РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15
травня 2007 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Кріль М.Д.,

при секретарі - Могила О.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В заяві
послався на таке. Позивач на праві власності має домоволодіння АДРЕСА_1. З 1986
року в даному будинку зареєстрована його бувша дружина, відповідачка по справі,
шлюб з якою, за рішенням суду розірвано в 1999 році. З 2001 року відповідачка в
даному будинку не проживає, хоч в ньому зареєстрована, чим перешкоджає йому на
свій розсуд користуватися даним житлом.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, просив визнати
ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про дату, час та місце
слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно. Про причини неявки у
судове засідання суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність
не подавала. Судом ухвалено слухати справу у відсутність відповідачки.

Дослідив докази суд прийшов до слідуючого.

За договором дарування від 17 вересня 1993 року позивач набув право
власності на   житловий будинок АДРЕСА_1,
готовність якого становила 44 відсотка.

Сторони перебували в шлюбі з 1978 року, після чого, за рішенням
Снігурівського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1, шлюб розірвали.

Під час шлюбу сторони проживали в спірному недобудованому приміщенні, а з
вересня 2001 року відповідачка, забравши свої носильні речі перейшла проживати
до своєї знайомої ОСОБА_3, а з літа 2005 року проживає у будинку свого брата в с. Василівка
Снігурівського району. З того часу відповідачка жодного разу не поверталася в
спірний будинок з метою проживання.

Згідно ст.22 КпШтС України, який діяв на час виникнення спірних
правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Як пояснив позивач, під час проживання з відповідачкою в даному будинку
вони будівництвом не займалися, у зв'язку з відсутністю коштів, бо

2

часто вживали спиртні напої,
і будинок до даного часу не добудований, що також стверджується технічним
паспортом на нього.

Отже, відповідачка не набула права сумісної власності на спірне житло. Суд
вважає, що забравши свої особисті носильні речі і переїхавши на інше постійне
місце проживання та не приймаючи на протязі 5,5 років мір до поновлення
проживання у будинку АДРЕСА_1, відповідачка втратила право користування даним
житлом відповідно до ст. ст. 71,107 ЖК України (за аналогією).

Отже, позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Керуючись ст.ст.10, 57, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовільнити. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 Миколаївської області.
Судові витрати з відповідачки не стягувати на прохання позивача. Копію даного
заочного рішення направити відповідачці. Заяву про перегляд рішення може бути
подана на протязі 10-ти днів з часу отримання його копії.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
10-ти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.