Справа 22ц/2394
Головуючий у суді 1-ої
інстанції Куліченко М.В.
Суддя-доповідач Забродський
УХВАЛА

Іменем України

29
листопада 2007 року Апеляційний суд Житомирської області в складі: головуючого
- судді Головчук С.В.

суддів:
Забродського М.І.,  Миніч Т.І. при
секретарі судового засідання Прищепі О.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду   від 10 жовтня 2007 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування
земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення
порядку користування земельною ділянкою , -

ВСТАНОВИВ:

в березні 2006 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом на
обґрунтування якого зазначив,  що він є
власником Уг частини житлового будинку по АДРЕСА_1. Власником іншої 1/2 частини
будинку є відповідачка. Для будівництва цього будинку,  6 липня 1956 року Коростенським
міськвиконкомом була виділена земельна ділянка площею 400 кв.м. Проте з
відповідачкою він не може досягти згоди,
щодо порядку користування земельною ділянкою. Тому просив встановити
порядок користування земельною ділянкою виділивши йому Уг частину її. В послідуючому
уточнив свої вимоги та просив встановити порядок користування земельною
ділянкою згідно 1-го варіанту розподілу земельної ділянки запропонованого
відділом земельних ресурсів від 30 січня 2004 року за яким він мав би право
користуватися земельною ділянкою в розмірі 315 кв.м.

В червні 2006 року ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та
просила встановити порядок користування спірною земельною ділянкою по варіанту
визначеному Коростенським міським відділом земельних ресурсів від 7 серпня 2002
року.

У процесі розгляду справи вона змінила свої вимоги та
просила встановити порядок користування земельною ділянкою виділивши їй в
користування 452 кв.м.,  а ОСОБА_1
виділити 203 кв.м.,  якими він фактич

2

- но користується та
зобов'язати його створити окремий прохід до своєї частини будинку.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду в задоволенні позовів
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 505 грн. понесених судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення його вимог. Посилається на те,  що судом було порушено норми матеріального та
процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги,  суд вважає,  що скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом сторони є
співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1. Кожному з них належить по 1/2
частині цього будинку. Рішенням виконкому Коростенської міської Ради від 6
липня 1956 року для будівництва та обслуговування цього будинку було виділено
400 кв.м. земельної ділянки(а.с. 8,  14).

Експертом,  під час дослідження та
обмірів земельної ділянки встановлено,
що фактично в користуванні сторін перебуває земельна ділянка площею 649
кв.м.

Тому суд першої інстанції правильно вважав,
що вимоги сторін про визначення порядку користування земельною ділянкою
площею 649 кв.м. судом не можуть бути задоволені,  оскільки в установленому порядку надлишки
землі в розмірі 249 кв.м. їм не виділялися.

Крім того відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України при переході права
власності на будівлю та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку
визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди,  якщо інше непередбачено у договорі
відчуження.

З роз'яснень,  які
містяться в п. 19 Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування
судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" видно,  що у справах за позовом учасників спільної
власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною
земельною ділянкою,  на якій розташовані
належні їм жилий будинок,  господарські
будівлі та споруди,  суд з'ясовує і
враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за
ним,  розташування господарських
будівель,  споруд,  необхідність зведення будівель,  розташування плодово-ягідних насаджень
співвласників,  можливість проходу з
вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил
протипожежної безпеки.

З матеріалів справи видно,  що
внаслідок проведених перебудов розміри будинку,
а також узаконені господарські будівлі,
що складають з будинком одне ціле виходять за межі земельної
ділянки,  переданої для його
обслуговування.

Виходячи з наведеного суд правильно визнав,  що встановити порядок користування земельною
ділянкою площею 400 кв.м. неможливо.

3

Відстань від краю забудови будинку до межі сусідньої
ділянки складає 0.70 м.,  що є менше від
норми - 1 м. 50 см.,  чим будуть
порушуватись протипожежні норми та зробить неможливим доступ для обслуговування
будівель.

Тому,  апеляційний
суд вважає,  що суд першої інстанції
повно з'ясував обставини справи,
перевірив доводи сторін та виніс обгрунтоване рішення,  яке відповідає обставинам справи та закону.
Підстав для його скасування не має.

Керуючись
ст.ст. 209, 304,  307, 308, 314, 315 ЦПК
України,  апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 жовтня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох
місяців.