Справа №2-198/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

04 червня 2007
року              Борзнянський
районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого
судді                   Луговця О.А.

при
секретарі                           Чорнуха
Н.О.

з участю
прокурора                Подоприхіна М.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу за позовом прокурора
Борзнянського району в інтересах Великозагорівської сільської ради
Борзнянського району Чернігівської області до Борзнянської районної державної
адміністрації, ОСОБА_1 про визнання недійсним Державного акту на право
власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Борзнянського району звернувся до суду з позовом в інтересах
Великозагорівської сільської ради до Борзнянської райдержадміністрації, ОСОБА_1
про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку
серії ЯА №304782, посилаючись
на те, що в порушення вимог чинного законодавства на підставі розпорядження
Борзнянської райдержадміністрації в жовтні 2004 року ОСОБА_1 було видано Державний акт на право власності
на земельну ділянку площею 5,11
га, на якій розташована археологчна пам"ятка, що відноситься до земель
історико-культурного призначення, передача яких у приватну власність
заборонена.

В судовому засіданні прокурор заявлені позовні вимоги
підтримав і пояснив, що в ході перевірки дотримання вимог земельного
законодавства прокуратурою Борзнянського району було встановлено, що на
підставі розпорядження Борзнянської райдержадміністрації №383 від 18 жовтня
2004 року ОСОБА_1 було видано Державний акт на право власності на земельну
ділянку площею 5,11 га, на
якій розташована археологічна пам"ятка - курган 2-1
тис. до н.е, що відноситься до земель історико-культурного призначення, які
не можуть передаватися у приватну власність.

Представник Великозагорівської сільської ради заявлений прокурором позов
підтримав і суду пояснив, що в зв"язку з помилкою, яка трапилася при
видачі Державних актів на право власності на земельні ділянки, на яких
знаходяться археологічні пам"ятки -кургани,
сільською радою за пропозицією райвідділу земельних ресурсів громадянам, яким
було видано такі Державні акти було запропоновано виділити із земель запасу
інші земельні ділянки, на що більшість осіб погодилися, а ОСОБА_1 - категорично
заперечувала. В даний час її земельна ділянка знаходиться в оренді й використовується
для ведення сільськогосподарського виробництва.

Представник Борзнянської райдержадміністрації позовні вимоги прокурора
визнала повністю й суду пояснила, що на підставі розпорядження голови
Борзнянської райдержадміністрації від 18
жовтня 2004 року
ОСОБА_1 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею
5,11 га, на
якій розташована пам"ятка архітектури - курган, й дана земельна ділянка відноситься до земель
історико-культурного призначення. Дане порушення було допущене працівниками
землевпорядної організації, які виготовляли технічну документацію, й більш ніж 10 особам було
незаконно видано Державні акти на право власності на землю. В подальшому
більшість з вищевказаних осіб написали добровільні заяви про відмову від цих Державних
актів, у них вилучені земельні ділянки історико-культурного призначення, на
яких знаходяться археологічні пам"ятки, а взамін їм виділені рівнозначні
по величині земельні ділянки із

земель запасу Великозагорівської
сільської ради; ОСОБА_1 від даної пропозиції відмовилася.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала й пояснила, що
її вини у незаконній видачі їй Державного акту на право власності на земельну
ділянку немає, помилка була допущена фахівцями-землевпорядниками й на заміну іншою
земельною ділянкою із земель запасу сільської ради вона не згодна. В даний час
свою земельну ділянку вона здає в оренду й вона використовується для
сільськогосподарського виробництва.

Заслухавши думку прокурора., пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до слідуючого висновку.

На підставі розпорядження Борзнянської райдержадміністрації №383 від 18 жовтня 2004 року ОСОБА_1
було видано Державний акт серії ЯА №304782
на право власності на земельну ділянку площею 5,11 га для ведення
особистого селянського господарства, яка знаходиться на території
Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області.

Як вбачається з акту перевірки використання земель історико-культурного
призначення на території Борзнянського району від 02 березня 2007 року,
викопіювання з плану земельних ділянок, інформації районного відділу земельних
ресурсів на ім"я прокурора Борзнянського району, копії паспорту
пам"ятників історії та культури, на земельній ділянці, яка згідно
вказаного Державного акту належить ОСОБА_1 на праві власності, знаходиться
археологічна пам"ятка -
група курганів 2-1 тис. до
н.е., й належать до земель історико-культурного призначення.

Відповідно до ч.4 ст.84 ЗК України до земель державної власності, які не
можуть передаватися у приватну власність, належать землі під об'єктами
історико-культурного призначення.

Таким чином, оскільки на земельній ділянці ОСОБА_1, яка передана їй в
приватну власність згідно оскаржуваного Державного акту, розміщені об"єкти
історико-культурного призначення, й у добровільному порядку вирішити питання
відповідачка не бажає, то вимоги прокурора є законними, обгрунтованими і
підлягають задоволенню.

Враховуючи, що судовий спір виник з вини відповідачки ОСОБА_1, яка не
погоджувалася на його позасудове врегулювання, то й судові витрати по справі
слід покласти на неї.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8^, 158 ЗК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора
Борзнянського району задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку
серії ЯА №304782, який був
виданий ОСОБА_1, мешканці АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 316,64 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Чернігівської області через Борзнянський районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.