УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 вересня 2007
року.

Судова колегія
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
:   Косогор
Г.О.

суддів:
Ткачук О.О., Ісаєвої Н.В.

при секретарі:
Ісаєвої Ю.С

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 грудня 2005 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні квартирою та зустрічному позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною,  скасування рішення виконкому Білгород -
Дністровської міської ради та визнання права власності на квартиру,

встановила:

В липні 1999
року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні
квартирою АДРЕСА_1. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка
пояснила,  що 09 січня 1995 року вона
уклала договір з ДП "ПМК - 71" про будівництво 3-х кімнатної квартири
АДРЕСА_1. 29 січня 1996 року їй виконавчим комітетом Білгород - Дністровської
міської ради було видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру. В
лютому 1999 року їй стало відомо,  що
відповідач зняв встановлені нею металеві двері і встановив свої,  замінивши при цьому замок,  в результаті чого позивачка не може попасти в
квартиру. ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання договору
підряду укладеного 18 жовтня 1994 року між ним та ДП   «ПМК № 71» на будівництво квартири -
виконаним,  зобов'язання ДП «ПМК-71»
видати йому акт прийому - передачі квартири,
часткове скасування рішення виконкому Б.Дністровської міської ради № 32
від 25 січня 1996 рок в частині видачі свідоцтва про право особистої власності
на спірну квартиру,   скасування
свідоцтва про  право особистої
власності  на спірну квартиру,  виданого 29 січня 1996 року на ім »я ОСОБА_2
виконкомом Б-Дністровської міської ради,
визнання за ним права власності на спірну квартиру.

Справа №
22 ц-1563/07                                                      Категорія-
5

Головуючий
у 1 -й інстанції - Кириченко
П. Л.               Доповідач
- Косогор Г.О.

Рішенням Овідіопольського
районного суду Одеської області від 13 грудня 2005 року позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2,  державного підприємства «
Пересувна механізована колона № 71»,
виконавчого комітету Білгород -Дністровської міської ради Одеської
області про визнання угоди дійсною,
скасування рішення виконкому Білгород - Дністровської міської ради та
визнання права власності на квартиру - задоволено. Рішення виконкому Білгород -
Дністровської міської ради № 32 від 29 січня 1996 року в частині видачі
свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1-скасовано. Свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1 виданого 29 січня 1996 року на ім'я
ОСОБА_2 та зареєстрованого в Білгород - Дністровському міжміському бюро
технічної інвентаризації в книзі № 171 за реєстровим № 5457 -скасовано. Визнано
право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу на  вказане рішення суду,  в якій просить рішення скасувати та направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції,  посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів  дійшла до висновку,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п.4 ч.
1  ст. 311 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд вирішив питання про права та
обов"язки осіб,  які не брали участь
у справі.

Розглядаючи
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,  державного підприємства "Пересувна
механізована колона № 71",
виконавчого комітету Білгород -Дністровської міської Ради та визнання
права власності на квартиру у грудні 2005 року,
судом першої інстанції не принято
до уваги,  що 30 березня 2005 року
Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області були задоволені
позовні вимоги ОСОБА_1  та визнано за ним
право власності на спірну квартиру. Крім того ОСОБА_1 ,  отримавши свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1,  вселив та
зареєстрував там своїх рідних.

В порушення
правил  ст. 3З ЦПК України суд не залучив
до участі у справі осіб,  інтересів яких
стосується спір - ОСОБА_1  та його
родичів,  які за поясненням апелянта
мешкають у спірній квартирі у даний час.

Розглянувши
справу у відсутності осіб,  інтересів
яких стосується спір,  суд неповно
з"ясував дійсні обставини справи.

Скасовуючи
свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 виданого 29.01.1996 року на
ім"я ОСОБА_2 та зареєстрованого в Білгород-Дністровському міжміському бюро
технічної інвентаризації в книзі № 171 за реєстровим № 5457,  суд першої інстанції не вказав у рішенні
норму закону,  за якою вирішено справу у
цій частині,  обмежившись перерахуванням
норм про право власності,  а також
посиланням на безпідставність видачі свідоцтва про право власності на цю
квартиру на ім"я ОСОБА_2

З огляду на
викладене,  оскаржуване судове рішення
підлягає скасуванню,  а справа передачі
на новий розгляд до Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської
області,  якому підсудна дана справа з
урахуванням правил ч.1  ст.  114 ЦПК України про виключну підсудність
позовів,  що виникають з приводу
нерухомого майна,  які повинні
пред"являтися за місцем знаходження майна або основної його частини.

При
новому розгляді справи,  суду слід
урахувати наведене,  з"ясувати права
та обов"язки сторін і в залежності від встановленого та вимог закону
вирішити справу.

Керуючись  ст.
ст.  307,  311,
313,  319 ЦПК України,  судова колегія

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 грудня 2005 року
скасувати,  справу направити до Білгород
-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для розгляду по суті в
одному провадженні зі справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди
дійсною та про визнання права власності.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.