Справа №2о-204а/07р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23
серпня 2007 року                                                                                  м.  Макіївка

Гірницький
районний суд м.  Макіївки у складі:

головуючого
-                       судді Супрун М. Ю.,

при
секретарі                Мирошниченко О.Л.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

У серпні
2007 року ОСОБА_1 звернулась
до суду   з заявою про скасування рішення
суду про визнання її безвісно відсутньою.

У
судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала,  пояснив суду,
що рішенням Гірницького районного суду м.  Макіївки від 24 січня 1996 року за заявою її
матері вона була визнана безвісно відсутньою,
що було останньої потрібно для одержання державної допомоги на утримання
її дитини - сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження. Вважає,  що її мати ОСОБА_2
надала суду неправдиві відомості про неї,
оскільки матері було достовірно відомо її місцезнаходження,  так як вона в листопаді 1992 року вона
виїхала за межі України в Московську область на заробітки,  де втратила зір,  в зв"язку з чим вимушена була там
проходити лікування,  проживаючи в своїх
знайомих. У 1995 році,  вона повернувшись
в Донецьку область,  мала намір мешкати в
квартирі за АДРЕСА_1,  де була
зареєстрована,  про що повідомила своїх
батьків. Останні їй в наданні даного житла для проживання відмовили,  мотивуючи це тим,  що вони не бажають утримувати її та її сина.
Про рішення суду від 24 січня 1996 року їй стало відомо тільки в липні 2007
року,  оскільки в суд надійшла нова заява
про визнання її такою особою,  що
втратила право користування вказаним жилим приміщенням.  Крім того,
вона зштовхнулася з проблемою одержання паспорта громадянки
України,  але компетентні органи їй в
цьому відмовили,  оскільки вона рішенням
суду визнана безвісно відсутньою. Відсутність в неї паспорту позбавило її
реалізувати надані їй права громадянина України,  в тому числі право на державне
утримання,  враховуючи те,  що вона повністю на сьогоднішній день
втратила зір,  в зв"язку з чим їй
необхідно встановити групу інвалідності. Просила скасувати рішення Гірницького
районного суду м.  Макіївки від 24 січня
1996 року про визнання її безвісно відсутньою,
допустив негайне виконання даного рішення.

Суд,  заслухавши пояснення заявниці,  перевіривши матеріали справи,  прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до  ст.
43 ЦК України,  фізична особа може бути судом визнана
безвісно відсутньою,  якщо протягом
одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її
перебування.

Згідно  ст.  45
ЦК України,  якщо фізично особа,  яка була визнана безвісно відсутньою,  з'явилася або якщо одержано відомості про
місце її перебування,  суд за місцем її
перебування або суд,  що постановив
рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою,  за заявою цієї особи або іншої
заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно
відсутньою.

Рішенням
Гірницького районного суду м.  Макіївки
від 24 січня 1996 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженка Орловській області,
була визнана безвісно відсутньою,
яке суд вважає необхідним скасувати,
оскільки остання з'явилась та звернулась до суду з заявою про її появу.

Суд
вважає необхідним допустити негайне виконання рішення про скасування рішення
суду про визнання ОСОБА_1 безвісно відсутньою,
оскільки від затримки виконання рішення може відбутися значна шкода для
заявниці.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
250 ЦПК України,   ст.   ст.
43,  45 ЦК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_1 про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою
-задовольнити.

Скасувати
рішення Гірницького районного суду м.
Макіївки від 24 січня 1996 року про визнання  ОСОБА_1
безвісно відсутньою.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції або
в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.

Допустити
негайне виконання рішення.