АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10
вересня 2007 року                                                                                   м.  Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області в складі:

Новодворської
О.І.,  Новосядлої В.М. ,  Олєйникової Л.С. ,  -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання договору даррування частини будинку недійсним, 3-ї особи: Київське
міське управління юстиції,  Київське
міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на
об"єкти нерухомого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4-представника відповідача ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 22 травня 2005 року,

встановила:

Рішенням
Подільського районного суду м. Києва від 11 квітня 2006 року позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору даррування частини будинку недійсним,
3-ї особи: Київське міське управління юстиції, Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна
задоволено.

Визнано
недійсним договір дарування частини будинку по АДРЕСА_1, укладений 7 липня 1997
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Стягнуто
з ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_1 сплачене держмито в розмірі 8
гривень 50 копійок, витрати за проведення експертизи в сумі 54 гривні 70 коп.,
на користь держави солідарно держмито в розмірі 153 грн.50 копійок.

Справа №
33ц -4970 кс 07

Категорія
-27

Головуючий у
першій інстанції     Декаленко B.C.

Суддя-доповідач   Олєйникова Л.С.

2

Не погодившись з
рішенням суду, відповідачи подали апеляційну скаргу. Ухвалою судді апеляційного
суду м. Києва від 22 травня 2006 року апеляційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_5 на
рішення Подільського   районного суду м.
Києва від 11 квітня 2006 року залишено без розгляду.

У
касаційній скарзіОСОБА_2,ОСОБА_4-представник відповідача ОСОБА_5 просять
скасувати ухвалу апеляційного суду,
передати справу на розгляд до апеляційної інстанції, посилаючись на
порушення норм процесуального права.

Залишаючи
апеляційну скаргу відповідачів без розгляду,
суддя апеляційного суду виходив з того, що заява про апеляційне
оскарження рішення суду та апеляційна скарга подані після закінчення строку,
передбаченого  ст. 294 ЦПК України.Заява
від відповідачів про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду не
надходила, причини пропуску встановленого законом строку суду не відомі.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи,  що
ухвала суду апеляційної інстанцій постановлена з додержанням норм процесуального
права та відсутні передбачені  ст.  342 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2,  ОСОБА_4 -представника
відповідачаОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу   Апеляційного суду м. Києва  від
22 травня 2005 року   залишити без
змін.