Справа № 22-ц-1222/2007р.
у І інстанції Клюба В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 року                                                                          м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                                               Горблянського
Я.Д.,

суддів :                                                                         Беркій
О.Ю., Матківського Р.Й.,

секретаря                                                                     Сем"янчук
С.Й.,

з участю адвоката        ОСОБА_9,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8про захист честі і гідності, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Галицького районного суду від 10 липня
2007 року, -

встановила:

ОСОБА_1
подав до суду позов до ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6.,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про захист
честі і гідності.

Свої
вимоги позивач мотивує тим, що він з 2001 року по 2006 рік перебував на посаді
Бовшівського сільського голови. Після виборів 2006 року, коли на посаду була
обрана інша особа, відповідачі написали листа до обласного контрольно-ревізійного
управління, в якому виклали надумані факти, які не відповідають дійсності та
порочать його честь і гідність, а саме, що працюючи на посаді сільського голови
7 років, він купив у РайССТ два магазини, хоча не є власником жодного з
магазинів. Власником трьох магазинів є його дружина, яка придбала ці магазини
на законних підставах. Також не знайшло своє підтвердження посилання
відповідачів на те, що він привласнив кошти, виділені на газифікацію села, а
також, що допустив порушення фінансової дисципліни при проведенні робіт по
реконструкції дитячого садка. Тому просить зобов'язати відповідачів принести
йому публічні вибачення за поширення неправдивих даних, які порочать його честь
та гідність на черговій сесії сільської ради та стягнути з відповідачів на його
користь солідарно 14 тис. грн. моральної шкоди і витрати по справі.

Рішенням
Галицького районного суду від 10.07.2007 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до відповідачів про захист честі і гідності та стягнення моральної
шкоди відмовлено.

Не
погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на те, що судом порушено норми матеріального і процесуального
права.

Відмовляючи
йому в позові, суд зіслався на той факт, що звернення відповідачів не є
розповсюдженням неправдивої інформації, яка порушує його особисті немайнові
права.

Однак,
такий висновок суду є надуманим і спростовується матеріалами цивільної справи.
Тому просить дане рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення
його позовних вимог.

Апелянт
ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

2

єВідповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6. просять апеляційну скаргу
відхилити, а рішення Галицького районного суду залишити без змін.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши зібрані докази, колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги.

Як
встановлено судом першої інстанції позивач працював сільським головою с. Бовшів з 2001р.
по 11.04.2006 року.

Оскільки
під час виконання обов'язків сільського голови позивачем в селі проводилась
газифікація, здійснювався капітальний ремонт дитячого садка, а також дружина
позивача, як підприємець, придбала ряд торгових точок, то відповідачі, які є
переважно депутатами сільської ради, звернулися з листом 17.07.2006 року до
начальника обласного контрольно-ревізійного управління про перевірку цільового
використання виділених на це грошових коштів.

Відмовляючи
позивачу в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що служба
в органах місцевого самоврядування є відповідно до ст. 3 п.15 КАС України
публічною службою, а тому особисті немайнові права особи, яка перебуває на
публічній службі, є дещо обмеженими за обсягом та змістом. Порушенням права
такої особи на честь і гідність та на недоторканність ділової репутації шляхом
поширення інформації слід вважати умисне поширення відомостей із знанням їх
неправдивості або з нехтуванням питання про їх правдивість.

Вказане
звернення відповідачів до контрольно-ревізійного управління не є
розповсюдженням неправдивої інформації, яка порушує особисті немайнові права
позивача.

З даним
висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки як
роз'яснив у своєму рішенні від 10.04.2003 року Конституційний Суд України -
звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про
недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи
повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи
окремих громадян, а з метою перевірки уповноваженими на це законом іншими
посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням
відомостей, які порочать честь і гідність чи ділову репутацію або завдають
шкоди інтересам посадової чи службової особи.

Колегія
суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для скасування даного
рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Галицького районного суду від 10.07.2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.