АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17
жовтня 2007 р.                                                                                                        м
.Чернівці

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

Головуючого: Винту Ю.М.

Суддів:
Галичанського А.Д.,  Чушкової В.В.

При секретарі:
Скакун К.В.

За участю : позивачки ОСОБА_1.,
представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу малого виробничо-комерційного підприємства
"Марія" на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07
серпня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до малого
виробничо-комерційного підприємтсва "Марія" про стягнення
середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку із затримкою
видачі трудової книжки,  грошової
компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди,  -

встановила:

В травні
2007 року ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення
середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку із затримкою
видачі трудової книжки,  грошової
компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди,  посилаючись на наступне.

28.12.2005р.
вона була прийнята на посаду палітурника МВКПП "Марія",  з якої звільнена з 01.05.2006р. наказом №2
від 28.04.2006р. на підставі  ст. 38 КЗпП
України за власним бажанням.  її
заробітна плата становила 350 грн. в місяць. На момент звільнення в порушення
вимог КЗпП України з нею не було проведено повного розрахунку та не було видано
на руки трудову книжку. Вона неодноразово зверталась з усними проханнями до
директора підприємства ОСОБА_2  про
видачу їй трудової книжки та проведення повного розрахунку,  однак цього зроблено не було,  тому вона звернулась з заявою в прокуратуру.
У зв'язку із затримкою видачі трудової книжки вважає,  що відповідач зобов'язаний виплатити їй
середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.05.2006р. по
22.12.2006р.,  тобто за 7 місяців 16 днів
з розрахунку заробітної плати 350 грн. в місяць,  що становить суму 2716, 67 грн. та грошову
компенсацію за невикористану відпустку за період роботи тривалістю 8
календарних днів,  що становить суму 127,
27 грн. Крім того,  своїми неправомірними
діями по несвоєчасній видачі трудової книжки відповідачем їй було завдано
моральної шкоди,  яку вона оцінює в сумі
3 000 грн.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 07 серпня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволено
частково. Стягнуто з МВКП "Марія" на користь позивачки грошову
компенсацію за невикористану відпустку в сумі 97, 68 грн.,  втрачений середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу в зв'язку із затримкою видачі трудової книжки в сумі
1925грн.,  та в відшкодування моральної
шкоди суму 500 грн.,  а всього суму 2
522, 68 грн. Вирішено питання про сплату судового збору.

На дане
рішення суду МВКП "Марія" подано апеляційну скаргу на предмет його
скасування з постановлениям
нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог. Приймаючи рішення по
справі суд зробив висновки,  які не
відповідають обставинам справи,   неповно  з'ясував

Справа №
22ц-735 2007 р.                                                              Головуючий
у 1 інстанції: Кирилюк Л.К.

Категорія:
39/41                                                                                                 Доповідач:
Винту Ю.М.

обставини,  що мають значення для справи,  дав неправильну оцінку доказам,  неправильно застосував норми матеріального та
процесуального права.

В запереченні
на апеляційну скаргу ОСОБА_1. просить апеляційну скаргу відхилити,  а рішення суду першої інстанції залишити без
змін,  як законне і обгрунтоване.

Заслухавши
пояснення осіб,  які з'явилися у судове
засідання,  дослідивши доводи апеляційної
скарги,  матеріали справи,  колегія приходить до висновку,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Приймаючи
рішення про часткове задоволення позову судом першої інстанції у повному об'ємі
з'ясовані обставини справи,  вірно
застосовано до правовідносин,  що склалися,  норми матеріального й процесуального права.

З
матеріалів справи вбачається і це встановлено судом,  що наказом № 6 від 28.12.2005р. позивачка
ОСОБА_1. була прийнята на посаду палітурника МВКПП „Марія" з
03.01.2006р.,  з якої звільнена з
01.05.2006р. наказом № 2 від 28.04.2006р. на підставі  ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.  Розмір її заробітної плати за період роботи
становив суму 350 грн. в місяць.

На момент звільнення 01.05.2006р. в порушення вимог чинного трудового
законодавства,  зокрема  ст.
116 ч.1 КЗпП України,  з ОСОБА_1.
не було проведено повного розрахунку,  не
було виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки та
не було видано на руки трудову книжку.

Зазначені
обставини підтверджені зібраними по справі доказами,  яким суд дав належну оцінку.

Задовольняючи
частково позовні вимоги позивачки про стягнення на її користь з відповідача
2522, 68 грн. в рахунок стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу в зв'язку із затримкою видачі трудової книжки,  грошової компенсації за невикористану
відпустку,  та відшкодування моральної
шкоди,  суд першої інстанції правильно
виходив з того,  що саме з вини
відповідача МВКПП "Марія" позивачці ОСОБА_1. не було видано в день
звільнення 01.05.2006р. трудову книжку,
яку було направлено позивачці поштою тільки 16.10.2006р.

Оскільки
відповідач затримав видачу трудової книжки позивачці судом правильно стягнуто
на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з
01.06.2006р. по 16.10.2006р.(до часу направлення трудової книжки позивачці
поштою),  тобто за 5 місяців 15 днів з
розрахунку заробітної плати 350 грн. в місяць,
що становить суму 1925 грн.

Також
суд вірно стягнув з відповідача МВКПП „Марія" на користь позивачки
ОСОБА_1. грошову компенсацію за невикористану відпустку за період роботи
тривалістю 8 календарних днів,  яка також
в порушення вимог  ст.  116 ч.1 КЗпП України не була їй виплачена в
день звільнення,  що становить суму 97,
68 грн. із розрахунку середньоденної заробітної плати 12, 21 грн. згідно
довідки про заробітну плату,
задовольнивши частково позовні вимоги і в цій частині.

При
визначенні розміру моральної шкоди в сумі 500 грн. судом першої інстанції були
правильно враховані обставини справи,  а
саме те,  що несвоєчасне отримання
позивачкою трудової книжки,  позбавило її
можливості працевлаштуватись та зареєструватись як безробітна в центрі
зайнятості. Через відсутність роботи та доходів у позивачки склалося скрутне
матеріальне становище,  що спричиненило
їй моральні страждання.

Враховуючи
наведене,  колегія приходить до
висновку,  що рішення суду відповідає
нормам матеріального й процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись  ст.
ст.  209,  218,
307,  308  ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу апеляційну скаргу малого виробничо-комерційного підприємтсва
"Марія" відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 серпня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена протягом двох місяців
в касаційному порядку до Верховного Суду України з дня набрання нею законної
сили.