УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року                                                                                     м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого -
Громіка Р.Д.

суддів -
Парапана В.Ф.,  Панасенкова В.О.

при
секретарі - Щуровській О.Д. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного м.
Одеси від 05.07.2007р. про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу та розподіл спільного майна,

встановила:

ОСОБА_2
звернулася до Малиновського районного суду м.
Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та розподіл
шлюбного майна.

На
попередньому судовому засіданні позивач заявила клопотання про забезпечення її
позову шляхом накладення арешту на майно,
яке належить відповідачу,  а саме
на:

·
комплекс будівель виробничої бази ВАТ „Роздільнянське
СПМК-2,  розташований за адресою :
Одеська обл..,  м.  Роздільна,  вул.
Леніна,  105;

·
домоволодіння АДРЕСА_1,
які належать на праві власності ТОВ „Фірма „ Одри";

·
автомобіль „Сітроєн",  державний НОМЕР_1;

·
банківський рахунок ТОВ Фірма „ Одри"        у ЮГ
Приват Банка,  МФО 328704,  розрахунковий рахунок 4001,  4002;

·
особисті рахунки ОСОБА_1 у ЮГ Приват Банка,  МФО
328704,  розрахунковий рахунок
НОМЕР_2, НОМЕР_3

·
частку ОСОБА_1 у ТОВ Фірма „Одри",  що складає 48, 5 % статутного фонду
вищезазначеного підприємства.

Необхідність
забезпечити позов позивач обґрунтовує тим,
що відповідачу відомо про її наміри щодо розподілу шлюбного майна,  тому він може розпорядитися майном,  шляхом його відчуження,  що може унеможливити виконання рішення суду
та призведе до порушення прав позивача та її неповнолітніх дітей.

Відповідач
у попереднє судове засідання не з'явився,
про місце та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідно
до  ст. . 151-153 ЦПК України,  суд першої інстанції задовольнив заяву
позивача частково і наклав арешт на комплекс будівель виробничої бази ( під
літерами „А",  „Б",  „В",
„Г",  „Д",  „Е",
„Ж",  „ж",  „З",
„І"),  розташовані за адресою
: Одеська обл.,  м.  Роздільна,  вул. . Леніна,  105,  а
також на частку у ТОВ Фірма „ Одри",
що складає 48, 5 % статутного фонду вищезазначеного підприємства,  які належать ОСОБА_1. В задоволенні іншої
частині заяви суд відмовив,  так як
позивачем не надані до суду правовстановлюючи документи.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування вищевказаної ухвали суду та
направленні справи на новий розгляд,  у
зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права,  апелянт при цьому вказує,  що не був належним чином

Головуючий
у першій інстанції Ярош А.І.                           Справа
№22ц-4534/2007р.

Доповідач
Громік Р.Д.                                                                            Категорія
6

викликаний на
попередній розгляд справи,  та не приймав
участі у цьому засіданні,  що є
порушенням його прав.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши
доповідача,  доводи апеляційної
скарги,  перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної
скарги,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч.3  ст. 151 ЦПК України забезпечення
позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи,  якщо невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч. 1
статті 153 ЦПК України передбачає,  що
заява про забезпечення позову розглядається судом,  у провадженні якого перебуває справа,  в день її надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

З
наданих до суду документів вбачається,
що відповідачу належить комплекс будівель виробничої бази (під літерами
„А",  „Б",  „В",
„Г",  „Д",  „Е",
„Ж",  „ж". З".
„І"),  які раніше належали ВАТ
„Роздільнянське СПМК-2",
розташовані за адресою: Одеська обл..,  м.  Роздільна,  вул. . Леніна,  105,  а
також частка у ТОВ Фірма „Одри",  що
складає 48, 5 % статутного фонду вищезазначеного підприємства.

Суд
першої інстанції,  наклавши арешт на
спірне майно,  обґрунтовано послався на
те,  що ОСОБА_1 є власником вищевказаного
комплексу будівель,  придбаного під час
шлюбу,  на загальні кошти подружжя.
Однак,  колегія суддів не може погодитися
з висновком суду першої інстанції про накладення арешту на частку у ТОВ „Фірма
Одри",  що складає 48, 5 %
статутного фонду вищезазначеного підприємства,
так як в ухвалі не вказано з чого саме складається вказана частка,  її грошове вираження,  сама позовна заява ОСОБА_2 не містить ціни
позову.

Постанова
Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22.12.2006р. передбачає,  що судам слід враховувати,  щоб вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної особи.

На думку
колегії суддів,  накладення арешту на
невизначену частку у ТОВ „Фірма Одри",
що складає 48, 5 % статутного фонду вищезазначеного підприємства,  якраз і може перешкоджати господарській
діяльності цій юридичній особі.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що оскаржувана ухвала суду першої інстанції
підлягає зміні,  і з неї повинна бути
виключена частина щодо накладення арешту на частку у ТОВ „Фірма
Одри",  що складає 48, 5 %
статутного фонду вищезазначеного підприємства.

Керуючись  ст.
ст. 307,  312,  316,
319,  324 ч. 1 п. 2 ЦПК України
судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
про забезпечення позову Малиновського районного суду м.  Одеси від 05.07.2007р. по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та розподіл шлюбного майна - змінити.

Скасувати
накладення арешту на частку у ТОВ „Фірма „Одри",  що складає 48, 5 % статутного фонду
вищезазначеного підприємства,  яка
належать ОСОБА_1.

В іншій
частині ухвалу залишити без змін. Ухвала апеляційного  суду набирає
законної сили  з  моменту
проголошення,  оскарженню до
Верховного Суду України не підлягає.