Справа
№22Ц- 2733/2007                                                Головуючий
у 1 інстанції Рева ОІ
32                                                                      Доповідач
у II інстанції Яворський
УХВАЛА

іменем України

17 вересня 2007 року                                                                                                   м
Київ

Колегія
судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі

Головуючого
судді     Яворського М А

суддів                                Корзаченко
ІФ,  Червінко К С

при
секретарі                    Велицькому О
О

розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської
області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2007 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Переяслав-Хмельницька житлово-експлуатаційна контора про
визнання особи такою,  що втратила право
користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
вселення,

Встановила

У
листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила
визнати відповідачку по справі такою,  що
втратила право користуватися житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 з підстав
передбачених ст 71 ЖК України

При
розгляді справи по суп позивачка змінила підстави позову та просила визнати
відповідачкою такою,  що втратила право
користуватися спірним житлом із підстав передбачених ст 107 ЖК України,  мотивуючи свої вимоги тим,  що вона являється наймачем вказаної
квартири,  а відповідачка по справі
будучи зареєстрованою у вказаній квартирі фактично в ній не проживає з 20001 року
переїхавши на інше постійне місце проживання а саме в житловий будинок

Відповідачка
по справі ОСОБА_2 подала зустрічний позов в якому просила суд постановити
рішення,  яким визнати за нею право
користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та вселити а у вказану
квартиру,  мотивуючи свої вимоги
тим,  що у вказаній квартирі вона
зареєстрована і іншого постійного місця проживання не має,  позивачка чинить їй перешкоди у користуванні
вказаною квартирою

Рішенням
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 18 червня 2007 року у
задоволенні основного та зустрічного позову відмовлено

В
апеляційній скарзі позивачка по справі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і та
ухвалити нове рішення про задоволення п позовних вимог,  посилаючись нате,  що рішення суду першої інстанції постановлено
з порушення норм матеріального та процесуального права на неповно з'ясованих
обставинах справи

Колегія
суддів,  перевіряючи законність та
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  заявлених позовних вимог,  відповідно до правил ст 303 ЦПК України,  вважає,
що апеляційна скарга задоволенню не підлягає

У
відповідності з ст 107 ЖК у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на
постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в
тому ж населеному пункті договір найму приміщення вважається розірваним з дня
вибуття Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я,  то договір найму не розривається,  а член сім'ї,
який вибув на

постійне
проживання в інше місце,  втрачає право
користування цим приміщенням з дня вибуття.

Пленум
Верховного Суду України у п. 11 постанови № 2 від 12 квітня 1985 р. "Про
деякі питання,  що виникли у практиці
застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснив,  що на ствердження вибуття суд може брати до
уваги будь-які фактичні дані,  які
свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення
про це в листах,  розписках,  переадресовування кореспонденції,  утворення сімї в іншому місці,  перевезення майна в інше жиле
приміщення,  виїзд в інший населений
пункт і постійна там прописка,  укладення
трудового договору на де визначений строк тощо).

Виходячи
з цих роз'яснень,  суд дійшов
обґрунтованого висновку про те,  що
позивачка по справі ОСОБА_1
не подала переконливих доказів про виїздОСОБА_2 з спірної квартири в
добровільному порядку на постійне проживання у інший будинок,  як це вказувала ОСОБА_1.

Крім
того з матеріалів вказаної справи вбачається,
що відповідачка по справі,
проживаючи в житловому будинку АДРЕСА_2,
який належить матері її чоловіка не залишалася байдужою до спірної
квартири оскільки передавала позивачці кошти на оплату комунальних витрат,  по її ініціативі складалися акти депутатом
міської ради з метою зменшення витрат на утримання спірної квартири.

Відмовляючи
позивачці у задоволенні позову про визнання ОСОБА_3  втратившою право користуватися житловим
приміщенням в спірній квартирі суд обґрунтовано прийняв до уваги доводи
відповідачки проте,  що будинок АДРЕСА_2
не був та не є її постійним місцем проживання оскільки належить матері її
чоловіка.

Колегія
суддів вважає,  що суд обґрунтовано відмовив
позивачці у задоволенні основного позову оскільки вказана спірна квартира
надавалася батькам позивачки та відповідачки з врахування складу сім'ї,  з вказаного місця проживання не виписувалася,  що свідчить про небайдужість її до вказаного
житла,  крім того після розірвання шлюбу
з 10 жовтня

2006         року вона взагалі перестала бути членом
сім'ї власника будинку АДРЕСА_2 де

проживала
тимчасово,  а тому не має іншого житла
крім спірного.

Посилання
апелянта на акти депутати міської ради обґрунтовано відхилені судом першої
інстанції як підтвердження обрання відповідачкою іншого постійного місця
проживання,  оскільки вказані акти
складалися з метою зменшення витрат на оплату позивачкою комунальних послуг,  а не з метою підтвердження обрання
відповідачкою іншого постійного місця проживання..

Доводи
апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального
права не спростовують висновків суду та є необгрунтованими.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи,  надані сторонами докази,  правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон,  який їх регулює,  а тому апеляційну скаргу відхиляє,  а рішення суду залишає без змін.

Керуючись  ст.  ст.  303,
307,  308,  314,
315 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 червня

2007         року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.