Справа № 2-О-189/07
РІШЕННЯ

Іменем    УКРАЇНИ

«08» травня 2007
року

Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого
- судді
Гуревського В.К.

за
секретаря                - Варнавська В.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

Заявник просить суд встановити факт, що має юридичне
значення, - встановити
факт належності ОСОБА_1, 1951
року народження, трудової книжки, виданої 15 жовтня 1966
року, посилаючись на такі обставини. Заявника ОСОБА_1 07 жовтня 1966 року було
прийнято на роботу до Одеського заводу „Поліграфмаш" учнем стругальника в
інструментальний цех. За першим місцем роботи йому видано трудову книжку, однак
при її оформленні була зроблена помилка в графі прізвище, замість необхідного
„ІНФОРМАЦІЯ_1" вказано „ІНФОРМАЦІЯ_2". В 1983 році заявник уклав шлюб
з ОСОБА_2 і після реєстрації шлюбу змінив прізвище на прізвище дружини.
Відповідний запис був зроблений у трудовій книжці. В 2007 році заявник
звернувся до Пенсійного фонду за оформленням пенсії, однак йому було
відмовлено, оскільки є помилка у написанні дошлюбного прізвища в трудовій
книжці. Заявник просить усунути порушення його права у зв'язку з необхідністю
оформлення пенсії.

Представник зацікавленої особи, Управління пенсійного фонду в Малиновському
районі м. Одеси, у судове з'явився, заперечень проти поданої заяви не надав,
залишивши вирішення справи на розгляд суду.

Вислухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із
задоволенням заяви з наступних причин.

У судовому засіданні встановлено, що згідно із трудовою книжкою, виданою 15
жовтня 1966 року, вона належить ОСОБА_1.

Втім, за свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 від 10 вересня 1956 року,
актовий запис НОМЕР_2, прізвище, ім'я, по батькові заявника зазначені
якОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

Відповідно до довідки за НОМЕР_3 від 23 листопада 2006 року, виданої
відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління
юстиції, 01 лютого 1975 року у відділі реєстрації актів цивільного стану
Київського районного управління юстиції м. Одеси зареєстровано шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, актовий запис НОМЕР_4, а 19 квітня 1983 року у Першому відділі
реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.
Одеси зареєстровано розірвання цього шлюбу, запис акта НОМЕР_5. Після
реєстрації шлюбу присвоєно прізвище „ІНФОРМАЦІЯ_4". Таким чином у вказаному
документі прізвище заявника вказане саме „ІНФОРМАЦІЯ_1".

Після укладення шлюбу та зміни прізвища на ОСОБА_1 був
зроблений відповідний запис в трудовій книжці. Відповідно до написання прізвища
в паспорті, серії НОМЕР_6, виданим 14 червня 1996 року Малиновським РВ УМВС
України в Одеській області, значиться ОСОБА_1, тобто прізвище в паспорті
збігається із зміненим прізвищем в трудовій книжці.

Таким чином, є
наявною невідповідність у написанні дошлюбного прізвища заявника у свідоцтві
про народження, свідоцтві про укладення шлюбу та трудовій книжці.

Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на
підставі їх аналізу, беручи до уваги, що на момент оформлення трудової книжки
на ім'я ОСОБА_1 була зроблена помилка, а також враховуючи, що розбіжність
стосується однієї букви прізвища, суд вважає за необхідне встановити юридичний
факт належності цій особі трудової книжки.

Оскільки неусунення судом цих недоліків позбавляє заявника можливості
належним чином оформити документи для призначення пенсії, заявник вправі
вимагати від суду захисту своїх суб'єктивних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦІЖ України у
судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім зазначених в ч.
1 ст. 256 ЦПК України, від
яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 12 постанови
Пленуму Верховного Суду України №
5 від 31.03.95 року
„Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне
значення" на підставі п. 6
ст. 273 ЦПК (п. 6 ст. 256 чинного ЦПК
України) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не
відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи
перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин,
військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу
без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту,
страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого
документа про трудовий стаж. Таким чином, судом не вбачається перешкод у
встановленні факту щодо якого просить заявник.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. ст. 10,
11, 130, 174, 213, 215, 256, 259, п. 6.
ч. 1, ч. 2 ст. 256 Цивільного
процесуального кодексу України, п. 12
постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95
року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають
юридичне значення", СУД -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, трудової книжки,
виданої 15 жовтня 1966 року Одеським
заводом „Поліграфмаш", на ім'я ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному
суду через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.