Справа № 2-128-07
РІШЕННЯ

іменем                     України

смт.Короп                                                                                                              01 червня 2007 року

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого    -
судді Деркач О.Г. при секретарі    -
Редько А.О. з участю адвоката -
ОСОБА_3 розглянувши у  відкритому' судовому
засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1    до ОСОБА_2 про позбавлення права
користування житловим будинком останнього,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовною заявою, вказуючи на те, що з відповідачем вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі до 02
лютого 2007 року. До
розірвання шлюбу і на даний час вони проживають в житловому будинку,
розташованому АДРЕСА_1. Цей
будинок на праві приватної власності з 09.12.2004
року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, належить
їй. Відповідач порушує правила співжиття, влаштовує в її будинку сварки, може
не впускати її в будинок, принижує її, б'є її дитину від попереднього брака, матеріальної
допомоги не надає. З цього приводу вона неодноразово скаржилась в Коропський РВ
УМВС, однак відповідач своєї поведінки не змінив. Крім того, відповідач
зареєстрований за іншою адресою. Проте, добровільно виселитися з її- будинку
відповідач відмовляється, а тому позивачка просить суд усунути порушення її
прав власника шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування її житловим
будинком, розташованим АДРЕСА_1
та стягнути з відповідача на її користь судові витрати сплачені нею по
цьому позову.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 свій позов підтримала і просить його задовольнити
по вищевикладеним мотивам.

В судовому
засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_3
підтримав позовні вимоги позивачки посилаючись на те, що позивачка є
власником вказаного будинку, сімейні відносини її з відповідачем припинені,
відповідач систематичним порушенням правил соціального співжиття робить
неможливим для позивача проживання із ним в одному будинку, а заходи
запобігання і громадського впливу являються безрезультатними. Крім того,
власник наділений законними правами вимагати усунення будь-яких порушень його
права, хоч би ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння.

В судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 не визнав позовних вимог, посилаючись на те, що
він періодично надає матеріальну допомогу позивачці, сварки влаштовує із-за
прояву ревнощів до позивачки, дітей ніколи здорово не бив. Крім того, він
приймав участь, за час спільного подружнього життя з позивачкою, у добудові
вищевказаного житлового будинку.

В судовому
засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти позовних вимог
позивача, посилаючись на те, що вказаний житловий будинок знаходиться в
спільній сумісній власності позивача і відповідача і за таких обставин
порушується його законне право про непорушність права власності, припинення
сімейних відносин не позбавляє відповідача права користування житловим
будинком, ніякі заходи громадського впливу до відповідача не застосовувались.

В судовому
засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що позивачка два рази з письмовою заявою і
один раз з усною зверталась до нього, як до дільничого інспектора з приводу
зловживання спиртних напоїв і вчинення сварок відповідачем. За наслідками цих
звернень було складено відносно відповідача ОСОБА_2 два протоколи про
адміністративні правопорушення і один раз проведена роз'яснювальна бесіда. За
наслідками складання протоколів про адміністративне правопорушення відповідача
було 1 раз
притягнуто до адміністративної

2

відповідальності. Другий складений
протокол на ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення переданий на розгляд
місцевому суду.

В судовому
засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що скарг з боку односельців як на відповідача
так і на позивача не надходило, проте, сторони періодично скаржились на
поведінку один одного. Відповідно до картки реєстрації місця проживання
відповідача, яка знаходиться на зберіганні в сільській раді, ОСОБА_2
зареєстрований АДРЕСА_1.
Крім того, ОСОБА_6 показав, що відповідач приймав участь у добудові
вищезазначеного житлового будинку, яка здійснювалась до успадкування його
позивачем.

В судовому
засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що позивачка зі своїми дітьми неодноразово
ночувала в неї та її тітки, у зв'язку з тим, що відповідач не пускав або
виганяв їх з власного будинку. Крім того, вона повідомила, що син позивачки
неодноразово скаржився про те, що відповідач його бив.

В судовому
засіданні свідок ОСОБА_8 навів непоодинокі факти агресивного ставлення
відповідача до нього самого і до його дочки позивачки ОСОБА_1 Крім того, він
показав, зі слів своєї дочки позивачки, що відповідач неодноразово виганяв із
дому її та її дітей.

В судовому
засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що позивачка і його син відповідач ОСОБА_2
жили дружньо з 1999 року,
але останні два роки їхнє дружнє життя закінчилося. Він також чув про сварки,
які виникають між позивачем та відповідачем. Крім того, він показав, що
відповідач, разом з ним, приймали участь у добудові вищевказаного житлового
будинку

Заслухавши
пояснення сторін, покази свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно свідоцтва
про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі 09 грудня 2004 року за №1423 власником
житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться АДРЕСА_1 є позивачка
ОСОБА_1

Відповідно до
ст. 150 Житлового
кодексу України та ч.2 ст. 48
Закону України "Про власність" громадяни, які мають у приватній
власності будинок, користуються ним-для особистого проживання членів їх сім'ї.
Вони мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд та вимагати
усунення будь-яких порушень їх прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння.

Згідно ст. 391 Цивільного
кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивачка
ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_9 припинили сімейні відносини 02 лютого 2007 року.

За правилами
статті 156 ЖК
України члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у
будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням на рівні з власником
будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим
приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх
права користуватися займаним приміщенням.

Відповідно до
статті 116 ЖК
України якщо наймач, члени сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним
систематичним порушенням правил, соціального співжиття роблять неможливим для
інших проживання із ним в одному будинку, а заходи запобігання і громадського
впливу являються безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або
інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення.

Виселення за
статтею 116 ЖК
України - це
санкція за порушення правил співжиття, яка застосовується як крайній захід у
разі коли попередження та заходи впливу є безрезультатними.

Позивачка
ОСОБА_1 бажає позбавити права користування житловим будинком, який їй належить
на праві власності за заповітом, відповідача ОСОБА_2 з яким припинено її
сімейні відносини, оскільки останній порушує правила співжиття, влаштовує в
будинку позивачки сварки, може не впускати або виганяти її з власного будинку,
принижує її шляхом образ, б'є її дитину від попереднього брака, що
підтверджується в сукупності відмовним матеріалом Коропського РВ УМВС № 148, показами свідків
тощо.

За таких
обставин, суд вважає за необхідне позбавити відповідача права користування
житловим будинком, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 і
розташований АДРЕСА_1.

2

На підставі
викладеного, керуючись ст.
48 Закону України "Про власність", ст. 116, 150, 156 Житлового кодексу України, ст. 391 ЦК України, ст. ст.
10, 11, 88, 209, 212-215
ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_2
позбавити права користування житловим будинком, розташованим АДРЕСА_1,

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені останньою судовий збір в сумі 8 (вісім) гривень 50 копійок, витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 (сім) гривень 50 копійок та
витрати на правову допомогу в сумі 235
(двісті тридцять п"ять )
гривень.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.