РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2007
г. Вовчанський районний суд Харківської області
в складі: судді - Струка І.Ф.,
при секретарі - Борщ Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.    Вовчанськ
цивільну   справу   за
позовом   ОСОБА_1   до Старицької сільської ради Вовчанського
району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок у
порядку спадкування за заповітом,

встановив:

06.08.2007
р. ОСОБА_1  /дошлюбне прізвище - ОСОБА_1/ звернулася до
суду із позовом до Старицької сільської ради Вовчанського району про визнання
права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом,  що розташований в АДРЕСА_1. На
обґрунтування вимог зазначила,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 Після її смерті залишилась спадщина у
вигляді житлового будинку,  який згідно
заповіту,  посвідченого Старицькою
сільською радою від 22 червня 1984 року,
вона заповідала позивачці. У встановлений законом строк позивач вказану
спадщину не оформила,  але фактично її
прийняла. Інших спадкоємців у померлої ОСОБА_2 немає. Тому позивач просить суд
визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок у порядку
спадкування за заповітом,  оскільки в
нотаріальній конторі їй відмовили в оформленні спадщини в зв'язку з тим,  що вона пропустила встановлений законом строк
на прийняття спадщини.

Позивач
ОСОБА_1  в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала.

Представник
відповідача Старицької сільської ради Вовчанського району Харківської області в
судове засідання не з'явився,  але
направив до суду заяву,  в якій позов
визнав і не заперечував проти визнання права власності на вказаний житловий
будинок за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Заслухавши
пояснення позивача,  дослідивши наявні
докази,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню повністю за
таких підстав.

Згідно
вимог ч. 1  ст.  534 ЦК
України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом
усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим,  що входять,
так і тим,  що не входять до кола
спадкоємців за законом.

Крім
того,  згідно вимог п. 1 ч. 1  ст.
549 ЦК України
(в редакції 1963 року) визначається,  що
спадкоємець прийняв спадщину,  якщо він
фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено
і не оспорюється сторонами,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2,  після її
смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку,  розташованого в АДРЕСА_1,  який згідно заповіту посвідченого Старицькою
сільською радою від 22 червня 1984 року,
вона заповідала позивачці ОСОБА_1
/дошлюбне прізвище ОСОБА_1/ і яка фактично вступила у володіння вказаним
спадковим майном,  що підтверджується
довідкою виконкому Старицької сільської ради (л.с.  5, 6,
11). Згідно копії свідоцтва про шлюб від 29 червня 1985 року ОСОБА_1
уклала шлюб з ОСОБА_3.  і їй присвоєно
прізвище ОСОБА_1.(л.с.  9). Крім
того,  із довідки державної нотаріальної
контори встановлено,  що після смерті
ОСОБА_2 заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило (л.с 13).

Таким
чином,  наведені докази свідчать про
те,  що є всі підстави для визнання за
позивачкою права власності на  житловий
будинок у порядку спадкування за заповітом,

що розташований
в АДРЕСА_1.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  534,  549 ЦК
України,   ст.  ст.
10, 11, 209,  212,  214,
215 ЦПК України,  суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_2,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  на житловий будинок,  що розташований в АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене через місцевий суд в апеляційний суд Харківської області
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та після цього - подачі апеляційної скарги протягом
двадцяти днів.