УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"11"
жовтня 2007 року              Колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Тернопільської області в складі:

Головуючого
Фащевської Н.Є.

Суддів Кузьми P.M.,
Дикун С. І.

при секретарі
Любчик Л.В.

з участю
апелянта ОСОБА_1 та відповідача

ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Козівського районного суду від 01 серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення пені та заборгованості з виплати аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулась із апеляційною скаргою на рішення Козівського районного суду від 01
серпня 2007 року,  яким відмовлено у
задоволенні її позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені з виплати
аліментів.

Апелянт
просила скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд,  посилаючись,
що суд фактично не вирішив її позовних вимог про стягнення з відповідача
заборгованості і пені по аліментах на утримання дитини.

Під час
розгляду справи в апеляційному суді апелянт підтримала вимоги апеляційної
скарги,  зазначивши,  що суд не заслухав пояснень представника
державної виконавчої служби щодо обставин наявності заборгованості відповідача
по сплаті аліментів та розміру такої заборгованості,  а також не залучив до участі у справі
представника цього органу,  що призвело
до невірного вирішення справи.

Справа
№22а - 931                                Головуючий
у 1-й інстанції - Кренцель М. І.

Категорія
- 36                                         Доповідач
- Дикун С. І.

Відповідач
апеляційної скарги не визнав,  посилаючись,  що він не сплачував аліментів на утримання
сина у зв'язку з невирішенням судом спору про поділ майна колишнього подружжя.

Колегія
суддів,  перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду вважає,  що
апеляційна скарга підлягає до задоволення,
а рішення суду - до скасування,
виходячи із наступного.

Відповідно
до вимог  ст.  311 ЦПК рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд,
якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути
усунений ухваленням додаткового рішення,
а також якщо суд вирішив питання про права і обов'язки осіб,  які не брали участі у справі.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
аліментами на утримання дитини - сина ОСОБА_3 та пені,  що виникли внаслідок несплати аліментів
відповідачем за пред'явленим до виконання виконавчим листом Козівського
районного суду від 27.12.2004 року.

Суд
зазначених вимог не розглянув,  не
з'ясував у представника державної виконавчої служби розміру заборгованості
відповідача по сплаті аліментів на утримання сина на момент розгляду справи і
періоду та причин виникнення такої заборгованості. Суд не залучив представника
цього органу до участі у справі.

Крім
того,  дійшовши висновку про відсутність
вини відповідача у несплаті аліментів у зв'язку із невирішенням його вимог про
поділ майна подружжя,  суд не
зауважив,  що нормами Сімейного кодексу
не передбачено,  що наявність чи
відсутність вини відповідача за наведених обставин може бути підставою для його
звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Враховуючи
вищевикладені порушення процесуального закону,
рішення суду слід скасувати,  а
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

При
новому розгляді справи суду слід врахувати висновки і мотиви,  з яких скасовано рішення,  та вирішити спір згідно з вимогами закону та
відповідно до встановлених обставин.

Керуючись  ст.
ст. 307 ч.1 п.5;311; 315 ЦПК України,
колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Козівського районного суду від 01 серпня 2007 року скасувати,  а

справу направити на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців.