Справа №2-3369/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня  2007
року Луцький
міськрайонний  суд   Волинської
області

у
складі: головуючого - судді
Крупінської С. С. ,

при
секретарі -                                 Давидович А.А.,

з участю
:    позивачів -                  ОСОБА_1,  ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,

представника
відповідача-    ОСОБА_4,

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу
за позовною заявою ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 в
своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до Луцької міської ради
про визначення часток в праві спільної сумісної власності та визнання права
власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачі
звернулись в суд з позовом до відповідача про визначення часток в праві
спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно.
Мотивують свій позов тим,  що
ОСОБА_6,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,  ОСОБА_5 на праві
спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
р. ОСОБА_6,  який був чоловіком
позивача ОСОБА_1 та батьком позивачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 ,  відкрилась спадщина
на належну спадкодавцю на праві спільної сумісної власності частину вище
зазначеної квартири. Позивач ОСОБА_3  як
спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_6 має право на спадкове майно,  однак отримати свідоцтво про право на
спадщину не може,  оскільки формально не
визначені частки в праві спільної сумісної власності на квартиру.

Позивачі
просять визначити,  що частки
ОСОБА_6,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,  ОСОБА_5 в праві
спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1,  становлять по 1/5 частині кожного,
та визнати за позивачем ОСОБА_3
право власності на спадкове майно.

В
попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з
вище зазначених підстав,  просила їх
задовольнити. Додатково суду пояснила ,  що як спадкоємець першої черги за законом після смерті
чоловіка,  вона на спадкове майно не
претендує,  про що подала відповідну
заяву в нотаріальну контору.

Позивач
ОСОБА_2  підтримав позовні вимоги з вище
зазначених підстав,  просив їх
задовольнити. Додатково суду пояснив ,  що як спадкоємець першої черги за законом після смерті
батька,  він на спадкове майно не
претендує .

Позивач
ОСОБА_3  підтримала позовні вимоги з вище
зазначених підстав,  просила їх
задовольнити.

Представник
відповідача - Луцької
міської ради ОСОБА_4 позовні вимоги визнала,
не заперечувала проти їх задоволення.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд прийшов до висновку,  що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Судом
встановлено,  що квартира АДРЕСА_1,  належить на праві спільної сумісної власності
ОСОБА_6,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3  та ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження,  на підставі
свідоцтва про право власності на житло від 26.06.1997 року (а.с.  17).

2

Законом України
"Про приватизацію державного
житлового фонду"
не визначено умов,  за яких один із
членів сім'ї може отримати більшу або меншу частку в приватизованому житлі. А
тому в житловому приміщенні в кожного члена сім'ї,  яким передається у власність займана
квартира,  є частки рівними .

Відповідно
до ч.1  ст.  357
ЦК України,  частки у праві спільної
часткової власності вважаються рівними,
якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників,  або законом.
В даному випадку ідеальна частка в квартирі кожного із членів сім'ї
становить по 1/5 частини
квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
ОСОБА_6,  що стверджується свідоцтвом про
смерть (а.с. 10). Після його
смерті в порядку  ст.  1220
ЦК України відкрилась спадщина на належну спадкодавцю на праві спільної сумісної
власності 1/5 частину
квартири АДРЕСА_1.

З
свідоцтва про одруження (а.с.  15) вбачається,  що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_6. З свідоцтв про
народження позивачів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3  (а.с. 12, 13) вбачається,  що їх батьком зазначений ОСОБА_6 Таким чином ,
відповідно до  ст.
1261 ЦК України
позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 З пояснень
позивачів ОСОБА_2  та ОСОБА_1
вбачається,  що вони є спадкоємцями
першої черги за законом після смерті ОСОБА_6,
однак вони на спадкове майно не претендують.

Відповідно
до заповіту від 25.12.2004
року (а.с. 16) ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповів все належне йому на
праві власності майно ОСОБА_3.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_3  на час відкриття спадщини постійно проживала
разом із спадкодавцем ,  що стверджується копією будинкової книги (а.с.  19-23),  копією паспорта ОСОБА_3
(а.с. 7). Таким
чином,  ОСОБА_3  відповідно до
ст. 1268 ЦК України
вважається такою,  що прийняла спадщину
після смерті спадкодавця.

Враховуючи
викладене ,  суд прийшов до висновку,
що підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання за ОСОБА_3  права власності на 1/5 частину квартири
АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст.  6, 10,  11,
58, 60, 130, 213, 215 ЦПК України,

на підставі  ст.
ст. 328, 357 ,
1220, 1222, 1226, 1234, 1235, 1261, 1268 ЦК України,  суд,
-

вирішив:

Позов
задовольнити.

Встановити,  що частки ОСОБА_6,  ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2
р. народження,  в праві спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1,  становлять по 1/5 частині кожного.

Визнати
за ОСОБА_3,  як спадкоємцем за заповітом
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_6 ,  право власності на спадкове майно -1/5 частину квартири
АДРЕСА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
Луцького міськрайонного суду              С. С. Крупінська