Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м.
Ковель                                                                                              22
травня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під
головуванням судді  Лапіна О.Ф.,

за
участі секретаря     Зикової М.В.,

позивачки       ОСОБА_1.,

відповідача      ОСОБА_2.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та визначення єдиної частки від заробітку на утримання неповнолітніх
дітей, -

встановив:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини -сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4  частини від усіх видів заробітку щомісячно та
з врахуванням рішення Ковельського міськрайонного суду від 06.05.2005 року,
згідно якого із відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання
неповнолітньої дитини подружжя - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4
частка від заробітку, щомісячно, - ставить питання про визначення єдиної частки
від заробітку останнього на утримання обох неповнолітніх дітей - а саме,
стягнення 1/2 частини від заробітку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

На
обґрунтування позову вказує на те, що з відповідачем по справі, ОСОБА_2,
перебувала в зреєстрованому шлюбі до 25.04.2007 року, коли шлюб офіційно
розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що відповідач в
добровільному порядку матеріальної допомоги по утриманню неповнолітніх дітей не
надає, що стало причиною стягнення із нього аліментів на старшу дитину - дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в примусовому порядку. Так, рішенням Ковельського
міськрайонного суду від 06.05.2005 року, із відповідача на користь позивачки
стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини подружжя - дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки від заробітку, щомісячно, до досягнення
дитиною повноліття; рішення набуло законної сили та виконується у встановленому
законом порядку. Вказує, що 17.04.2006 року у подружжя народився син ОСОБА_3.
Однак, як стверджує позивачка, відповідач ухиляється від виконання обов'язку по
утриманню неповнолітнього сина, будь-якої згоди з цього приводу сторонами не
досягнуто, а тому вона вимушена ставити питання про стягнення аліментів на
утримання сина ОСОБА_3 в судовому порядку. Покликаючись на вимоги ч.2 ст. 183
СК України ставить питання про визначення єдиної частки від заробітку на
утримання обох неповнолітніх дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття,
та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання обох
неповнолітніх дітей в розмірі - 1/2 частини від заробітку відповідача,
щомісячно.

У
попередньому розгляді позивачка позовні вимоги змінила, враховуючи матеріальний
стан відповідача, просить суд стягнути з нього на утримання двох неповнолітніх
дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в
розмірі - 1/3 частини від заробітку відповідача, щомісячно до досягнення
найстаршою дитиною повноліття. Позов прохає задовольнити з викладених у ньому
підстав, відкликавши із виконання виконавчий лист, виданий у виконання рішення
суду від 06.05.2005 року про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4.

Відповідач
у попередньому судовому розгляді змінені позовні вимоги визнав повністю, та не
заперечує проти задоволення позову та стягнення із нього аліментів на утримання
двох неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі - 1/3 частини від заробітку відповідача, щомісячно до
досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до
висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як
стверджено у попередньому розгляді сторонами, до 25.04.2007 року вони
перебували у зареєстрованому шлюбу, що стверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу НОМЕР_1, виданого міським відділом РАЦСу по м.
Володимир-Волинську Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції
Волинської області /а.с.4/.

З копій
свідоцтв про народження вбачається, що батьками неповнолітніх ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі / а.с. 2,3/.

Як
вбачається з довідки ЖБК «Юність» № 47 від 03.05.2007 року неповнолітні діти
проживають разом із матір'ю - позивачкою по справі. Вказаний факт стверджений і
сторонами в ході попереднього судового розгляду; відповідачем не заперечено й
той факт, що неповнолітні діти перебувають на утриманні позивачки; на старшу
дитину - дочку ОСОБА_4 він сплачує аліменти в примусовому порядку.

Як
вбачається з копії рішення Ковельського міськрайонного суду від 06.05.2005
року, із відповідача - ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з моменту пред'явлення
позову. / а.с. 5/

У
попередньому судовому розгляді сторонами стверджено, що вказане рішення суду
набуло законної сили та виконується у передбаченому законом порядку; будь-яких
коштів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 відповідач не надає, та
домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Згідно
ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як
матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі
недосягнення такої згоди -кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за
рішенням суду.

Як
встановлено у попередньому розгляді відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку
матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матір'ю, позивачкою по справі та перебуває
на її утриманні, - не надає, згоди щодо утримання дитини між сторонами не
досягнуто, а отже кошти на утримання дитини ( аліменти) слід присудити за
рішенням суду.

Відповідно
до ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання,
яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно
до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; наявність у платника аліментів непрацездатних
батьків; інші обставини, що мають істотне значення.

Причому,
відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Враховуючи
матеріальне становище сторін, стан здоров'я дітей, вимоги позивачки та доводи
відповідача; беручи до уваги рівень мінімальної заробітної плати та прожитковий
мінімум на особу та з врахуванням рішення Ковельського міськрайонного суду від
06.05.2005 року, - суд приходить до висновку що з відповідача слід стягувати на
користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів
заробітку відповідача, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття,
проте не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконавчий
лист, виданий на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від
06.05.2005 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття з моменту
пред'явлення позову, - слід відкликати, за умови відсутності заборгованості з
дати присудження аліментів за даним рішенням суду.

Відповідно
до ч.1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред'явлення позову,
а саме з 07.05.2007 року.

У
відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного
виконання у межах суми платежу за один місяць, що виходячи із затвердженого на
строк з 1 квітня по 1 жовтня 2007 року прожиткового мінімуму для дитини віком
від 6 до 18 років та дитини віком до 6 років, - становитиме 317 грн. 40 коп.

Відповідно
до вимог ч.3 ст. 81 та ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на
користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, ст. ст. 180,
182,183,191 Сімейного Кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Стягувати
з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
мешканки АДРЕСА_1, - аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - в розмірі 1/3 частини
від заробітку відповідача, проте не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.05.2007 року та продовжуючи до
досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Виконавчий
лист, виданий на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від
06.05.2005 року про стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття з моменту пред'явлення
позову, - відкликати з виконання з 07.05.2007 року за умови відсутності
заборгованості на вказану дату.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 51 / п'ятдесят одна / грн.
та 30 / тридцять/ грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду
справи в суді.

Рішення
в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів у межах суми платежу за один місяць, а
саме - в розмірі 317 (триста сімнадцять) грн. 40 (сорок) коп., - підлягає до
негайного виконання.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.