Категорія    212                                                               інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 листопада
2007 року   колегія суддів судової палати
у цивільних справах

Апеляційного
суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді Барильскої А.П.,

суддів - Соколан
Н.О.,  Ляховської І.Є.

при секретарі
-  Чубіній А.В.

за   участю:
представника   позивача-   ОСОБА_1,
представника

Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на

виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської

області -
Бершадської Людмили Станіславівни,
представника третьої особи- відкритого

акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - Дульського Анатолія

Леонідовича

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області на
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 13 червня 2007 року за позовом ОСОБА_2 до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області про
відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 13 червня 2007 року позов ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області задоволено.

Стягнуто
з відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області на
користь ОСОБА_2 недоплату по щомісячним платежам за період з 01.05.2003 року по
01.01.2007 року - 17 053,  96 грн.,  а також ухвалено стягувати в рахунок
відшкодування шкоди щомісяця,  починаючи
з 01.01.2007 року по 667,  87 грн.
щомісячно до зміни обставин,  що тягнуть
перерахунок виплат.

Рішення суду
допущено до негайного виконання в межах місячного платежу.

В
апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.  Кривому Розі Дніпропетровської
області ставить питання про скасування рішення суду та направлення справи на
новий розгляд,  оскільки рішення ухвалено
з порушенням норм процесуального та матеріального права,  невірно застосовано строк позовної
давності;суми стягнуто з неіснуючої юридичної особи; не враховано
положення  ст.  17 Закону України від 23.09.1999 року «Про
загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання,  що
спричинили втрату професійної працездатності»; не враховано п.3.7.2 Порядку
призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам,  затверджених Постановою Правління ФССНВ

України №
83,  відповідно до якого відкоригована
заробітна плата не може перевищувати максимальну величину,  з якої справляються страхові внески до
Фонду,  на дату проведення перерахунку;
судом проведено розрахунок суми без урахування п. 28 «Правил відшкодування
шкоди» із змінами внесеними Постановою № 1100 від 03.10.1997 року; відділення
Фонду не є належним відповідачем по справі; суд застосував до сум відшкодування
шкоди коефіцієнт підвищення тарифних ставок та окладів,  при цьому не врахував,  що змінилася структура заробітної плати,  однак фактично з 01.01.1996 року підвищення
заробітної плати не відбулося; неправильно застосував п. 28 "Правил
відшкодування шкоди...",  який
встановив лише випадки перерахунку сум відшкодування шкоди,  а не сам механізм такого перерахунку; не надано
правової оцінки економічному обгрунтуванню застосування або незастосування
коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів за період з червня
1994 року по червень 2001 року.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється,
що позивач працював з 1959 року по 2002 рік машиністом скреперної
лебідки в підземних умовах на ш. Гвардійська відкритого акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат» ( надалі- ВАТ «КЗРК»).

Висновком
МСЕК від 17.05.1995 року позивачу встановлено 20 % втрати професійної
працездатності у зв'язку з професійним захворюванням,  а з 20.02.1996 року-40 % безстроково.

ВАТ
«КЗРК» призначив позивачу щомісячні виплати в рахунок відшкодування шкоди
виходячи з середнього заробітку за період січень- лютий    1992 року.

Спір
виник з приводу неправильного застосування підприємством коефіцієнтів
підвищення тарифних ставок та окладів для визначення середнього заробітку для
призначення сум відшкодування шкоди з 01.11.1992 року,  що потягнуло неправильне нарахування та
виплату регресних сум підприємством та страхових сум в рахунок відшкодування
шкоди відділенням виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області.

З
матеріалів справи вбачається,  що суд
першої інстанції прийняв позовну заяву,
яка не відповідає вимогам
ст.  119 ЦПК України. В позовній
заяві від 26.04.2006 року та в уточненій позовній заяві від 24.01.2007 року не
наведені підстави застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та
посадових окладів за період з 01.11.1992 року по 01.05.2000 року,  а також підстави збільшення розміру сум
страхових виплат з 01.05.2000 року.

Задовольняючи
позов частково,  суд виходив з того,  що при перерахуванні позивачу сум страхових
виплат підприємство необгрунтовано не застосувало всі встановлені коефіцієнти
підвищення тарифних ставок та посадових окладів,  що спричинило зменшення суми відшкодування
шкоди. У свою чергу відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області також продовжило виплату цих сум у неправильному
розмірі.

Однак з
таким висновком щодо наявності підстав для перерахунку щомісячних платежів
погодитись не можна,  оскільки змінюючи розмір
щомісячних виплат,  суд першої інстанції
не перевірив,  чи відбулося фактично
підвищення заробітної плати по підприємству,
не витребував відомості про нарахування і одержання заробітної плати за

професією
позивача за оспорюваний період,  тобто на
час виплати відшкодування шкоди підприємством.

Крім
того,  з матеріалів справи
вбачається,  що позивач в позовній заяві
від 26.04.2006 року просить стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області компенсацію у зв'язку з невчасною виплатою страхових
сум в розмірі 4239 грн. 23 коп.,  від
позовних вимог в цій частині позивач не відмовлявся,  однак вказані питання відповідно до вимог
цивільного процесуального закону судом не вирішувалися,  тобто зазначені позовні вимоги в судовому
засіданні не обговорювалися і з приводу них судове рішення не постановлено.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що,  оскільки рішення суду ухвалене з порушенням
вимог матеріального і процесуального права та розглянуті не всі позовні
вимоги,  апеляційна скарга відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
підлягає задоволенню,  а рішення суду -
скасуванню.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
303,  307,  ч.1 п.5
ст.  311,  313-315 ЦПК України,  колегія судців,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області -
задовольнити.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 13 червня 2007 року -скасувати.

Спраау направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути

оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної

сили.