Справа № 2-1230/2007 p.
РІШЕННЯ

іменем   України

м.
Донецьк                                                                                            31 травня 2007 року

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Казначеев
Е.Г., при секретарі Бараиенко Л.Є., з участю позивачки ОСОБА_1.,
відповідача ОСОБА_2., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

Позивачка
звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що в силу невідповідності характерів, і різних поглядів на
життя, та в наслідок інших сімейно бутових причин, позивачка втратила почуття
поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним шлюбні стосунки, та не бажає їх
поновлення, майнового спору та спору стосовно виховання неповнолітньої дитини
не мають, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки примирення неможливе.

В попередньому
судовому засіданні позивачка повністю підтвердила свій позов, наполягає на його
задоволенні, судові витрати просить покласти на відповідача.

Відповідач в
попередньому судовому засіданні підтвердив викладене позивачкою, просить суд
розірвати шлюб.

Заслухавши в
попередньому судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому
засіданні встановлено, та не оспорюються сторонами, що 10 травня 2003 року сторони
зареєстрували шлюб у Петровському районному відділу РАГСу м. Донецька, актовий
запис № 97, але в
теперішній час припинили шлюбні стосунки, проживають роздільно, не мають наміру
поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше
спільне життя неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться
на утриманні позивачки. Спору відносно розподілу майна та виховання доньки між
сторонами немає.

Згідно зі ст. 112 Сімейного
Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В попередньому
судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають
наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне
життя неможливе.

Надання сторонам
строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення
між ними неможливе.

2

При цьому суд
також приймає до уваги, що спору відносно виховання та матеріального утримання
неповнолітньої дитини та спору відносно розподілу майна між сторонами немає.

Державне мито
при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАГСу, суд, вважає за необхідне
покласти на відповідача.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 112
Сімейного Кодексу України, ст.ст.. 213-215
ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1.
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зареєстрований 10
травня 2003 року в
Петровському відділі РАГСу м. Донецька, актовий запис № 97 - розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органі РАГСу стягнути з ОСОБА_2. державне мито в сумі 17 гривень,
звільнивши від сплати ОСОБА_1

Заяву про
апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.