Справа
інстанції - Філатов К.Б.
Доповідач - Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем  України

2007р.
жовтня ЗО дня колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:                            Михайлів А.В.

суддів:                                        Карнаух В.В.,  Ляховської І. Є..

при
секретарі                            Бондаренко
І.В.

за участю
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського
районного суду м.  Кривого Рогу від 05
березня 2007року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,  заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою ,  -

Встановила:

У жовтні
2003 року ОСОБА_3.3вернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В
обґрунтування позовних вимог позивач вказував,
що 21 травня в 20 год.
20 хвилин на перехресті вулиць: пр. Миру та Лєрмонтова в м.  Кривому Розі сталося ДТП.

Позивач
керував автомобілем «Хонда Аккорд» ,
реєстраційний номер НОМЕР_1,  а
відповідач ОСОБА_1.- автомобілем ГАЗ 3110 реєстраційний номер НОМЕР_2,  і рухаючись в крайній лівій смузі частини
проспекту Миру з боку 95 кварталу убік площі Визволення у місті Кривому
Розі,  виїхав на зустрічну смугу руху і
допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_3.

Внаслідок
ДТП був
пошкоджений автомобіль ОСОБА_3,  чим йому
завдана матеріальна шкода у сумі 24562, 85 грн. і моральна шкода у сумі 15000
грн.

Посилаючись
на вказані обставини позивач просив задовольнити його позов.

Справа
розглядалась неодноразово.

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 5 березня 2007 року позов ОСОБА_33адоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 24652, 85грн.,
моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та судові витрати у сумі 474, 65
грн.

В задоволенні
позову до ОСОБА_6 відмовлено.

2

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2,  діючий в
інтересах ОСОБА_1,  ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення про відмову в задоволенні позову,  посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм процесуального права та неправильне
застосування матеріального права.

Суд
першої інстанції порушив вимоги  ст. 212
ЦПК України щодо оцінки доказів,  які
мстяться у кримінальній та цивільній справах,
не оцінив належність,
допустимість і достовірність кожного доказу окремо.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та
позовних вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що 21
травня о 20 годині 20 хвилин сталося ДТП
з вини водія ОСОБА_1,  який керуючи автомобілем ГАЗ 3110 реєстраційний номер
НОМЕР_2,  рухався по пр. Миру у м.
Кривому Розі в напрямку площі Визволення і на перехресті з вулицею
Лєрмонтова,  що має праве закруглення з
двома смугами руху,  виїхав на зустрічну
смугу,  де зіткнувся з автомобілем,  що рухався у зустрічному напрямку «Хонда
Аккорд»,  який належав ОСОБА_3

Внаслідок ДТП,
автомобіль «Хонда
Аккорд» був пошкоджений.

Виходячи
із вказаних обставин,  суд ухвалив
рішення про стягнення суми матеріальної шкоди,
визначеної актом спеціаліста та частково відшкодував моральну шкоду.

Проте
колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду.

Виходячи
із встановлених обставин справи та матеріалів справи,  суд першої інстанції дійшов правильного
висновку,  що саме з вини ОСОБА_1 сталося
ДТП.

ОСОБА_1. порушив вимоги
п.п. 1.4; 10.1.; 11.4; 13.3. Правил дорожнього руху і його дії знаходяться у
причинному зв'язку з наслідками ДТП.

В діях
водія ОСОБА_3 не встановлено порушень Правил дорожнього руху.

Задовольняючи
позов про відшкодування матеріальної шкоди,
суд першої інстанції посилався на акт автотоварознавчої експертизи від
24 вересня 2003 року,  визнавши його
обґрунтованим,  вказавши,  що ніяких підстав вважати неправильним
встановлений експертом розмір шкоди у сумі 24562, 85 грн. (а.с.  68-76 т.1) не має.

Однак з таким
висновком суду погодитися не можна.

Так,  згідно пояснень позивача ОСОБА_3 він
відремонтував автомобіль «Хонда
Аккорд» та продав його.

Витрати
на ремонт автомобіля він не підтвердив доказами,  а з його пояснень вбачається,  що він навіть не може назвати суму витрат і
за якою ціною продано автомобіль.

Згідно
повідомлення 3-ого міжрайонного відділу ДАІ УМВС України в Дніпропетровській
області № 14/3-3033 від 13.08.2007 року автомобіль «Хонда Аккорд» реєстраційний
номер НОМЕР_1,  1994 p.в. з
2.04.2004 року знятий з обліку для реалізації,
а з 2.06.2004 року зареєстрований за іншою особою і на обліку не
значиться в Дніпропетровській області.

В суді
апеляційної інстанції ОСОБА_3. підтвердив це повідомлення про продаж
автомобіля.

3

На час розгляду
справи відсутні дані для встановлення дійсного розміру завданої шкоди,  а саме дійсної вартості ремонту
автомобіля,  оскільки позивач
розпорядився автомобілем і не може надати його для дослідження та встановлення
фактичних видів ремонтних робіт по автомобілю.

Отже,  колегія суддів приходить до висновку про
відсутність у позивача доказів на підтвердження розміру матеріальної шкоди,  а тому в задоволенні позову в цій частині
відмовляє.

Колегія
суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про розмір
шкоди,  виходячи із висновку спеціаліста
авто-товарознавця ОСОБА_7  (а.с. 68-76
т.1) від 24 вересня 2002 року.

Як встановлено
матеріалами справи,  акт авто
товарознавчої експертизи від 24.09.2002 року складено ОСОБА_7  без огляду автомобіля «Хонда-Аккорд» на час
проведення експертизи (а.с. 47-49,  65
т.2).

Крім
того ОСОБА_7  на час виконання експертизи
не мав документів,  підтверджуючих
можливість проведення експертних досліджень,
його не було внесено до Державного реєстру атестованих судових експертів
України.

Тому,  враховуючи порушення при проведенні
експертизи «Положення про порядок проведення судової авто-товарознавчої
експертизи транспортних засобів»,
затвердженого в Міністерстві юстиції 01 жовтня 1999 року № 60/5,  колегія суддів не може рахувати висновок від
24.09.2002 року належним доказом розміру завданої позивачеві матеріальної
шкоди.

Як
зазначено вище,  зазначений висновок
колегія суддів не має можливості перевірити у зв'язку з відсутністю автомобіля.

Крім
того,  пошкоджені деталі,  вузли мали цінність,  і за згодою відповідача суд повинен був
вирішити питання про передачу цих деталей,
але це питання також неможливо вирішити у зв'язку з тим,  що позивач не є власником пошкодженого
автомобіля на час постановления
рішення суду.

Суд
першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку,
що позивачу внаслідок ДТП
була завдана моральна шкода.

Разом з
тим,  при вирішенні питання про розмір
завданої моральної шкоди,  суд першої
інстанції не врахував роз'яснення,
викладені в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №4 із змінами «Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової шкоди)».

Виходячи
із встановлених обставин ДТП,  її наслідків характеру та обсягу моральних
страждань,  яких зазнав позивач,  колегія суддів вважає,  що розмір моральної шкоди слід зменшити до
5000 грн.

Підлягає
скасуванню рішення суду в частині стягнення судових витрат у сумі 474грн.
65коп.

Підстав
для стягнення на користь ОСОБА_3 сум за проведення експертизи,  за отримання довідки із ДАІ,  за транспортування автомобіля,  колегія суддів не знаходить.

Підлягають
стягненню суми: за надання юридичних послугу сумі ЗО грн. та державного мита у
сумі 8 грн. 50 коп.

В іншій частині
рішення суду є законним і обґрунтованим.
Дослідивши всі обставини справи,
надані сторонами докази,  колегія
суддів приходить до висновку,  що позивач
не довів обґрунтованість своїх позовних
вимог   про    відшкодування   матеріальної   шкоди,
а   тому   в

4

задоволенні
цих позовних вимог слід відмовити,  а в
частині стягнення моральної шкоди змінити розмір моральної шкоди,  ухваливши рішення по суті позовних вимог.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  309 ч.1 п.п.3,  313,
314,  316 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково .

Рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 05 березня 2007 року - скасувати і ухвалити нове
рішення в частині стягнень з ОСОБА_1.

Позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5000 грн. і судові
витрати у сумі 38 грн.50 коп.

В
задоволенні іншої частини позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня набрання законної сили.