РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
березня 2007 року                                                                              м.Донецьк

Будьоннівский районний суд м.Донецька у складі:

головуючого - судді                                        Шишова
0.0.

при
секретарі                                                      Редько
СВ.

за участю
представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до виконкома Будьоннівської районної в м.Донецьку ради про визнання права
власності, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Будьоннівського районного суду
м.Донецька з позовною заявою в якій просив суд визнати за ним право власності
на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке залишилось після
смерті батька ОСОБА_3, який за життя н оформив право власності на вказаний
будинок.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги
в обґрунтування яких вказала, що на підставі договору про надання земельної
ділянки для забудови батьком ОСОБА_3 був збудований будинок АДРЕСА_1. У
заповіті батько заповідав будинок ОСОБА_2 Оскільки за життя батько право
власності на будинок не оформлював, просила суд визнати за ОСОБА_2 право
власності на будинок АДРЕСА_1, оскільки він спадщину належним чином прийняв.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився будучи повідомлений
про час та місце розгляду справи належним чином. Суд вважає можливим розглянути
справу у відсутність відповідача який не з'явився на підставі наявних
матеріалів справи, та прийняти заочне рішення, проти якого представник позивач
не заперечував.

Суд, вислухав пояснення представника позивача дослідивши матеріали справи в
межах заявлених позовних вимоги, приходить до наступного.

Відповідно договору про надання земельної ділянки у безстрокове
користування, від Об вересня 1956 року ОСОБА_3 надана земельна ділянка у
АДРЕСА_1.

З технічного паспорту вбачається, що будинок АДРЕСА_1 проінвєнтаризований
на ОСОБА_3

В свідоцтві про народження вказано, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3

Статтею 1223 ЦК України
у частині 2 передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

В заповіті від 09 грудня 2002 року ОСОБА_3 заповідав ОСОБА_2 будинок
АДРЕСА_1.

У частині 1 статті 1269 ЦК України вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заявою ОСОБА_2 до нотаріальної контори 23 лютого 2006
року підтверджено, що позивач належним чином прийняв спадщину.

Інших
спадкоємців у судовому засіданні встановлено не було.

Згідно з частиною 1 статті 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з акту прийомки індивідуальних домоволодінь від 14
лютого 2007 року, будинок АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію.

Рішенням виконкому Будьоннівської районної в м.Донецьку затверджений акт
приймальної комісії на жилий будинок А-1, житловою площею 29м.кв., загальною площею
49 м.кв. та господарські будівлі: гараж Б, сараї Г,Д,Е по АДРЕСА_1.

Проаналізувавши конкретні обставини справи, оцінивши наведені докази в
їхній сукупності відповідно ст.57 ЦПК України, суд приходить до висновку, що
після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно яке полягає в домоволодінні
АДРЕСА_1, яке належним чином прийняв ОСОБА_2 Будинок був
прийнятий в експлуатацію за рішенням виконкому Будьоннівської районної в
м.Донецьку ради. При таких обставинах суд вважає, що заявлені вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60,
215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1223, 1234, 393 ЦК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2
про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2
власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_3, що полягає в
домоволодінні АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк двадцять днів, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.