Справа
№7-72 l/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 червня 2007року                                                                                               м.  Миколаїв

Центральний
районний суд м.  Миколаєва в складі:

головуючого                                                                                            судді
ПодзігунГ.В.

при
секретарі                                                                                            Вельдяєвій
Л.М.

за
участю позивачки                                                                                ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Миколаївського міського управління земельних ресурсів,  ОСОБА_2 про визнання недійсним Державного
акту на право приватної власності на землю та визнання права власності,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним
позовом,  в якому просить визнати
недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею
402 кв м по
АДРЕСА_1,  який був виданий ОСОБА_3 07.12.1994 року та визнати
за нею право власності на вказану земельну ділянку.

У
судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову,  посилаючись на обставини що вказані у
позовній заві.

Відповідач
Миколаївське міське управління земельних ресурсів свого представника до суду не
направив,  надав заяву про розгляд справи
за відсутністю представника ,  проти задоволення позову не заперечує.

Відповідачка
ОСОБА_2 до суду не з'явилась,  надала
заяву про розгляд справи у її відсутність,
позов визнає.

Третя
особа ОСОБА_4 до суду не з'явилась,
надала заяву про розгляд справи у її відсутність,  проти задоволення позову не заперечує.

Ухвалою
суду справа розглянута у відсутність відповідачів та третьої особи,  оскільки у справі достатньо даних про права
та взаємовідносини сторін.

Вивчивши
доводи позову,  вислухавши пояснення
позивачці та дослідивши матеріали справи,
судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як
вбачається із матеріалів справи,  ОСОБА_3
на праві власності належали 68/100
частин домоволодіння та земельна ділянка площею 402 кв м по
АДРЕСА_1.

08.12.1994 року ОСОБА_3
продала 68/100 частин
домоволодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
які 30.12.1999 року
продали вказану частину домоволодіння ОСОБА_2

Відомості
про зміни власників на підставі договорів купівлі-продажу вносились до
Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 402 кв м по
АДРЕСА_1,  який був виданий ОСОБА_3 на
підставі рішення Миколаївської міської ради №2/13 від 20.09.1994
року.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Миколаєва
від 25.11.2005 року за
ОСОБА_2   визнано   право
власності   на   68/100   частин

домоволодіння
та земельну ділянку площею 402
кв м АДРЕСА_1.

07.12.2005 року між
сторонами украдений договір купівлі-продажу,
згідно умов якого ОСОБА_2 продала,
а ОСОБА_1 купила 68/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1.

Як
пояснила позивачка за частиною домоволодіння йшла земельна ділянка,  яку вона також придбала,  оскільки сплатила гроші за частину
домоволодіння та земельну ділянку,  що
підтвердила відповідачка.

При
цьому фактично позивачкою була придбана земельна ділянка площею 428, 40 кв м,  оскільки загальна площа земельної ділянки по
АДРЕСА_1 складає 630 кв м та 68/100 від 630 кв м складає 428, 40 кв м (630:100=6, 3; 6, 3x68=428, 40).

Як
пояснила позивачка,  вона користується
земельною ділянкою площею 428,
40 кв м,  проти чого не заперечувала
третя особа.

Крім
того,  відповідність земельної ділянки
площею 428, 40 кв м
ідеальної частині позивачці у розмірі 68/100
частин домоволодіння підтверджується висновком судової будівельно-технічної
експертизи №439 від 28.03.2007 року.

Рішенням
Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №2446 від 16.12.2005
року частині домоволодіння по АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_1,  надана
нова адреса - АДРЕСА_2,  що фактично є однією адресою,  тому суд вважає можливим визнати право за
позивачкою на земельну ділянку з вказанням нової адреси.

Вимоги
позивачки у частині зобов'язання відповідача оформити на її імя право власності
на вищевказану земельну ділянку задоволенню не підлягають,  оскільки підставою для набуття права
власності на земельну ділянку є рішення суду про визнання   за позивачкою права власності,  тому ці вимоги є заявими.

На підставі
викладеного,  у відповідності зі  ст.  152 ЖК України,  суд дійшов висновку,  що вимоги позивачки обґрунтовані та
підлягають задоволенню. Тому за позивачкою необхідно визнати право власності на
на земельну ділянку площею 428,
4 кв м,  яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2 та визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на
земельну ділянку площею 402
кв м,  який був виданий ОСОБА_3 07.12.1994 року.

Згідно зі  ст.  88 ЦПК України
держмито сплачено при подачі позову.

Керуючись  ст.
ст.   14,
209,  212-215 ЦПК
України ,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Миколаївського міського управління земельних ресурсів,  ОСОБА_2 про визнання незаконним Державного
акту на право приватної власності на землю та визнання права власності - задовольнити
частково.

Визнати
недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею
402 кв
м,  який був виданий ОСОБА_3 07.12.1994 року.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 428, 4 кв м,  яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

В іншої
частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до
апеляційного

суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження

протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги

протягом двадцяти днів після подачі заяви з надісланням
особою, яка її подає,

копії апеляції до апеляційної інстанції.

СУДДЯ   Подзігун Г.В.