Справа № 2-13-15/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2007
року.

Новоукраїнський районний суд
Кіровоградської області у складі:
головуючого -
Карпенко О. Л. при секретарі -
Пономаренко Р. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в місті Новоукраїнка справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до фермерського господарства "Надія" про
стягнення відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2
і ОСОБА_3 звернулися з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення відшкодування майнової і моральної шкоди.
Позовні вимоги обгрунтовано позивачами тим, що 17 вересня 2002
року близько 10 год.
вони на автомобілі ВАЗ -
21093 реєстраційний НОМЕР_1 їхали в
напрямку м. Кіровограда по автодорозі Кіровоград - Платонове і неподалік с Захарівка
зіткнулися з трактором МТЗ -80
реєстраційний НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_4 ДТП сталася з вини
водія трактора так, як ним порушено Правила дорожнього руху. Внаслідок
зіткнення двох транспортних засобів ушкоджено автомобіль ВАЗ - 21093 а їм завдано
майнової шкоди на суму 6032
грн. 91 коп.
Крім того, ОСОБА_3 було завдано тілесних ушкоджень, вона проходила лікування в
Новоукраїнській ЦРЛ і витратила на ці цілі 90 грн. Позивачі також вважають, що їм було завдано моральну
шкоду, яку вони оцінюють в сумі 3000
грн.

Ухвалою суду змінено відповідача по справі на фермерське
господарство "Надія".

Позивач ОСОБА_1
звернувся з позовом до відповідача фермерського господарства "Надія"
про стягнення 6328 грн. 91 коп.
відшкодування завданої майнової шкоди. Позовні вимого обгрунтовано тим, що він
за дорученням передав належний йому автомобіль марки ВАЗ - 21093 реєстраційний
НОМЕР_1, ОСОБА_2 17 вересня 2002 року на
автодорозі Кіровоград -
Платонове сталася дорожно-транспортна пригода, а саме зіткнення належного
йому автомобіля під керуванням ОСОБА_2 з трактором МТЗ - 80 державний
НОМЕР_2 під керуванням голови фермерського господарства ОСОБА_4 Згідно
постанови Новоукраїнського районного суду ОСОБА_4
визнаний винним в порушенні ПДР і створенні аварійної обстановки, внаслідок
чого сталася ДТП. Позивач
стверджує, що в результаті ДТП
завдано шкоду його майну на суму 6328
грн. 91 коп.,
яку просить відшкодувати за рахунок відповідача.

Ухвалою
Новоукраїнського районного суду від 28
листопада 2005 року
обидві справи об"єднано в одне провадження.

Позивач ОСОБА_2
в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю І надав пояснення про
те, що 17 вересня 2002 року він разом з
дружиною їхав на атомобілі ВАЗ-21093 в напрямку м. Кіровограда. Неподалік с Захарівка по автодорозі
в попутному напрямку біля правого краю дороги рухався трактор МТЗ-80 під
керуванням ОСОБА_4
Переїхавши міст і наблизившись до трактора, рухаючись зі швидкістю 70 км./год в зоні
дії дорожного  знаку "Обмеження швидкості руху  70",
він помітив,  що трактор не

доїжджаючи
до перехрестя без подачі світлових сигналів про зміну напрямку руху почав різко
виїздити на ліву частину автодороги,  чим створив йому перешкоду в русі. Намагаючись уникнути
зіткнення він почав термінове гальмування,
але водій трактора різко почав повертати на праву частину проїзжої
частини і керований ним автомобіль передньою правою частиною зіткнувся з заднім
колесом трактора. Внаслідок зіткнення було пошкоджено автомобіль,  розмір завданої шкоди було визначено
експертом.  В теперішній час автомобіль
знаходиться у володінні іншої особи так,
як за дорученням він його продав. В наслідок ДТП його дружина
отримала тілесні ушкодження і проходила лікування,  а в цей час він повинен був доглядати двох
дітей,  сім"я на тривалий час лишилася
без автомобіля,  а тому йому було завдано
моральної шкоди.

Позивачка
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю і надала
пояснення про те,  що в результаті
зіткнення транспортних засобів,
пасажиром одного з яких вона була,
нею отримано тілесні ушкодження у вигляді порізів на обличчі,  після госпіталізації їй було діагностовано
струс головного мозку. Вона проходила лікування до 01 жовтня 2002 року. Для
лікування витратила 90 грн.
Після лікування на її обличчі лишилися шрами. Вона та її чоловік займаються
підприємницькою діяльністю і з цією метою використовували автомобіль,  але через його пошкодження їх бізнес був
поставлений під загрозу. Позивачка вважає,
що їй було завдано моральну шкоду.

Позивач
ОСОБА_1 в судове засідання особисто не з"явився,  але подав заяву про розгляд справи без його
участі.

Представник
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_1
повністю.

Представники
відповідача ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в судовому
засіданні проти позову заперечили. Представник відповідача ОСОБА_4 надав пояснення
про те,  що 17 вересня 2002 року близько 10 год. він їхав на
тракторі МТЗ-80,  який належить його
фермерському господарству "Надія",
з с Рівне у
напрямку с Захарівка
по правому краю проїзжої частини автодороги
Кіровоград - Платоново
щоб провести обробіток поля. Проїжджаючи через міс він оглянувся і не помітив
жодного транспортного засобу в попутному напрямку,  але в зустрічному напрямку рухався автомобіль
білого кольору,  тому він не виконував
ніякого маневруваня і рухався далі зі швидкістю 25-30 км. /год. Однак,
на краю мосту він почув тиск гальм автомобіля після чого повернув кермо
трактора вправо,  але відбувся удар в
задню частину трактора від чого трактор перекинувся. На місце ДТП виїхали
працівникі міліції і склани схему,  яка
не відповідає дійсності так,  як невірно
вказано гальмівний шлях автомобіля,  який
фактично становив 40 м.
,  а не 38,  як це
вказано в схемі,  не вірно визначено
місце зіткнення. Він скаржився на дії працівників ДАІ,  але відповіді на свої скарги не отримав.

Свідок
ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання про те,  що він являється співробітником ДАІ. 17 вересня 2002 року він за
викликом виїхав на місце ДТП,  яке склалося на автодорозі Кіровоград - Платонове. Приїхавши на
місце він встановив,  що відбулося
зіткнення автомобіля ВАЗ -
21093 і трактора МТЗ-80,  які рухалися у
попутному напрямку. Зіткнення відбулося на смузі зустрічного руху. На місці ДТП будо складено схему
пригоди і відібрано пояснення у водіїв. З пояснень водія трактора
вбачається,  що на тракторі не працювала
світлова сигналізація. За мостом він мав намір виконати поворот на ліво. З
пояснень водіїв встановлено,  що трактор
виїхав на смугу зустрічного руху не доїджаючи до перехрестя,  тобто розпочав маневир передчасно чим порушив
Правила дорожнього руху і створив аварійну обстановку.

Свідок ОСОБА_7  в
судовому засіданні дав показання про те,
що він був понятим під час складання працівниками ДАІ схеми ДТП. Результати всіх
замірів занесено до схеми,  на схемі
вірно відображено розміщення транспортних засобів після ДТП.3іткнення сталося
за мостом,  але не доїжджаючи до
перехрестя.

Заслухавши
пояснення сторін, показання свідків, дослідивши висновок автотехнісної
експертизи, письмові докази по справі, суд встановив слідуючі обставини справи
і визначив відповідні їм правовідносини.

17 вересня 2002 року близько 10 год. ЗО хв. на авто
дорозі з твердим сухим

покриттям Кіровоград -
Платонове з м. Новоукраїнка в напрямку м. Кіровограда в

автомобілі ВАЗ -
21093 реєстраційний НОМЕР_1, який згідно свідоцтва про

реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11)
належить гр. ОСОБА_1, їхали ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Автомобілем ВАЗ - 21093 керував ОСОБА_2
на підставі

доручення наданого власником автомобіля (а.с. 12). В цей самий час
по краю проїзжої

частини автодороги біля с.
Захарівка Новоукраїнського району, в попутному напрямку зі

швидкістю 25 - 30 км/год.
їхав трактор МТЗ-80 реєстраційний номер НОМЕР_2, який

згідно свідоцтва про реєстрацію машини (а.с.     ) належить
ФГ "Надія", трактором

керував голова фермерського господарства ОСОБА_4 Цей трактор
обладнано світловою сигналізацією, яка на момент події знаходилася в неробочому
стані. Обидва транспортні засоби знаходилия в зоні дії дорожніх знаків
"Звуження доріг" (1.5.1
ПДР) і "Обмеження максимальної швидкості "70" (3.29 ПДР).
Переїхавши міст і не доїжджаючи до перехрестя доріг водій трактора МТЗ - 80 ОСОБА_4, не подаючи
попереджаючих сигналів зміни напрямку руху і в порушення п. 10.1 Правил
дорожнього руху не впевнився, що це буде безпечно і не створить перешкод або
небезпеки для других учасників руху та в порушення п. 10.4 Правил
дорожнього руху виконуючи маневр не із крайнього лівого положення на проїзжій
частині не уступив дорогу транспортному засобу, який їхав у попутному напрямку,
від крайнього правого положення пачав змінювати розташування трактора на дорозі
для виконання лівого повороту і виїхав на смугу зустрічного руху маючи на меті
змінити напрямок руху трактора на перехресті. Тим самим він створив перешкоду
автомобілю ВАЗ - 21093 під
керуванням ОСОБА_2, який рухався по середині проїзжої частини зі швидкістю 86 - 89 км/год. Після
цього ОСОБА_2 також виїхав на смугу зустрічного руху і розпочав термінове
гальмування, протяжність гальмівного шляху автомобіля становить 38 м. На відстані 0,55 м. зліва від
центра проїзжої частини і за 23
м. від перехрестя автомобіль ВАЗ -
21093 зіткнувся передньою правою частиною з лівим заднім колесом трактора МТЗ - 80. Після зіткнення
трактор перевернувся на бік, а автомобіль розвернуло в протилежному напрямку і
викинуло на узбіччя.

Суд важає, що
водій трактора ОСОБА_4 не
виконав також вимог п.
9.З. і 9.4. Правил
дорожнього руху згідно яких у випадку несправності світлових показників поворота сигнали початку
руху від правого краю проїзжої частини, зупинки зліва, поворота наліво,
розворота або перебудови на полосу руху зліва подаються лівою рукою, витянутою
в сторону, або правою рукою, витягнутою в сторону і зігнуту у лікті під прямим
кутом. При цьому, подавати сигнал потрібно до початку маневру з урахуванням
швидкості руху, але не менше ніж за 150
- 200 м за межами населеного пункту. Водій трактора МТЗ-80 не виконав цих вимог
Правил, а тому водій автомобіля ВАЗ -
21093 ОСОБА_2 не був своєчасно повідомлений про маневр трактора та не міг вчасно
вжити відповідних заходів до убезпечення руху.

Вина водія трактора ОСОБА_4 у
порушенні правил використання попереджувальних сигналів та порушення Правил
дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів підтверджується
постановою судді Новоукраїнського районного суду від 10 жовтня 2002 року (а.с. 10) згідно якої він
визнаний винним у порушенні під час керування 17 вересня 2002
року трактором МТЗ-80 правил маневрування і в створенні аварійної
обстановки, в наслідок чого сталася ДТП.
ОСОБА_4 притянуто до
адміністративної відповідальності за ст. 122,
124 КУпАП. Дану постанову він не оскаржив, а тому фактично погодився з рішенням
судді. Згідно ст. 61 ч. З ЦПК
України дані обставини не підлягають доказуванню при розгляді цивільної справи.

Суд відхиляє
заперечення представника відповідача в тій частині, що на місці пригоди
працівниками ДАІ було складено невірну схему пригоди, як необгрунтовані із
слідуючих підстав. Представник відповідача заявив, що він звертався зі скаргами
на дії працівника ДАІ ОСОБА_6, але доказів того, що його працівника ДАІ були
визнані компетентним органом чи особою незаконними, відповідачем не надано, і в
судовому засіданні по розгляду цивільної справи не надано доказів
неправомірності дій працівника ДАІ. Крім того, відповідність складеної схеми
дорожньо транспортної пригоди підтверджується особистими підписами на схемі
учасників ДТП та понятих.
Так, зокрема допитаний в якості свідка понятий ОСОБА_7 посвідчив, що результати
замірів заносилися до схеми, яку він посвідчив своїм підписом.

Згідно висновку автотехнічної
експертизи (а.с.                 ) за умови
виконання водієм

трактора МТЗ-80 вимог п. 10.1 і 10.4.
Правил дорожнього руху водій трактора мав можливість не створювати умов, що
в подальшому могли привести до зіткнення з автомобілем ВАЗ-21093. Крім того,
водій автомобіля ВАЗ -
21093 при русі з допустимою швидкістю, мав би технічну можливість попередити ДТП.

Висновки
автотехнічної експертизи не спростовані учасниками процесу поданими ними іншими
доказами по справі і узгоджуються з ними.

Таким чином, суд
прийшов до висновку, що ДТП
стала наслідоком винних дій обох водіїв транспортних засобів. Визначаючи
ступінь вини кожного з учасників ДТП,
суд виходить з того, що при дотриманні водієм автомобіля ВАЗ - 21093 вимог дорожного знаку 3.29. Правил
дорожнього руху та виконання вимог п. 12.3.
Правил дорожнього руху, він міг запобігти транспортній пригоді. В той же
час, при виконанні водієм трактора МТЗ-80 правил маневрування, він не створив
би аварійної обстановки на дорозі. А тому, вина в скоїнні ДТП покладається на
її учасників в рівних частинах.

Внаслідок ДПТ
автомобілю ВАЗ - 21093 реєстраційний
НОМЕР_1 завдано слідуючі пошкодження, які потребують заміни деталей: бампер
передній, блок-фара права, крило переднє праве, бризговик крила правий, капот,
панель передня, решітра радіатора, радіатор, скло вітрового вікра, бачок
омивача, панель нпиладів, колесо рульове, накладки рульової колонки, накладка
панелі приладів, замок капота, петлі капота, двірник правої блок-фари,
бризговики, розтяжка права, кронштейн розтяжки правої, привід правий,
генератор, піддон картера, втулки розтяжки, ремінь генератора, подушки двигуна
передня і задня. Крім того, було завдано ушкоджень, які потребують ремонту:
панель вітрового вікна, короб повітря-притоку, передня частина днища, дврі
передні праві, двері праві задні, панель криші, крило переднє ліве, карбюратор.

Згідно акта
товарознавчої експертизи №
113 (а.с. 17 - 23) проведеної
ВАТ "Акціонерна компанія "Кіровоград-Авто" на замовлення
позивача ОСОБА_2 матеріальні збитки завдані власнику автомобіля ВАЗ - 21093 реєстраційний
НОМЕР_1 в результату ДТП
становить 6032 грн. 91 коп. Відповідач
не заперечував проти визначеного розміру майнової шкоди завданої власнику
автомобіля - ОСОБА_1 -потерпілому по
справі.

Крім того, в
результаті ДТП ОСОБА_3
була завдано тілесних ушкоджень: закрита черпно-мозкова травма, струс головного
мозку, травматичний забій шийного відділу хребта, ссадни та рвані рани обличчя.
У зв"язку з отриманими ушкодженнями вона перебувала на амбулаторному
лікуванні в Новоукраїнській ЦРЛ з 18
вересня 2002 року по 01 жовтня 2002 року і витратила
на лікування 90 грн., що
підтверджується довідкою лікаря (а.с. 4).

Відповідно до
ст. 450 ЦК УРСР ( в ред. 1963 p.) організації і
громадяни, діяльність яких пов"язана з підвищеною небезпекою для оточуючих,
зобов"язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки,
якщо не доведуть що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Ст. 451 ЦК УРСР ( в ред. 1963 p. ) встановлено, що
особи, які спільно заподіяли шкоду, несуть солідарну відповідальність перед
потерпілим.

ст.  175
ЦК УРСР ( в ред. 1963 р. ) передбачено,  що при солідарному
обов'язку боржників кредитор вправі вимагати виконання як від усіх боржників
разом,  так і від кожного з них
окремо,  при чому як повністю,  так і в частині боргу.

Позивач
ОСОБА_1 звернувся з позовом 14
листопада 2005 року,  тобто з пропуском строку позовної давності.
Однак,  згідно п. 6 Прикінцевих і
перехідних положень ЦК України
правила ЦК України
про позовну давність застосовуються до позовів,
строк пред"явлення яких,
встановлений законодавством,  що
діяло раніше,  не сплив до набрання
чинності цим Кодексом.

ст.  167 ч.3 ЦК України
передбачено,  що позовна давність
застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,  зробленою до винесення ним рішення.
Однак,  від представників відповідача
таких заяв не надходило.

З
урахуванням встановлених судом обставин справи та визначених відповідних їм
правовідносин,  суд прийшов до
висновку,  що позов ОСОБА_1,  як потерпілого власника автомобіля ВАЗ - 21093 реєстраційний НОМЕР_1,  про стягнення з ФГ "Надія" 6032 грн. 91 коп.
відшкодуванню завданої йому майнової шкоди підлягає задоволенню повністю.

Позов
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ФГ "Надія" про відшкодування майнової шкоди
завданої ушкодженням автомобіля не піддягає задоволенню так,  як ця шкода завдана власнику,  а не їм.
Крім того,  як вбачається з їх
пояснень ними не проводився ремонт ушкодженого автомобіля,  а отже вони не відшкодували шкоду завдану
потерпілому і у них не виникло право на регресні вимоги до винної особи. До
того ж судом встановлена вина і ОСОБА_2 в заподіянні цієї шкоди.

Позов
ОСОБА_3 до ФГ "Надія" про стягнення 90 грн. витрат на лікування підлягає задоволенню повністю.

Позов
ОСОБА_3 в частині відшкодування завданої моральної шкоди підлягає частковому
задоволенню. Суд прийшов до висновку,  що
в результаті ДТП їй було
завдано моральної шкоди,  яка полягає у
фізичному болю та стражданях,  яких вона
зазнала у зв"язку з ушкодженням її здоров"я,  необхідності докладати додаткових фізичних зусиль
для відновлення звого здоров"я. Суд вважає,  що достатнім і необхідним розміром
відшкодівання завданої моральної шкоди становить 1000 грн.

Крім
того,  з відповідача на користь позивачів
підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних
вимог.

В
задоволенні вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення з відповідача витрат на
проведення товарознавчої експертизи у сумі 296 грн. не підлягають задоволенню так,  як ці витрати не відносяться до судових
витрат.

Керуючись
ст ст.  175,  440-1,  450,
451 ЦК УРСР (
в ред. 1963 р.
),   ст.
267 ч.3,  п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України,   ст.  61 ч.3,   ст.
ст.  79,
88,  209,  212,
213,  214, 215 ЦПК
України,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до фермерського господарства "Надія" про стягнення
відшкодування майнової шкоди задовольнити повністю.

Стягнути
з фермерського господарства "Надія" на користь ОСОБА_1 6032 (шість тисяч
тридцять дві) грн. 91 коп.
відшкодування завданої майнової шкоди та 63
(шістдесят три) грн. 50
коп. судових витрат по справі,  а
всього 6096 (шість
тисяч дев"яносто шість) 41
грн.

Позов
ОСОБА_3 до фермерського господарства "Надія" про стягнення
відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з фермерського господарства "Надія" на
користь ОСОБА_3 90 (дев"яносто)
грн. 00 коп.
відшкодування майнової шкоди,  1000 (одну тисячу)
грн. 00 коп.
відшкодування завданої моральної шкоди,  18 (вісімнадцять)
грн. 40 коп.
відшкодування судових витрат,  а всього 1108 (одну тисячу сто
вісім) грн. 40 коп.

В задоволенні
позову ОСОБА_2
до фермерського господарства "Надія" про стягнення відшкодування
майнової та моральної шкоди відмовити повністю у зв"язку з його
необгрунтованністю.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський
районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження та подачі апеляційної скарги протягом наступних
двадцяти днів після подання заяви.

Рішення
суду набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у встановлений строк,
рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:                                                                                Карпенко