Справа №2-544
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

10 липня 2007
року

Ямпільський
районний суд Вінницької області

в складі
головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г

при секретарі
Лозінській Т.О.

за участю
представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ямполі

цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Ямпільської міської ради Вінницької області про визнання
права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
заявив позов до Ямпільської міської ради Вінницької області про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно,  зазначив,
що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 і на території земельної
ділянки біля житлового будинку ним самочинно було збудовано гараж,  сарай та веранду. Позивач посилається на
те,  що у зв'язку із юридичною
необізнаністю ним не оформлено належним чином технічну документацію на
зазначене самочинне будівництво,  він
звернувся в Ямпільську міську раду щодо оформлення права власності на самочинно
збудовані об'єкти,  однак,  йому відмовлено і роз'яснено його право
вирішення даного питання у судовому порядку. Позивач просить суд визнати за ним
право власності на самочинно збудовані гараж,
сарай та веранду,  що розташовані
за АДРЕСА_1. Представник позивача адвокат ОСОБА_1 позов підтримав,  просить суд вимоги задовольнити.

Пр-к
відповідача Ямпільської міської ради Вінницької області позовні вимоги
визнав,  про що суду надано письмову
заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі.

Судом
встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Із
Договору дарування від 29 грудня 1993 року встановлено,  що позивач ОСОБА_2  є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Із
Інвентаризаційної справи та плану-схеми житлового будинку АДРЕСА_1 встановлено,  що позивачем самочинно на території
домоволодіння збудовано веранду (аЗ),
гараж (а4) та сарай (а5) із відміткою власника суміжного
землекористування ОСОБА_3 про те,  що він
не заперечує щодо розміщення зазначених об*єктів будівництва,  та із затвердженням головного архітектора
району.

Рішення
виконавчого комітету Ямпільської міської ради від 21.12.1993 року №363
встановлено,  що позивачеві узаконено самозахват земельної
ділянки та самочинно збудований сарай.

Із
повідомлення Ямпільської міської ради Вінницької області від 06.06.2007 року
вих..№02-12-431 встановлено,  що на
звернення позивача міською радою питання щодо узаконення самовільно збудованих
споруд йому рекомендовано вирішувати в судовому порядку.

Із
повідомлення начальника відділу містобудування,
архітектури та житлово-комунального господарства від 04.07.2007 року
вих. №22 встановлено,  що самовільно
збудовані позивачем ОСОБА_3  сарай,  гараж та веранда відповідають будівельним
нормам,  побудовані без порушень,  можливо їх узаконити.

Дослідивши
усі докази,  що є у справі у їх
сукупності,  суд вважає
встановленим,  що між сторонами виникли
спірні правовідносини,  щодо права
позивача на самочинно збудовані об'єкти на території його домоволодіння.

Відповідно
до  ст.
376 ч.3 ЦК України
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою,  яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці,
що не була їй відведена для цієї мети,
за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно. Відповідно до
ст. 376 ч.5 ЦК України
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно,  яке
самочинно збудоване на ній,  якщо це не
порушує права інших осіб. Відповідно до
ст. 55 Конституції України,
ст.  15 ЦК України позивач
має право на захист судом своїх невизнаних прав щодо самочинно збудованих
об'єктів на території земельної ділянки,
на якій знаходиться житловий будинок.

Відповідно
до  ст.  124 ч.2
Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин,  що виникають у державі.

Враховуючи
ту обставину,  що самочинне будівництво
здійснене із дотриманням будівельних норм і не порушує прав і свобод інших
осіб,  зокрема,  власника суміжного землекористування
ОСОБА_3,  що підтверджено письмовими
доказами,  що є у справі,  обставини справи визнані сторонами,  і в порядку
ст. 61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню,  суд вважає встановленими обставини,  на які позивач посилається як на підставу
своїх позовних вимог про визнання за ним права власності на самочинно збудовані
гараж,  сарай та веранду,  що розташовані за АДРЕСА_1.

Виходячи
із наведеного,  суд приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в
повному об'ємі.

Зазначені
правовідносини врегульовані  ст.  ст.
331. 376 ЦК України.

Керуючись  ст. 10,
11,  60,  61,
212,  213,  214,
215 ЦПК України і на підставі
ст.  ст. 55, 124 Конституційї
України,   ст.  ст. 3З 1,
376 ЦК України,   суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_3 право власності на новостворені об'єкти будівництва - веранду
(позначка в плані-схемі аЗ),  гараж (
позначка в плані-схемі а4) та сарай (позначка в плані-схемі а5),  розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти
днів з наступного дня після його проголошення шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення через Ямпільський районний суд.