УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16
жовтня 2007 року                                                                                     м. Вінниця

Колегія суддів судової палати
у    цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого : Івашука В.А., суддів :
Ковальчука О.В., Колоса С.С., при секретарі: Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом прокурора Оратівського району в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44,
ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52,
ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60,
ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68,
ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74,

Справа № 22 - 1959    2007 р.       Категорія: 44      Головуючий у першій інстанції: Гончарук
М.М..

Суддя -
доповідач апеляційної інстанції: Іващук В.А.

2

ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78,
ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86,
ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89 до Приватного сільськогосподарського підприємства
(далі - ПСП) "Авангард" про стягнення коштів в зв'язку з невиконанням
умов договору купівлі-продажу майна, що знаходиться у спільній частковій
власності, з участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог представника
спілки співвласників майнових паїв КСП "Осична" ОСОБА_90, за апеляційною
скаргою прокурора Оратівського району на рішення Оратівського районного суду
Вінницької області від 10 липня 2007 року,

встановила:

Рішенням
Оратівського районного суду Вінницької області від 10 липня 2007 року у
задоволенні зазначеного позову відмовлено.

У апеляційній
скарзі прокурор, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права, просив рішення скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

У доводах
апеляційної скарги посилається на те, що суд у порушення норм матеріального
права застосував норму матеріального права яка не поширюється на ці
правовідносини, оскільки застосував правила ст.215 ЦК України
проігнорувавши зауваження позивачів щодо невідповідності виданих ними доручень
довіреній особі, які не відповідають вимогам ЦК України і не давши юридичної оцінки цьому факту.

Посилається на
те, що суд не застосував норм матеріального права які слід застосувати при
вирішенні справи, а саме ст. 247 ч.3, ст.236, ст.203 ч.2 ЦК України, згідно
яких довіреності осіб в інтересах яких заявлено позов, видані ними довіреній
особі ОСОБА_90 є
нікчемними. Зазначає, що ОСОБА_90
не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для вчинення правочину в
інтересах вказаних осіб. Крім цього позивачі заперечують проти угоди укладеної ОСОБА_90

Представник
відповідача заперечував доводи апеляційної скарги. Посилаючись на
необґрунтованість та безпідставність доводів апеляційної скарги, просив
апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Судом першої
інстанції встановлено, що 6 грудня 2001 року, згідно протоколу №1 установчих
зборів власників майнових паїв КСП "Нива" с.Осична, створено спілку
громадян-співвласників, затверджено Статут спілки та укладено договір про
спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у
спільній частковій власності.

Між ПСП
"Авангард" та особами, в інтересах яких прокурором заявлено позов, 1
липня 2002 року укладено договір купівлі-продажу майна, що знаходиться у
спільній частковій власності, згідно якого співвласники майна
("Продавець"), в особі їх уповноваженого ОСОБА_90, який діяв на
підставі довіреності (договору про спільне володіння, користування і
розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності , від 6 грудня
2001 року)

3

продав
ПСП "Авангард" ("Покупець") майно, перелік якого обумовлено в
додатку до цього договору.

Згідно умов
договору покупець зобов'язувався сплатити вартість майна грошима рівними
частками протягом 10 років, після закінчення першого року з моменту укладення
Договору.

За відстрочку
кінцевого платежу Покупець сплачує 10 % річних від вартості майна. Терміни
платежів наведені в додатку 3 (три) до цього Договору (том ІІ, а.с. 253).

19 березня 2007
року співвласниками майна (Продавцями), в особі їх уповноваженого ОСОБА_90, який діяв на
підставі довіреності (договору про спільне володіння, користування і
розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від
06.12.2001 року, том ІІ,
а.с. 256-258; том V,
а.с.233-235) уклали з ПСП "Авангард" с.Осична договір про
відстрочення оплати за договором купівлі-продажу майна від 1 липня 2002 року,
згідно якого терміни оплати відстрочено за другий рік після укладення Договору
купівлі-продажу (з 01.07.2003 року по 01.07.2004 року) - до 01.12.2008 року,
третій (з 01.07.2004 року по 01.07.2005 року) - до 01.12.2009 року, четвертий
(з 01.07.2005 року по 01.07.2006 року) - до 01.12.2010 року, п'ятий (з
01.07.2006 року по 01.07.2007 року) - до 01.12.2011 року. Вказаний договір є
невід'ємною частиною договору купівлі-продажу майна від 01.07.2002 року та
набрав чинності з моменту його підписання ( том III, а.с. 183; том IV, а.с.3 ).

Ухвалюючи
рішення про відмову у позові суд першої інстанції виходив із того, що Договір
між співвласниками майна та ПСП "Авангард" від 19 березня 2007 року,
згідно якого відстрочено термін платежів за договором купівлі продажу, набув
чинності. В зв'язку із цим зобов'язання Покупця по строкам оплати вартості
майна, згідно договору від 1 липня 2002 року, пролонговані, тому підстав для
задоволення заявлених позовних вимог немає. Виходив із того, що вказаний
договір від 19 березня 2007 року сторонами в не визнавався недійсним,
відповідно до ст.215 ЦК України.

Виходячи із
встановлених обставин та виходячи із вимог статей 11, 202, 526, 530, 598 ЦК України суд
першої інстанції не знайшов підстав для задоволення позову.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін
з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

По цій справі
прокурор Оратівського району звернувся із позовом, в інтересах вказаних осіб,
оскільки останні не обізнані, не мають можливості оплатити послуг адвоката і не
можуть самостійно захистити свої порушені права та реалізувати процесуальні
повноваження.

У позові
прокурор ставить питання про стягнення з ПСП "Авангард" на користь
осіб, в інтересах яких заявлено позов, коштів згідно договору купівлі-продажу
майна від 1 липня 2002 року з підстав, що за цим договором відповідачем не
виплачені гроші за куплене майно кожному з вказаних вище осіб, у строк
встановлений Договором.

4

Посилаючись на
вимоги статті 526 ЦК України щодо належного виконання умов договору, на вимоги
статті 651 цього ж Кодексу щодо правил зміни або розірвання договору, а також
вимог статті 525 ЦК України щодо недопущення односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни його умов та "вважаючи, що
відповідач порушив права осіб, в інтересах яких заявлено позов, оскільки в
односторонньому порядку від сплати вартості майна за Договором відмовився,
просив задовольнити його позовні вимоги.

На протязі
всього розгляду справи підстави або предмет позову не змінювалися.

Відповідно до вимог
ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи із
цього, розглядаючи позовні вимоги про стягнення грошей з ПСП
"Авангард", згідно його зобов'язання за договором купівлі-продажу
майна від 1 липня 2002 року, на користь осіб, в інтересах яких заявлено позов,
суд першої інстанції дійшов правильних висновків і обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову з підстав, що зобов'язання відповідача про сплату вказаних
коштів у строки, встановлені цим договором, змінені Договором від 19 березня
2007 року в частині строків оплати вартості майна.

При вирішенні
справи суд дійшов таких висновків без порушень або неправильного застосування
норм матеріального або процесуального права.

Відповідно ч.2
ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно ч.3
ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою
для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Суд першої
інстанції, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих
доказів, вірно установивши обставини справи, дійшов вірного висновку та
підставно відмовив у задоволенні позову.

Доводи
апеляційної скарги не є такими, що спростовують висновки суду і не дають
підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Не можна визнати
обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом не застосовані норми
матеріального права, які підлягали застосуванню.

Колегія суддів
знайшла обгрутованими доводи представника відповідача у письмових запереченнях
на апеляційну скаргу щодо, зокрема правових підстав Уповноваженого ОСОБА_90 представляти
інтереси співвласників майна за договорами від 6 грудня 2001 року та від 19
березня 2007 року та строку його повноважень.

Ці
правовідносини врегульовані Рекомендаціями щодо передачі майна пайового фонду
реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства у спільну
часткову власність та організації управління таким майном ( далі -
Рекомендації), які затверджені наказом Міністерства аграрної політики України
від 6 квітня 2001 року №96, у відповідності до вимог Указу Президента України
від 29 січня 2001 року №62 "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових
прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки".

Виходячи
із вказаної спеціальної норми права, зокрема із пункту 6 Рекомендацій для
врегулювання відносин між співвласниками отриманого майна укладається  договір
про   спільне   володіння,
користування   і  розпорядження

5

майном, що знаходиться у спільній частковій власності. У
вищевказаному договорі визначається особа, уповноважена від імені всіх співвласників
майна на представлення їх інтересів при укладенні в подальшому
цивільно-правових угод (договорів). Права та відповідальність Уповноваженого
визначені пунктом 7 Рекомендацій.

Згідно пункту 10
Рекомендацій Спілка громадян-співвласників на своїх загальних зборах для
оперативного управління майном обирає виконавчий орган -Комітет
громадян-співвласників та голову Комітету, приймає Статуту Спілки, де
визначають повноваження членів спілки, її керівних органів та взаємовідносини
між членами.

На ім'я Голови
Комітету (уповноваженого) кожен із співвласників має подати довіреність на
право представляти свої інтереси на право здійснення будь-яких дій щодо майна,
яке перебуває у спільній частковій власності.

Обов'язок подати
довіреність Уповноваженому лежить на кожному із співвласників.

Як вбачається із
наданих матеріалів, правові підстави Уповноваженого ОСОБА_90 представляти
інтереси співвласників майна в даних правовідносинах є обрання його, згідно
рішення установчих зборів власників майнових паїв КСП "Нива" с.Осичне
від 6 грудня 2001 року, Головою Спілки громадян-співвласників та делегування
йому повноважень представляти їх інтереси при отриманні майна від колективного
сільськогосподарського підприємства, укладенні договорів про передачу майна і
від їх імені підписати ці договора ( том IV, а.с.
13-14, 190-191).

Згідно пунктів
2.1, 2.2 Договору про спільне володіння користування і розпорядження майном що
знаходиться у спільній частковій власності (далі-Договору ) від 6 грудня 2001
року між співвласниками майна останні делегували ОСОБА_90 (Уповноваженому)
права, зокрема підписувати від імені Співвласників договора оренди,
купівлі-продажу, міни майна, яке перебуває у спільній частковій власності.
Згідно пунктів 6.1, 6.2 цього Договору він набирає чинності з моменту його
підписання Співвласниками та строк дії договору становить 10 років з моменту
набрання ним чинності (том II,
а.с.256-258; том V,
а.с.233-235 ).

Статут Спілки
громадян-співвласників «Осичнянська» зареєстровано 16 березня 2002 року (том II, а.с.259-262, том
IV, а.с.9-12).

Відповідно
пункту 22 Статуту Спілки Голова Спілки обирається зборами та має право
представляти Спілку, всіх її чи окремих членів (груп членів Спілки) в державних
органах і громадських організаціях, судах, підписувати рішення Зборів і Комітету,
засвідчувати письмові доручення уповноваженим представникам членів Спілки,
підписувати договори на передачу спільного майна та землі у користування та
інші договори, зміни та доповнення до них, документи, що стосуються діяльності
Спілки. Інші члени Спілки можуть представляти інтереси Спілки чи окремих її
членів на підставі оформленого у встановленому порядку доручення.

Вбачається, що
правова природа наділення Уповноваженого відповідними правами щодо
представлення інтересів громадян-співвласників майна витікає із договору
доручення.

Виходячи
із цього, відносини між учасниками Спілки громадян-співвласників «Осичнянська»
щодо діяльності спілки, зокрема і щодо належного виконання   повноважень
Головою   Спілки   та
правомірності   його   дій
як

6

Уповноваженого Спілки,
відповідальності останнього регулюються укладеними Договорами та Статутом.

Голова Спілки
громадян - співвласників "Осичнянська" ОСОБА_90, він же Уповноважений цієї Спілки, при укладенні Договору
від 19 березня 2007 "року діяв у відповідності до повноважень наданих
рішенням Установчих зборів власників майнових паїв КСП "Нива"
с.Осична від 6 грудня 2001 року, Договором про спільне володіння користування і
розпорядження майном що знаходиться у спільній частковій власності від 6 грудня
2001 року та Статутом Спілки
громадян-співвласників «Осичнянська».

Як вбачається із
матеріалів справи, доручення (том V, а.с.10-180) ОСОБА_90,
які видані громадянами - співвласниками (членами Спілки), видані ними на
підставі Договору про спільне володіння користування і розпорядження майном що
знаходиться у спільній частковій власності від 6 грудня 2001 року, є додатками
до вказаного Договору та оформлені у відповідності до форми і змісту
встановлених вказаними вище Рекомендаціями (Рекомендації, Додаток 2 до
Договору).

Виходячи із
положень Статуту Спілки, особи, в інтересах яких заявлено позов прокурора, не
позбавлені можливості вирішувати питання про правомірність підписання Головою
Спілки (Уповноваженим) ОСОБА_90 будь-яких угод від імені Спілки, зокрема і Договору
від 19 березня 2007 року, у відповідності до положень визначених Статутом
Спілки, оскільки рішення по таких питаннях, відповідно до пункту 17 Статуту,
приймаються на Зборах Спілки простою більшістю голосів.

Доводи
апеляційної скарги про те, що ОСОБА_90,
як уповноважена особа всіх співвласників майна і продавців за договором
купівлі-продажу, був позбавлений дієздатності (або не мав необхідного обсягу
цивільної дієздатності) не можна визнати обгрунтованими, оскільки такі
обставини в суді не досліджувалися, не встановлювалися і докази щодо цього
факту не надавались.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Рішення суду
першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального
права та скасуванню чи зміні не підлягає.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1, п.1, 308, 313, 314 ч.1 п. 1,315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Оратівського району
відхилити.

Рішення
Оратівського районного суду Вінницької області від 10 липня 2007 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двох

місяців може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду

України.