Справа №22-1559-2007 р.                                Рішення
ухвалено під головуванням
39                                                                                       Токар
Апеляційний суд Вінницької області
Ухвал а

Іменем У країн и

17 липня
2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Луценка В.В.

Суддів:
Голембевської Л.М. ,  Копаничук С. Г.

При секретарі:
Торбасюк О.І.

За участю:

Розглянувши
у відкритому засіданні в м.  Вінниці
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Ленінського районного
суду м.  Вінниці від 11 травня 2007 року
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення заборгованості по заробітній
платі,  компенсації за несвоєчасний
розрахунок,  компенсації за невикористану
відпустку,  -

встановила:

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 11.05.2007 року позов задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_2.  на користь ОСОБА_1. 3717 грн.
19 копійок заборгованості,  в тому числі
621 грн. 40 копійок - заробітної плати,
2900 грн. компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату,  196 гривень 79 копійок - компенсації за
невикористану відпустку.

В решті позовних
вимог відмовлено.

Стягнуто
з ОСОБА_2.  51 гривню судового збору на
користь держави.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати,  справу направити на новий розгляд через
порушення судом при розгляді справи вимог процесуального права та невірне
застосування норм матеріального права.

Дослідивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
апеляційної скарги,  судова колегія
приходить до висновку про те,  що скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до вимог  ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним   і   обґрунтованим.    Вирішуючи
спір   між   сторонами
суд   не

дотримався
вимог закону щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи,  що мають значення для правильного вирішення
справи.

Так,  частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1. суд не з'ясував,  яка фактична
сума заборгованості по заробітній платі мала місце на час звільнення 04.07.2005
року ОСОБА_1. з роботи.

Враховуючи,  що позивачка ОСОБА_1. не згідна з розміром
середньомісячної заробітної плати,  яку
вказував відповідач,  суду необхідно було
витребувати відповідні платіжні документи за останній час роботи позивачки для
з'ясування цього питання та визначення остаточної суми компенсаційних виплат за
затримку проведення остаточного розрахунку при звільненні з роботи,  суми компенсації за використану відпустку.

Враховуючи,  що позивачка певний
період часу перебувала на обліку в центрі зайнятості і отримувала допомогу по
безробіттю,  розмір компенсаційних виплат
ОСОБА_1. суду потрібно визначити з урахуванням вимог  ст. 117 КЗпП України.

Окрім
цього,  суд не в повному обсязі розглянув
позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну та доповнення раніше поданої до суду позовної
заяви (а.с. 39-41).

Приймаючи
до уваги,  що рішення суду не відповідає
вимогам закону,  постановлене на неповно
з'ясованих обставинах справи,  що
перешкоджає суду апеляційної інстанції постановити нове рішення по справі,  а тому дане рішення підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись  ст.
ст.  307,  311, 313-315 ЦПК України,  судова колегія,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовільнити.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 11 травня 2007 року скасувати,  а справу
направити на новий розгляд в той же суд в іншому його складі.

Ухвала
суду може бути оскаржена на протязі двох місяців до Верховного суду України з
моменту її проголошення.