УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20"
липня 2007 року                                                                            м.  Хмельницький

Колегія судців
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Варвус
Ю.Д.,  Ващенка С. Є. при секретарі
Курдзіль М. В.

з участю: сторін
та адвоката ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні справу № 22ц - 1292 за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Дунаєвецького районного суду від 04 червня 2007 року за
позовом ОСОБА_2 до державного підприємства „Дунаєвецький комбінат
хлібопродуктів" про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача,  пояснення апелянта,  представника відповідача - Антал В.І.,  виступ адвоката,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,

встановила:

В обґрунтування
позовних вимог ОСОБА_2 вказував,  що його
приватизована квартира знаходиться в будинку,
який перебуває на балансі ДП „Дунаєвецький комбінат
хлібопродуктів". Подача тепла в будинок до липня 2006 року також
здійснювалася відповідачем,  за що він як
споживач вносив в касу підприємства відповідну плату. В липні 2006 року
відповідач відключив опалення від будинку,
в зв'язку з чим він змушений був за власні кошти переобладнувати систему
опалення своєї квартири,  понісши витрати
в сумі 426 грн. Ці кошти позивач просить стягнути на його користь з
відповідача,  а також 5000 грн. як
компенсацію моральних втрат,  яких він
зазнав,  в зв'язку з відсутністю коштів
на проведення автономного опалення,
зміною режиму проживання в зв'язку з монтажними роботами,  страх перед морозами.

Рішенням
Дунаєвецького районного суду від 04 червня 2007 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним та
необгрунтованим,  просить його скасувати
і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Вважає,  що діями відповідача грубо порушено Закон
України „Про захист прав споживача",
який в односторонньому порядку припинив надання послуг з
теплопостачання.

Перевіривши
законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених в суді першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
наступних мотивів.

Відповідно
до положень  ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення

Головуючий
у першій інстанції -Кучерява А.В.                                      Справа
№22ц-1292

Доповідач
-Кізюн О.Ю.                                                                             Категорія
№ 43

з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Суд
першої інстанції повно й всебічно з'ясував обставини,  на які сторони посилалися як на підставу
своїх вимог і заперечень,  дав належну
оцінку зібраним доказам і дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність
позовних вимог ОСОБА_2

Висновки суду
узгоджуються з матеріалами справи і відповідають вимогам закону.

Як видно
з матеріалів справи 26.12.1997 року ОСОБА_2 та члени його сім'ї згідно Закону
України „Про приватизацію державного житлового фонду" приватизували
квартиру АДРЕСА_1. Зазначений будинок перебуває на балансі державного
підприємства „Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів",  який до липня 2006 року надавав послуги з
теплопостачання мешканцям цього будинку.

Посилання
в апеляційній скарзі на те,  що
відповідач відповідно до положень  ст.
907 ЦК України
та Закону „Про захист прав споживача" не мав права в односторонньому
порядку припиняти надання послуг з теплопостачання,  не є підставними.

Відповідно
до змісту  ст. 907 ЦК України
припинення надання послуг можливе й в односторонньому порядку,  коли це прямо передбачено у договорі або в
законі ( ст.  598 ЦК). Як видно з
матеріалів справи договір між сторонами про надання послуг з теплопостачання не
укладався. Однак,  постановою KM України
від 20.01.2006 року №12 одним із основних напрямків урядової політики в
економічній та соціальній сфері на 2006 рік передбачено виведення з
експлуатації на державних підприємствах морально застарілого та фізично
зношеного енергетичного обладнання,
модернізацію котельного обладнання.

Вбачається,  що державне підприємство „Дунаєвецький
комбінат хлібопродуктів" засновано на загальнодержавній власності і
підпорядковане Держкомрезерву України. Основною функцією підприємства є
зберігання товарно-матеріальних цінностей державного резерву. Згідно висновку
Держкомрезерву України котельня комбінату використала свій ресурс експлуатації
і підлягає реконструкції,  в зв'язку з
чим виробничі цехи переводяться на індивідуальну систему опалення від міні
котлів. Оскільки кошти на модернізацію та капітальний ремонт котельні
держбюджетом не передбачено,  тому
підприємство не в змозі виробляти та реалізовувати тепло фізичним особам та
стороннім організаціям.  З наявних в
справі письмових доказів видно,  що про
неможливість подальшого надання послуг з теплопостачання відповідач поставив до
відома усіх квартиронаймачів,
Дунаєвецьку районну раду та Дунаєвецьку селищну раду.

Наведене
свідчить про те,  що вимоги позивача про
відшкодування за рахунок відповідача понесених ним витрат на облаштування
системи опалення для своєї квартири та моральної шкоди,  не ґрунтуються на законі,  тому суд першої інстанції підставно залишив
ці вимоги без задоволення.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  308,
313,  315,  317,
319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_2  відхилити.

Рішення
Дунаєвецького районного суду від 04 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.