Ухвала

Іменем України

20
вересня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Вінницької області в складі: Луценка В.В.,  Медяного В.І.,
Іващука В, А.,  Копаничук С.
Г.,  Цюри Т.В. розглянувши,  відповідно до Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року у відкритому засіданні в
м.  Вінниці цивільну справу за позовом
виконавчого комітету Житомирської міської ради до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Житомирської міської ради,
ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Житомирської області від 26 серпня 2004 року та ухвалу
Корольовського районного суду м.
Житомира від 22 квітня 2002 року,
-

встановила:

В
березні 2002 року виконавчий комітет Житомирської міської ради звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про виселення їх з квартири АДРЕСА_1 зазначивши в заяві,  що відповідачі після продажі квартири
незаконно в ній проживають,  а тому
підлягають виселенню із житлового приміщення.

В
березні 2003 року ОСОБА_1 звернулась в суд з зустрічною позовною заявою до
виконавчого комітету Житомирської міської ради,
ОСОБА_4  про визнання договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 20.08.2001 року недійсним,  оскільки зазначений вище договір укладений з
порушенням вимог закону.

Рішенням
Корольовського районного суду м.
Житомира від 31.03.2004 року позов виконавчого комітету Житомирської
міської ради про виселення залишено без задоволення.

Визнано
недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 20.08.2001 року,  укладеного між ОСОБА_4  та Житомирським міськвиконкомом і зобов'язано
повернути кожній стороні все отримане по угоді.

Рішенням
апеляційного суду Житомирської області від 26.08.2004 року рішення місцевого
суду скасоване та постановлене нове рішення,
яким задоволено позов виконавчого комітету Житомирської міської ради та
виселено ОСОБА_2,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Відмовлено
в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконкому Житомирської міської ради та ОСОБА_4  про визнання недійсним договору
купівлі-продаж квартири АДРЕСА_1 від 20.08.2001 року за безпідставністю
заявлених позовних вимог.

Справа №33ц-290 кс   2007 р.   Категорія: 26   Рішення ухвалено під головуванням Малахової
Н. М.

Суддя-доповідач:
Луценко В. В.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,  в зв'язку з чим ставить питання про
скасування рішення апеляційного суду Житомирської області від 26.08.2004 року
та направлення справи на новий розгляд.

В своїй
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить також скасувати ухвалу Корольовського
районного суду м.  Житомира від
22.04.2002 року в частині відмови від позову про визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 26.03.1999 року.

Колегія
суддів вважає,  що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно
ч.1 п.3  ст. 338 ЦПК України судове
рішення підлягає обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий
розгляд,  якщо: справу розглянуто за
відсутністю будь-кого з осіб,  які беруть
участь у справі,  належним чином не
повідомлених про час і місце судового засідання.

Скасовуючи
рішення місцевого суду та постановляючи нове рішення по справі суд апеляційної
інстанції розглянув справу без участі відповідачів ОСОБА_4  та ОСОБА_3,
які не могли бути присутні в судовому засіданні з поважних причин (а. с.  198,
199).

Відповідно
до вимог  ст.  213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Постановляючи
нове рішення по справі суд не вжив передбачених законом заходів щодо повного та
всебічного з'ясування всіх обставин справи,
що мають значення для правильного вирішення спору. Зокрема,  суд не перевірив та не спростував пояснень
позивачки - відповідачки ОСОБА_1 про незаконність укладених договорів
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,  в
якій позивачка постійно проживає разом із сім'єю.

Відповідно
до ч.1  ст. 324 ЦПК України сторони та
інші особи,  які брали участь в справі
мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після
їх перегляду в апеляційному порядку,
рішення і ухвали апеляційного суду,
ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Як
вбачається з матеріалів справи ухвала Корольовського районного суду м.  Житомира від 22.04.2002 року про закриття
провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4  про визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 26.03.1999 року до апеляційного суду
зацікавленими особами не оскаржувалась,
а тому дана ухвала суду не може бути предметом розгляду в суді
касаційної інстанції.

Приймаючи
до уваги,  що апеляційним судом при
розгляді справи допущені порушення вимог процесуального права,  а тому дане рішення підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд до апеляційної інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  336,  338 ЦПК України,  судова колегія,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовільнити частково. Рішення апеляційного суду Житомирської області
від 26 серпня 2004 року скасувати,  а
справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвала набирає
чинності з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.