зобов'язання повернути їх через 2 місяці. Оскільки вона
повертати гроші не бажає, вимушений звертатися до суду. В зв'язку з
неповерненням боргу йому були заподіяні моральні страждання через неможливість
витрачати їх на свої потреби.

Прохає стягнути
з відповідачки 1500 грн. боргу та 1000 грн. моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримує, пояснивши, що гроші позичив в жовтні 2006
року, щоб відповідачка могла розрахуватися зі своїм роботодавцем і звільнитись
з роботи. В зв'язку з припиненням взаємовідносин між ними 8.12.2006 року
потребував розписку, яку вона написала.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнає, пояснивши, що грошей не брала, з
роботодавцем розрахувалася за власні кошти.

Представник
відповідача позов не визнає, оскільки він не підтверджений доказами.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
позов слід задовольнити.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1046, 1047 ЦК
України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні
грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики може бути представлена
розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передавання грошей.

Судом встановлено, що сторони уклали між собою усну домовленість про те, що
ОСОБА_2 буде догодовувати пристарілого ОСОБА_1 і разом мешкатимуть у його
домогосподарстві АДРЕСА_1. В жовтні 2006 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 1000
грн., а потім через 2 неділі ще 500 грн. для погашення нею заборгованості перед
її колишнім роботодавцем, який не віддавав їй трудової книжки з зобов'язанням
про повернення коштів в разі невиконання умов довічного утримання.

В грудні 2006 року ОСОБА_1 припинив домовленість про його довічне утримання
відповідачкою, в зв'язку з чим 8.12.2006 року вони провели розподіл майна, яке
було нажито ними під час спільного проживання і ОСОБА_2 власноручно написала
зобовязання про повернення нею позивачу взятих у нього 1500 грн.

Дані обставини підтверджуються розпискою ОСОБА_2 про повернення коштів в
сумі 1500 грн., які вона взяла у позивача, на протязі 2-х місяців. (а.с. 5, 14)

Свідок ОСОБА_4, дільничий інспектор міліції пояснив, що
був учасником переговорів сторін 8.12.2006 p., де
ОСОБА_2 визнала, що брала у позивача гроші в сумі 1500 грн., які зобов'язалася
повернути, про що вказала в розписці.

Поясненням ОСОБА_2 від 8.12.2006 року, які представив
суду свідок ОСОБА_4, де вона визнала факт отримання нею від позивача 1500 грн.
в кінці жовтня 2006 року. (а.с. 12)

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що ОСОБА_2 доглядала позивача, який дав
їй 1500 грн. для повернення боргу її колишньому роботодавцю, про що розповідав
їм позивач. Взимку 2006 року були свідками, коли ОСОБА_1 вимагав від неї
повернути кошти і вона визнаючи борг заявила, що він не доведе даний факт.

За таких обставин, коли наявність боргу підтверджено
письмовими доказами та показами свідків, поведінкою відповідачки, яка не маючи
коштів для проживання, повернула колишньому роботодавцю в термін часу, коли
жила у позивача, 1500 грн., не підтвердивши нічим походження грошей, суд
вважає, що позивач довів законність і справедливість своїх вимог.

Враховуючи небажання сторін долучати до справи інших свідків та докази, про
що їм роз'яснив суд, грунтуючись на доказах, представлених в суд, позов слід
задовольнити в частині повернення 1500 грн. боргу.

Вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки не
випливає з умов домовленості сторін.

Керуючись ст.
526,1046,1047 ЦК України,
ст. ст. 5-11,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення коштів та відшкодування
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 грн.
повернення боргу, 51 грн. повернення судового збору, 30 грн. повернення витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, 70 грн. витрат
на юридичну допомогу, а всього 1651 грн.

Позовні вимоги
про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення
може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 20 днів з дня

подачі
заяви про апеляційне оскарження, яка подається до суду протягом 10 днів з дня

проголошення рішення.