Справа №2-1495/2007
РІШЕННЯ

Іменем України

6 липня 2007
року

Сніжнянський
міський суд Донецької області

в
складі:               головуючого судді -
Радченка В.Є.

при секретарі -
Смоліній М. С. ,  Улаєвій О.О.,  Гвоздецькій Я.П.

з участю:

позивача- ОСОБА_1

представника
позивача - ОСОБА_3

відповідача -
ОСОБА_2

представників
відповідача - ОСОБА_4,  ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Сніжне Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 „Про захист честі,
гідності,  та ділової
репутації,  визнання відомостей
такими,  що не відповідають
дійсності,  зобов'язання спростувати такі
відомості та вибачитися,  стягнення
моральної шкоди в розмірі 1650 грн.",
-

ВСТАНОВИВ:

23.04.2007
р. ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
„Про захист честі,  гідності,  та ділової репутації,  визнання відомостей такими,  що не відповідають дійсності,  зобов'язання спростувати такі відомості та
вибачитися,  стягнення моральної шкоди в
розмірі 1650 грн." Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним: на цей
час він працює заступником начальника ВДСБЕЗ Торезького MB
УМВС України в Донецькій області. Під час службової діяльності він
встановив,  що відповідач надіслав
звернення,  в яких викладена неправдива
інформація відносно позивача прокурору м.
Тореза Донецької
області та начальнику ГУ
МВС України в Донецькій області. Інформація,
викладена в заяві,  не має жодного
відношення до порушення особистих прав відповідача і не відповідає дійсності,  направлена на приниження честі,  гідності та ділової репутації. А саме,  це інформація про те,  що о/у ОСОБА_1 незаконно конфіскував
автомобіль відповідача марки ВАЗ-21063 д.н. НОМЕР_1,  який переданий для ремонту з коштами в сумі
1300 грн. ОСОБА_6 в жовтні 2006 р. та знаходився в момент конфіскації во дворі будинку
гр-на ОСОБА_7,  мешканця м.  Тореза. Позивач просить захистити його
честь,  гідність,  та ділову репутацію,  визнати ці відомості такими,  що не відповідають дійсності,  зобов'язати спростувати такі відомості та
вибачитися,  стягнути моральну шкоду в
розмірі 1650 грн.

В
судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному
обсязі. Пояснили,  що відповідач надіслав
звернення,  в яких викладена неправдива
інформація відносно позивача прокурору м.
Тореза Донецької
області та начальнику ГУ
МВС України в Донецькій області. Інформація,
викладена в заяві,  не має жодного
відношення до порушення особистих прав відповідача і не відповідає дійсності,  направлена на приниження честі,  гідності та ділової репутації. А саме,  це інформація про те,  що о/у ОСОБА_1 незаконно конфіскував
автомобіль відповідача марки ВАЗ-21063 д.н. НОМЕР_1,  який переданий для ремонту з коштами в сумі
1300

2

грн.
ОСОБА_6 в жовтні 2006 р.
та знаходився в момент конфіскації
во дворі будинку
гр-на ОСОБА_7,  мешканця м.  Тореза. Також
представник позивача надав письмові заперечення на усні пояснення позивача
(а.с.  109),  в яких зазначає,  що суб'єктом,
якому може бути розповсюджена неправдива інформація може виступати
посадова особа,  наявність в зверненнях
до правоохоронних органів завідомо неправдивої інформації тягне
цивільно-правову відповідальність,
викладені відповідачем в своїй заяві обставини не є оциночнними та
написані в стверджувальній формі,  що
констаттує порушення ним закону. Все це,
на думку представника позивача,
дає підстави для задоволення позову.

Відповідач
та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному
обсязі. Відповідач надав суду письмові заперечення (а.с.  ПО),  з
яких вбачається,  що він дійсно надіслав
заяву в прокуратуру м.  Тореза та в УМВС
України в Донецькій області і на це він мав певні підстави. В запереченнях
посилається на рішення Конституційного Суду України по справі № 1-9/2003 від
10.04.2003 р. № 8-рп/2003 p.,  згідно з п. 1
якого „...викладені в листах,
заявах,  скаргах до правоохоронних
органів відомості особою,  на думку якої
посадовою особою цього органу при виконанні функціональних обов'язків порушено
її право,  не може вважатися
розповсюдженням відомостей,  які плямують
честь,  гідність і ділову репутацію чи
спричинили шкоду інтересам цієї особи. Його звернення від 26.12.2006 р. в
прокуратуру п. Тореза та звернення в Управління МВС України в Донецькій області
не може розцінюватись як розповсюдження неправдивих відомостей,  тому що не встановлено,  що фактичною метою цих дій було приниження
честі,  гідності та ділової репутації
позивача.

Заслухавши
сторони,  свідків,  дослідивши матеріали справи,  оцінюючи надані докази в їх сукупності,  суд прийшов до висновку про необхідність відмовити
в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивач працює заступником начальника ВДСБЕЗ Торезького MB
УМВС України в Донецькій області. Відповідач надіслав заяву від 14.12.2006
р. на адресу прокурора м.  Тореза Донецької
області та начальника ГУ
МВС України в Донецькій області (а.с.
7). В заяві відповідач просить порушити кримінальну справу відносно
посадової особи Торезького MB,  о/у ВДСБЕЗ ОСОБА_1,
який в листопаді 2006 р. незаконно конфіскував його автомобіль марки
ВАЗ-21063 д.н. НОМЕР_1,  який переданий
для ремонту з коштами в сумі 1300 грн. ОСОБА_6 в жовтні 2006 р. та знаходився в
момент конфіскації во дворі
будинку гр-на ОСОБА_7,  мешканця м.  Тореза.
Викладена в заяві інформація,  разом
з аналогічною заявою ОСОБА_8 перевірена Головним Управлінням МВС України в
Донецькій області шляхом проведення службового розслідування. За результатами
службового розслідування,  викладені в
заяві факти не знайшли свого підтвердження (а.с.  47-64,
114-131). 06.04.2007 р. прокуратурою м.
Тореза винесена
постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за  ст.
ст.  189,  365 КК України відносно ОСОБА_1 за аналогічною
заявою гр-на ОСОБА_9 (а.с.  34,  66). На цей час в провадженні прокуратури
м.  Сніжне знаходиться кримінальна справа
відносно посадових осіб ТОВ „Донбасвугіллясервіс",  в матеріалах якої знаходиться також заява
відповідача від 14.12.2006 р. на адресу прокурора м.  Тореза Донецької області та начальника ГУ МВС
України в Донецькій області,  в якій
заяві відповідач просить порушити кримінальну справу відносно посадової особи
Торезького MB,  о/у ВДСБЕЗ
ОСОБА_1 (а.с.  65-108). З пояснень
позивача в судовому засіданні та з його пояснень в прокуратурі м.  Тореза (а.с.
62) вбачається,  що в 2002 році
він віддав за генеральною довіреністю належний йому автомобіль марки ВАЗ 2106
чоловіку по імені ОСОБА_10. Пізніше переоформив довіреність на ОСОБА_11.
Наприкінці травня 2006 р. ОСОБА_11 попросив анулювати довіреність,  так як ОСОБА_10 забрав автомобіль у ОСОБА_11.
Наприкінці березня 2007 р. ОСОБА_11 звернувся до нього,  пояснивши,
що працівники міліції забрали у нього автомобіль та попросив підписати
заяву в прокуратуру на незаконні дії цих працівників міліції. Відповідач
погодився і підписав таку заяву. Подробиць конфіскації автомобіля та хто з
робітників міліції конфісковував автомобіль - не знає.

Конституційний
Суд України по справі № 1-9/2003 від 10.04.2003 р. за конституційним зверненням
громадянина ОСОБА_12 про офіційне тлумачення положення частини першої статті 7
Цивільного кодексу Української РСР вирішив наступне: Положення частини   першої
статті   7   Цивільного
кодексу Української РСР
«поширив такі відомості» в

3

аспекті
конституційного звернення треба розуміти так,
що викладення у листах,
заявах,  скаргах до
правоохоронного органу відомостей особою,
на думку якої посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні
функціональних обов'язків порушено її право,
не може вважатись поширенням відомостей,
які порочать честь,  гідність чи
ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб. Викладення у
листах,  заявах,  скаргах до правоохоронного органу завідомо
неправдивих відомостей тягне за собою відповідальність,  передбачену чинним законодавством України.

Відповідач
написав заяву в прокуратуру,
вважаючи,  що працівники
міліції,  конфіскуючи автомобіль діяли
незаконно. Він написав таку заяву,
довіряючи ОСОБА_11,  який
посилався на незаконність дій працівників міліції. Хоча відповідач достовірно
не знав про незаконність дій працівників міліції та про конкретних робітників
міліції,  які допустили незаконні дії -
він погодився підписати заяву в прокуратуру,
оскільки допускав наявність незаконних дій з боку працівників міліції на
підставі пояснень ОСОБА_11. На думку відповідача,  яка сформувалася під впливом пояснень
ОСОБА_11.,  - існувала можливість
незаконних дій з боку працівників міліції. Таким чином,  хоча відповідача і не був впевнений в
незаконності дій працівників правоохоронних органів,  але допускав можливість незаконності дій
останніх - він мав право звернутися в прокуратуру чи в УМВС України в Донецькій
області з заявою про перевірку законності дій. Таке звернення,  на думку суду,  не може розцінюватись як завідомо неправдиві
відомості,  оскільки відповідачу достовірно
не було відомо на час звернення,  чи
діяли працівники міліції в рамках закону. Позивач не довів в судовому
засіданні,  що відповідач в правоохоронні
органи надав завідомо неправдиві відомості. Звернення відповідача від
26.12.2006 р. в прокуратуру п. Тореза та звернення в Управління МВС України в
Донецькій області не може розцінюватись як розповсюдження неправдивих
відомостей,  тому що не встановлено,  що фактичною метою цих дій було приниження
честі,  гідності та ділової репутації
позивача. У зв'язку з цим суд прийшов до висновку,  що звернення відповідача,  на думку якого були допущені незаконні дії з
боку працівника міліції,  в прокуратуру
м.  Тореза та в УМВС України в Донецькій
області не було завідомо неправдивою інформацією і не може вважатись поширенням
відомостей,  які порочать честь,  гідність чи ділову репутацію або завдають
шкоди інтересам позивача. З зазначених підстав суд вважає,  що позов не обґрунтований та не підлягає
задоволенню.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України,  стороні,  на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею
та документально підтверджені судові витрати. Стаття 84 ЦПК України передбачає
відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідач витратив на правову
допомогу з боку адвоката ОСОБА_4 2000 грн.,
що підтверджується ордером (а.с.
33),  довідкою адвоката (а.с.  35) та оглянутим в судовому засіданні зошитом
обліку доходів та витрат адвоката ОСОБА_4,
прошитим та пронумерованим,
опечатаним начальником ДПІ в м.
Сніжне (копія зошиту а.с.  111-113). Зазначена сума підлягає стягненню з
позивача на користь відповідача.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  16,  23,
1167,  94,  201 ЦК
України,   ст.  10,
60,  88,  209,
212,  213,  214,
215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 „Про захист честі,
гідності,  та ділової
репутації,  визнання відомостей
такими,  що не відповідають
дійсності,  зобов'язання спростувати такі
відомості та вибачитися,  стягнення
моральної шкоди в розмірі 1650 грн." - відмовити в повному обсязі.

Стягнути
з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Рішення
може бути повністю або частково оскаржено сторонами,  іншими особами,  які беруть участь у справі,  а також особами,  які не брали участь у справі,  якщо суд вирішив питання про їх права та
обов'язки до Апеляційного суду Донецької області через Сніжнянський міський суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.