Справа №2-112 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30 травня 2007 року                                                                                                 смт
Куйбишеве

Куйбишевський
районний суд Запорізької області в складі:

головуючого
судді Скляра СЮ.,

при секретарі
судового засідання Грицан А.В.,

з участю
представника позивача ОСОБА_1.,
представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду
Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,  -

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2007 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом доОСОБА_4.,
в якому зазначила,  що вона є
власником земельної ділянки згідно державного акту серії І-ЗП №035954 розміром 8, 42 гектарів,  розташованої на території Мар'янівської
сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. 23 березня 2004 року ОСОБА_3
уклала з приватним підприємцем ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки (далі
за текстом -Договір)
строком на 4 роки 11 місяців. За
умовами Договору орендар за користування земельною ділянкою зобов'язався
своєчасно сплачувати орендодавцю щороку з 01
серпня по 31 грудня
орендну плату в розмірі 1,
5% вартості земельної ділянки,  а
саме,  у натуральній та відробітковій
формах. Позивач у заяві вказала,  що
орендар ОСОБА_4 під час укладення Договору не передбачив у ньому деяких
істотних умов,  відсутність яких
відповідно до  ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» є підставою для визнання Договору недійсним.  Так,  у
Договорі нечітко вказано розмір орендної плати та відсутні умови про
відповідальність за несплату орендної плати. За таких обставин позивач ОСОБА_3
вимушена була звернутися до суду за захистом своїх прав та просила визнати
Договір недійсним,  зобов'язавши
відповідача компенсувати понесені нею судові витрати.

В
судовому засіданні задоволено клопотання позивачки ОСОБА_5. про розгляд справи
за її відсутності.

Представник
позивача ОСОБА_1 повністю підтримав заявлені ОСОБА_3 вимоги по тих
підставах,  які нею були вказані у
позові,  надав відповідні пояснення.
Додатково представник позивача пояснив,
що укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Договір не відповідає вимогам
типового договору оренди землі,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220. Так,  Договір у розділі «Орендна плата» не містить відомостей
для орендної плати у натуральній формі про якісні показники продукції,  місце,
умови,  порядок,  строки поставки,  а для відробіткової форми - про види,  обсяги,
строки і місце надання послуг або виконання робіт. У розділі Договору
«Відповідальність сторін і вирішення

2

спорів» відсутні
умови відповідальності за несплату орендної плати в натуральній та
відробітковій формах.

Відповідач
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився. Суд,
враховуючи думки осіб,  які беруть
участь у справі,  задовольнив клопотання
відповідача ОСОБА_4 про розгляд справи за його відсутності,  але з участю представника.

Представник
відповідача ОСОБА_2
в судовому засіданні позов не визнала,
посилаючись на те,  що оспорюваний
Договір відповідає всім передбаченим законом вимогам,  пройшов державну реєстрацію. Заперечуючи
проти позову,  представник відповідача
ОСОБА_2 вказала
на те,  що відповідно до  ст. 15 Закону України «Про орендну землі»
договір оренди землі може бути визнаний недійсним лише за умови відсутності у
ньому істотних умов,  зокрема,  про орендну плату та про відповідальність за
її несплату. Проте оспорюваний Договір має відповідні положення щодо цих
істотних умов,  при укладенні Договору
сторони дійшли згоди з усіх його істотних умов.

Суд,  вислухавши пояснення представників
сторін,  дослідивши матеріали
справи,  прийшов до висновку,  що позов задоволенню не підлягає.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5.
є власником земельної ділянки розміром 8,
42 гектарів,  розташованої на території
Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області.

23 березня 2004 року між
ОСОБА_5. - орендодавцем,  і приватним підприємцем ОСОБА_4 - орендарем,  укладено письмовий договір оренди земельної
ділянки строком на 4 роки 11 місяців.

Відповідно
до ч.1  ст. 15 Закону України «Про оренду
землі» істотними умовами договору оренди землі є,  зокрема,
орендна плата із зазначенням її розміру,
індексації,  форм платежу,  строків,
порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Договір
про оренду земельної ділянки,  укладений
між сторонами у справі,  за змістом має
розділи «Орендна плата» і «Відповідальність сторін і вирішення спорів»,  у яких містяться відповідні істотні умови
Договору.

Договір
зареєстровано у Куйбишевському районному відділі Запорізької регіональної філії
державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземлі
України»,  про що у книзі записів
державної реєстрації договорі оренди землі вчинено запис №27 від 19 травня 2004 року.

Відповідно
до ч.2  ст. 15 Закону України «Про оренду
землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов,  передбачених цією статтею,  є підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди,  а також для
визнання договору недійсним відповідно до закону.

За
вказаної сукупності обставин у справі,
суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання
оспорюваного Договору недійсним,
оскільки він містить всі істотні для нього умови,  а також пройшов державну реєстрацію.

з

Суд
вважає безпідставними посилання позивача та його представника на те,   що оспорюваний Договір не відповідає вимогам
типового договору оренди землі. При цьому враховується,   що ч.2
ст.  14 Закону України «Про оренду
землі» передбачає затвердження Кабінетом Міністрів України лише форми типового
договору оренди землі,   а вимоги до
договору визначені вказаним Законом.
Разом з тим,   суд приймає до уваги,   що сторони на час укладення Договору дійшли
згоди з усіх його істотних умов,   які
ними виконуються впродовж 2004-2006
p.p.. Орендар ОСОБА_3 за умовами Договору не позбавлена права
пропонувати внесення змін до його умов,
які до того ж можуть бути розтлумачені в порядку,   передбаченому законом.

Відповідно
до   ст.
88 ЦПК України вимоги позивачки ОСОБА_3 щодо
відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають,   оскільки їй в позові відмовлено.

Керуючись   ст.
15 Закону України „Про оренду землі",     ст.
ст.   10,
11,  60,  88,
209,  212-215 ЦПК
України,   суд-

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним,   - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,   з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.

Судця       СЮ.Скляр