Справа № 33-Ц-681 2007 р.                               Головуючий
у суді І інстанції Данилюк М.П.
Категорія 36                                                                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2007
року                                                                                                    місто
Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Собіни І. М.,
Шимківа С.С., Шеремет A.M.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Верховинського районного відділу внутрішніх справ, Державного казначейства
України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від
26 жовтня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від
4 січня 2006 року, -

встановила:

В липні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Верховинського районного відділу внутрішніх справ, Державного казначейства
України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що невідомими особами був учинений умисний підпал
приватного приміщення його дружини ОСОБА_2, яке розташоване в с Довгопілля
Верховинського району Івано-Франківської області, чим завдано матеріальної
шкоди. Про підпал він заявив у чергову частину Верховинського РВ УМВС України.
Проте опер група на місце події не виїхала. Відповідних процесуальних
документів згідно кримінально-процесуального права не складалося. В ніч з 2 на
3 березня 2005 року відбувся повторний підпал, про що позивач повідомив
Верховинський РВ УМВС України по телефону, а 4 березня 2005 року повідомлення
подав в письмовій формі, однак ніяких дій по його заявах та усних повідомленнях
Верховинським РВ УМВС України не проводилось. Така бездіяльність працівників
Верховинського РВ УМВС України йому та його дружині завдало тяжких фізичних і
моральних страждань.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської
області від 26 жовтня 2005 року , залишеним ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 4 січня 2006 року без змін, в задоволенні позову
ОСОБА_1 до Верховинського районного відділу внутрішніх справ, Державного
казначейства України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 250000 грн.,
заподіяну внаслідок порушення Верховинським РВ УМВС України ст. 97, 99, 99і,
236і, КПК України відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування
оскаржуваних судових рішень у справі з підстав неправильного застосування
судами норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
та справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно з положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи
скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26
жовтня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 4
січня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.