Справа №22 ц- 934 - 2007р.                            Головуючий у І інстанції Ткаченко
- 32                                                                             Доповідач
Ух вала

Іменем      України

16   жовтня
2007  року        колегія
суддів  судової  палати
у   цивільних   справах Апеляційного суду Донецькоі області
в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.

суддів Козлова
О.М. ,  Дяченка В.М.

з участю секретаря Фік К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у
місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням у квартири і за зустрічним позовом ОСОБА_2,  діючої у своїх інтересах і в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,  до
ОСОБА_1,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про вселення,  зміну договору найму жилого приміщення і
визначення порядку користування жилим приміщенням за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на рішення Іллічівського районного суду М. Маріуполя від 8
серпня 2007 року , -

вс  т
ановила:

Рішенням
Іллічівського районного суду М. Маріуполя від 8 серпня 2007 року позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання такими,
що втратили право користування жилим приміщенням задоволений.

ОСОБА_2
і ОСОБА_3 визнані такими,  що втратили
право користування жилим приміщенням у квартиріАДРЕСА_1.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8,
50 грв,  збору на ІТЗ в розмірі 7, 50
грв,  за надання правової допомоги 14
грв,  а всього 130 грв.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
діючої у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3,  до ОСОБА_1,
ОСОБА_5,  ОСОБА_4 про
вселення,  зміну договору найму жилого
приміщення і визначення порядку користування жилими приміщеннями з виділенням
кімнати площею 17, 76 кв.м.  відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять рішення скасувати,  а справу повернути до суду першої інстанції
на новий розгляд,  посилаючись на
те,  що суд неповно з"ясував
обставини справи,  які мають суттєве значення
для її вирішення і зробив висновки,  які
не відповідають фактичним обставинам справи,
а також порушив норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
ОСОБА_2,  її представника ОСОБА_6,  представника органу опіки і піклування
Іллічівської районної адміністрації М. Маріуполя,  які підтримали доводи апеляційної
скарги,  заперечення ОСОБА_1,  його представника ОСОБА_7,  ОСОБА_5, ОСОБА_4,  які просили відхилити апеляційну скаргу,  перевіривши законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з таких підстав.

У
відповідності з вимогами  ст. 71
Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо
наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість
місяців,  цей строк за заявою відсутнього
може бути продовжено наймодавцем,  а в
разі спору судом.

Згідно
до  ст. 72 цього Кодексу визнання особи
такою,  що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені
строки,  провадиться в судовому порядку.

Задовольняючи позов ОСОБА_8 про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням у спірній квартирі,  суд
першої інстанції повно,  всебічно і
об"єктивно дослідив надані сторонами докази і прийшов до обгрунтованого
висновку про те,  що відповідачка не
проживає у спірній квартирі понад визначений
ст. 71 ЖК України шестимісячний строк без поважних причин. В рішенні повно
відображені обставини,  що мають значення
для вирішення даного позову,  висновки
суду є вичерпними,  відповідають
дійсності і підтверджуються достовірними доказами,  дослідженими в судовому засіданні.

Як
вбачається з пояснень сторін,  матеріалів
справи,  спірна квартира скаладається з
трьох ізольованих жилих кімнат площею 47, 2 кв.м ,  загальною - 66, 0 кв.м.  Квартира службова,  виділялася позивачу ОСОБА_1 на сім"ю з
чотирьох чоловік - позивача,  його
дружину ОСОБА_9,  їх доньку ОСОБА_11(
після одруження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та доньку ОСОБА_9 від першого шлюбу - ОСОБА_10 (
нині ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Згідно
особистого рахунку у квартирі значаться зареєстрованими позивач ОСОБА_1,  відповідачі ОСОБА_2 і її неповнолітня донька
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 і її неповнолітній син ОСОБА_12

Як
вбачається з актів,  складених ЖКП по
ремонту і експлуатації житлового фонду Іллічівського району М. Маріуполя від
25.05.2007 року та житлово-експлуатаційної дільниці №2 від 8.06.2007 року,  ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_13 не проживають у спірній
квартирі АДРЕСА_1 понад20 років,
ОСОБА_13 у квартирі ніколи не проживала з дня народження.( а.с.  9, 17).

З
пояснен ОСОБА_2 вбачається,  що вона
залишила спірну квартиру в кінці 1985-1986 року після смерті матері і перейшла
проживати до своєї бабусі ОСОБА_14,  яка
була її піклувальником,  із спірної
квартири вивезла всі належні їй та матері речі,
предмети домашньої обстановки і побуту. Між нею,  її піклувальником та позивачем існувала
домовленість про те,  що вона залишається
зареєстрованою у спірній квартирі до отримання квартири у разі знесення їх
будинку. Після досягнення повноліття вона одружилася і проживала разом з
чоловіком та донькою у батьків чоловіка. У спірну квартиру не вселялася ,  проживала зі своєю сім"єю окремо,  ключів від спірної квартири не мала,  витрат по утриманню квартири не несла. Після
розірвання шлюбу з чоловіком продовжувала проживати з донькою на
квартирах,  на спірну жилу площу не
претендувала,  речей її у спірній
квартирі немає.

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_15,
ОСОБА_16 ,  ОСОБА_14,  ОСОБА_17 підтвердили зазначені обставини та відсутність
неприязних стосунків і конфліктів між сторонами,  які б могли бути причиною неможливості
сумісного проживання сторін у спірній квартирі ( а.с. 74-75).

Колегія
суддів вважає,  що за таких обставин
висновок суду про те,  що ОСОБА_2
втратила право користування спірною жилою площею,  оскільки непроживання її у спірній квартирі
не пов"язане з поважними причинами,
є обґрунтованим.

Оскільки
суд прийшов до висновку,  що позивачка та
її донька втратили право користування жилим приміщенням у спірній
квартирі,  суд обґрунтовано постановив
рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про вселення її і а ОСОБА_3 у спірну
квартиру і визначення порядку користування квартирою.

Доводи апеляційної
скарги не спростовують правильність висновків суду і не дають підстав
вважати,  що судом допущені порушення
норм матеріального чи процесуального права,
які тягнуть за собою скасування рішення суду.

Оскільки
судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права,  підстав для
задоволення апеляційної скарги і скасування рішення немає.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 303, 307,  308,  313 -314 ЦПК України,  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від
8 серпня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців з моменту набрання чинності шляхом
подачі касаційної скарги   безпосередньо
до Верховного Суду України.