Справа № 2 - 430 / 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2007
року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючої
судді                               Зайончковської
І. А.

при
секретарі                                    Діхтяренко
І.Г.

з участю
адвоката                             ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про порушення змісту добросусід-ства,

встановив:

Позивачка є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 та приса­дибної земельної
ділянки за вказаною адресою загальною площею 0,0579 га, а відповідачі є
співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 просить усунути перешкоди в користуванні належним будинком, зо­бов'язавши
відповідачів провести укріплення стіни скату на межі їх земельних ділянок,
оскільки від сповзання землі він починає руйнуватися, стягнути з відповідачів
моральну шкоду в сумі 1000 грн., а також понесені нею витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_4
в судове засідання не з"явився проте доручив свої інте­реси
представляти ОСОБА_3, яка є його дружиною.

Інші відповідачі позов визнали частково, пояснивши, що не
заперечують проти прове­дення робіт по укріпленню стіни скату між земельними
ділянками сторін, проте навмис­них чи протиправних дій по пошкодженню майна
позивачки вони не вчиняли, та на даний час не мають коштів для проведення робіт
по укріпленню грунту.

Дослідивши
докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Смілянської
міської ради № 599 від 16 жовтня 1986 року попередньому власнику будинку
відповідачів було надано дозвіл на бу­дівництво сараю розміром 3x4 м2, а також
добудов до будинку. Для проведення цих робіт ОСОБА_5 провела виїмку грунту,
внаслідок чого по висоті земельних ділянок виникла різниця більше 3 м. У травні
2005 року відповідачі знесли вказаний сарай, так як він почав руйнуватися,
залишивши лише задню його стіну, яка фактично тримає грунт від сповзан­ня.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК
України власник володіє, користується, розпо­ряджається своїм майном на
власний розсуд, та має вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать
закону. Таким чином позивачка має права вимагати захисту своєї власності від
руйнування, а відповідачі мали право розпорядитися своїм сараєм на влас­ний
розсуд, тим більше, що вони не мали наміру пошкоджувати чи знищувати майно
ОСОБА_1.

Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 продовжив розко­пувати
схил в іншому місці, в тому числі за допомогою будівельної техніки, що посилює
негативний вплив на будівлі позивачки, і ці обставини підтверджуються
письмовими до­казами по справі, а саме: актами обстеження земельної ділянки, в
тому числі проведеним на вимогу суду, приписом, звернення до міського голови.
Аналогічні роботи проводили і члени сім'ї відповідачки ОСОБА_5.

Відповідно до ст. ст. 96, 103, 104 ЗК України власники та
землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні так користуватися своїми
земельними ділянками, щоб завдава­ти найменше незручностей один одному у
здійсненні своїх прав.

Хоча межа між земельними ділянками сторін проходить в
більше як у двох метрах від точки найбільшої різниці у висоті земельних
ділянок, проте, як вбачається з пояснень спе­ціаліста, це суттєво впливає стан
земельної ділянки позивачки та її будинку і надвірних споруд.

Відповідно до ст. 103 ч.З ЗК України землекористувачі
зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих не забезпечення прав
кожного з них, а тому суд вважає необ­хідним зобов'язати обидві сторони
спільними зусиллями провести роботи по укріпленню грунту від його сповзання на
земельну ділянку відповідачів, заборонивши останнім про­водити будь-які
будівельні чи земельні роботи без належного дозволу відповідних орга­нів.

Суд не може зобов'язати сторони провести обладнання підпірної стіни
відповідного до акту обстеження від 19 березня 2007 року, оскільки з пояснень
спеціаліста вбачається, що в ньому наводиться лише для прикладу аналогічний
проект, так як для даного конкретно­го випадку необхідно окремо проводити
проектні роботи з врахуванням саме цих земель­них ділянок.

Що стосується моральної шкоди, то її відшкодування діючим земельним
законодавст­вом не передбачено, а відповідно до ст. 1167 ЦК України відсутня
вина відповідачів.

В зв"язку з частковим задоволенням позову з відповідачів підлягають
стягненню на користь позивачки витрати по оплату судового збору, за
інформаційно-технічне забезпе­чення розгляду справи та проведення обстеження
земельної ділянки.

На підставі ст. ст. 96, 103, 106, 152, 158 ЗК України, ст. ст. 316, 317,
319, 1167 ЦК України,
керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 213, 215 ЦПК України,, суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ді­лянкою АДРЕСА_1,
зобов'язавши саму позивачку, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5

за спільні кошти
та спільною участю обладнати підпірну стіну на земельній ділянці відпо­відачів,
починаючи від вул. Ромейко та до закінчення місця, де земля вибрана за допомо­гою
екскаватора.

В решті позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4,ОСОБА_3
на користь позивачки витрати по оплаті судового збору в сумі 17 грн., за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 3 грн. 75 коп. та за
проведення обстеження земельних ділянок сторін в сумі 275 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь позивачки витрати по оплаті судового збору в
сумі 17 грн., за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 3
грн. 75 коп. та за проведення обстеження земельних ділянок сторін в сумі 275
грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через
Смілян-ський міськрайсуд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження та поданням протягом 20 днів після
подання такої заяви - апеля­ційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і
в 10 денний строк з дня проголо­шення рішення без попереднього подання заяви
про його оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на
його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним
судом, якщо воно не буде скасова­не.