Справа  №
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
квітня  2007
року                                           Ананьївський  районний
суд  Одеської  області

в  складі:
головуючого  судді    Скуртова
М.І.

при  секретарі              Личман  Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ананьєві
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з  16  січня  1988
року.

Від указаного
шлюбу мають одну неповнолітню дитину -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1  року  народження.

Їх сімейне життя
не склалося у зв'язку з тим, що мають різні характери та різні погляди на сім'ю
та сімейні стосунки, із-за чого виникають неодноразові сварки, в сім"ї
було відсутнє взаєморозуміння, тривалий час відповідач зловживає спиртними
напоями, матеріально не утримував сім'ю та не займався вихованням сина, з
вказаної причини більше трьох років проживають окремо, сімейних стосунків не
підтримують, тому вважає, що термін на примирення недоцільний, питання стосовно
розірвання  шлюбу  обмірковано
в  достатній  мірі
і  є  остаточним.

При таких
обставинах позивач приходить до висновку, що збереження сім'ї у подальшому
неможливе, шлюб носить виключно формальний характер, а тому просить
розірвати  їх  шлюб,
поклавши  всі  судові
витрати  на  відповідача.

У попередньому
судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги.

Відповідач,
ОСОБА_2., у попередньому судовому
засіданні позовні вимоги визнав,
на  розірвання  шлюбу
згоден.

Вислухавши
позивача, відповідача та вивчивши документи справи суд приходить до
висновку,   що  позовні
вимоги  підлягають  задоволенню
з  наступних  підстав.

Згідно зі ст.ст.110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути
пред"явлений одним із подружжя, тоді суд з"ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і
постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають
істотне  значення.

Із матеріалів
справи видно, що позивач, ОСОБА_1, перебуває у шлюбі з відповідачем по справі,
ОСОБА_2, з 16 січня 1988 року,
зареєстрованому Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської
області, актовий запис №2
від 16.01.1987 року, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають
одну неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).
Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу
суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння,
створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім"ї, спільне
проживання, постійно виникають сварки та скандали, відповідач зловживає
спиртними напоями і з вказаної причини більше трьох років проживають окремо,
намір на відновлення сімейних стосунків не мають, тому суд вважає можливим їх
шлюб розірвати при цьому всі витрати по справі покласти на відповідача,   посилаючись
на  матеріальне  становище
сторін.

Сторонам    роз"яснено     вимоги
ст.      174     ЦПК    України
й     наслідки     відповідних процесуальних  дій.

Керуючись   ст.ст.104,105,109,110,112   СК
України,   ст.ст.10,11,60,130,174,209,212-215  ЦПК  України,   суд,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги  задовольнити  повністю.

Зареєстрований
шлюб між ОСОБА_2таОСОБА_1,
Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, по
актовому запису від 16 січня 1987 року №2,
розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_2державне мито в прибуток держави при отриманні свідоцтва про розірвання
шлюбу в розмірі 25 гривень,
звільнивши від сплати  ОСОБА_1.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь держави державне мито при подачі  позовної
заяви  до  суду
в  сумі  8  гривень  50
копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії
до  апеляційної  інстанції
або  в  порядку
ч.   4
ст.   295
ЦПК  України.