Справа № 22-2102 2007р.                                           Рішення ухвалено
34                                                                  Янків
Доповідач Пащенко Л.В.
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області

від 08.10.2007 року

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів:
Нагорняка В.А.,  Мартьянової Л.І.

При секретарі:
Пшеничній Л.В.

За участю
адвоката ОСОБА_3

Розглянувши
у відкритому засіданні в м.  Вінниці
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калинівського
районного суду від 19 липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розділ майна,  -

ВСТАНОВИЛА:

В травні
2003 року ОСОБА_2  звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_1  про розділ майна.

В заяві
зазначала,  що перебувала з відповідачем
в зареєстрованому шлюбі з 12.11.1987 року до 02.04.2003 року. За час спільного
проживання вони придбали таке майно: ліжко двохспальне,  відеомагнітофон "Самсунг",  телевізор,
холодильник "Норд",
пилосос "Ракета",
чайний сервіз,  гладильну дошку,  різний посуд,
цегляний гараж,  легковий
автомобіль "Опель-Аскона",  автомобіль вантажний МАЗ з причепом 1981 року
випуску,  автомобіль вантажний МАЗ 1989
року випуску,  а всього майна на суму 60.396
грн. та грошові кошти в сумі 5000 грн.

Поскільки
відповідач добровільно не бажає провести розподіл майна,  тому звернулась в суд.

Справа судами
розглядалась неодноразово.

В
судових засіданнях позивачка неодноразово змінювала та уточнювала свої позовні
вимоги.

Оскільки
вони з відповідачем до згоди не прийшли,
останній приховує спільне майно від розподілу,  то остаточно позивачка просила стягнути з
відповідача грошову компенсацію за її половину майна в сумі 30248 грн.

Останнім
рішенням Калинівського районного суду м.
Вінниці від 19 липня 2007 року позов ОСОБА_2  задоволено частково,  стягнуто на її користь з ОСОБА_1  грошову компенсацію в сумі 8147 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду змінити,  виключивши з нього розподіл між сторонами
автомобіля МАЗ-5549 д.н. НОМЕР_1,
оскільки суд не врахував,  що
власником цього автомобіля є вже інша особа,
а в решті частини рішення залишити без зміни.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
відповідача,  його адвоката,  3-ої особи з боку відповідача - ОСОБА_4  та позивачки,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга до задоволення не підлягає по слідуючих підставах.

Судом
встановлено,  що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі з 12.11.1987 року до 02.03.2004 року (а.с.  5,
122) і в цей період ними придбавалось спільне майно.

Суд,  ретельно перевіривши доводи позивачки і
заперечення відповідача,  з'ясував,  що на час розгляду цього  спору об'єктом розподілу між сторонами можуть
бути

гладильна дошка
та пилосос,  а також автомобіль МАЗ 5549
д.н. НОМЕР_1,  1989 року випуску,  які є в наявності.

В
розподілі решти майна,  вказаного
позивачкою в позовній заяві,  суд
відмовив,  виходячи з того,  що позивачкою не доведено відповідними
доказами що це майно було придбано нею і відповідачем за час спільного
проживання і що воно є в наявності,  а автомобіль
"Опель-Аскона",  згідно
документів,  належить матері відповідача.

Рішенням
суду щодо відмови в розподілі частини майна,
як і щодо розподілу гладильної дошки і пилососа,  які знаходяться у відповідача і залишені йому
зі стягненням з нього компенсації за них позивачці в сумі 150 грн.,  фактично ніким із сторін не оспорюється і
тому рішення суду в цій частині не є предметом розгляду апеляційного суду.

Що
стосується позовних вимог відносно вантажного автомобіля МАЗ 5549 держномер
НОМЕР_1,  1989 року випуску,  то судом було встановлено,  що даний автомобіль був придбаний сторонами в
період шлюбу в 1997 році за спільні кошти,
а в 2001 році був відповідачем ОСОБА_1
відчужений СФГ "Рось" с
Черепашенці,  головою якого є ОСОБА_4
,  без відома і згоди позивачки.

Врахувавши
вищевказані обставини,  суд прийшов до
вірного висновку про задоволення вимог в цій частині і стягнення грошової
компенсації в розмірі 1/2 частини вартості зазначеного автомобіля з відповідача
на користь позивачки. При цьому суд правильно виходив з ринкової вартості
автомобіля МАЗ-5549 д.н. НОМЕР_1,
визначеної автотоварознавчою експертизою за № 273/274 від 17.05.2007
року,  а не з ціни цього автомобіля,  яку вказали відповідач і голова СФГ
"Рось" ОСОБА_4  - 3-я
особа,  оскільки ця ціна жодним
достовірним доказом не підтверджена,  а
представлені ними,  в останньому судовому
засіданні,  договір купівлі-продажу
автомобіля від 25.10.2001 року та акт ремонту автомобіля від 16.12.2001 року в
законному порядку не завірені (а.с.
341,  342).

Суд обгрунтовано
не взяв до уваги посилання відповідача на те,
що він з позивачкою фактично не проживали разом з 1996 року і що в
серпні 1996 року між ними відбувся розподіл майна,  в рахунок якого він сплатив позивачці 2000
доларів США,  оскільки ці доводи об'єктивними,  достовірними і переконливими доказами
відповідачем не доведені.

Стягненням
грошової компенсації з відповідача на користь позивачки - 1/2 вартості
автомобіля МАЗ,  1989 року випуску,  в сумі 7997 грн.,  права та інтереси третьої особи -СФГ
"Рось" в особі ОСОБА_4  не
порушено,  оскільки ні позивачка,  ні відповідач не ставили питання про визнання
договору купівлі-продажу недійсним і повернення будь-кому з них цього
автомобіля.

Суд
підставно відхилив доводи відповідача про пропуск позивачкою строку позовної
давності,  оскільки в таких випадках
перебіг такого строку,  відраховується як
з моменту розірвання шлюбу між сторонами,
так і з моменту коли один з них дізнався або повинен був дізнатись про
порушення своїх прав.

Таким
чином,  суд повно з'ясував обставини
справи,  ретельно перевірив доводи і
заперечення сторін,  дав належну оцінку
доказам і постановив рішення,  яке
відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Доводи
апеляційної скарги безпідставні,
необгрунтовані і висновків суду не спростовують.

Колегія
суддів вважає за необхідне лише доповнити другий абзац резолютивної частини
рішення вказівкою про залишення за відповідачем на праві власності гладильної
дошки і пилососа.

Керуючись  ст.
ст. 307,  308,  314,
315 ЦПК України,  колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Калинівського районного суду від 19 липня 2007 року залишити без зміни,  доповнивши другий абзац резолютивної частини
рішення словами: "залишити ОСОБА_1
на праві власності гладильну дошку та пилосос".

Ухвала
може бути оскаржена  в касаційному
порядку у Верховний Суд України протягом двох місяців з дня проголошення.