Справа 22ц-6421   2007 рік                                Головуючий у 1 інстанції  Зайченко С. В.
18                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

4
вересня 2007 року                   Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
судді  Пономарьової О.М.

суддів                                          Бабенка П.М. ,  Бондаренко Л.І.,

при
секретарі                              Бєжині
В.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку

цивільну
справу за заявою закритого акціонерного товариства комерційний банк
„ПриватБанк" (далі ЗАТ КБ
„ПриватБанк") до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

встановив:

ЗАТ КБ „ПриватБанк"
звернулося до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою на
ухвалу Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 15 червня 2007 року,  якою у прийнятті заяви ЗАТ КБ „ПриватБанк"
до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

ЗАТ
„ПриватБанк" в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу,  посилаючись на порушення процесуального
закону ,  оскільки банком заявлено
вимогу,  яка ґрунтується на
правочині,  вчиненому у письмовій формі.

В судове
засідання апеляційної інстанції сторони не з'явилися,  про час та місце судового розгляду
повідомлені належним чином.

Суд
першої інстанції,  відмовляючи в
прийнятті заяви про видачу судового наказу,
виходив з того,  що заявником не
підтверджено наявність в нього права такої вимоги,  що підлягає доказуванню в порядку позовного
провадження.

Заслухавши
суддю-доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  перевіривши доводи апеляційної
скарги,  апеляційний суд приходить до
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  а ухвала суду скасуванню з
таких підстав.

За
статтею 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано,  якщо заявлено вимогу,  яка ґрунтується на правочині,  вчиненому у письмовій формі; про стягнення
нарахованої,  але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати; про компенсацію витрат на проведення
розшуку відповідача,  боржника,  дитини чи транспортних засобів боржника; і в
інших випадках,  передбачених законом.

Як видно
з матеріалів справи,  між заявником та
ОСОБА_1 укладений письмовий кредитний договір про надання кредиту,  яким передбачається сплата відсотків за
користування кредитом 1, 0% на місяць на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном повернення 21 листопада 2008 року.

Як видно
з заяви,  заявник надав суду
документи,  що підтверджують розрахунок
заборгованості по сплаті кредиту та відсоткам по кредитному договору між банком
та позичальником.

Таким
чином,  заявником заявлена вимога,  яка ґрунтується на правочині,  вчиненому у письмовій формі.

Висновок
суду про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу з тих
підстав,  що заявлено вимогу,  яка не передбачена статтею 96 ЦПК України,  є помилковим.

Відповідно
до вимог от. 312 п.3 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає
питання про прийняття заяви про видачу судового наказу на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.2 п.4,
312-315 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк"
задовольнити.

Ухвалу
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 15 червня 2007 року скасувати,  передати питання про прийняття заяви про
видачу судового наказу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає чинності з
моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання законної сили.