УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 серпня 2007
року                                                                                          м.
Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області в складі:

Висоцької В.І,
Олєйникової Л.С., Новодворської О.І,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом Закритого акціонерного товариства
„ПроКредитБанк" до ОСОБА_1,ОСОБА_2 ,3-я особа :ТОВ „Мондекс" про
стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Закритого
акціонерного товариства „ПроКредитБанк",3-і особи :ОСОБА_2, ТОВ
„Мондекс" про визнання недійсним договору поруки , за касаційною скаргою
представника відповідачів ОСОБА_3 на рішення Солом"янського районного суду
м.Києва від 19 жовтня 2004 року та ухвалу апеляційного суду м.Києва від 10
травня   2005 року,

встановила:

У грудні 2003 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про
стягнення 42405 грн.П коп заборгованості за кредитним договором та державне
мито.

Зазначали,що 13 жовтня 2003 року між ЗАТ „Мікрофінансовий
Банк",правонаступником якого є ЗАТ „ПроКредитБанк" ,та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договірно умовам якого остання взяла на себе зобов'язання
повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом у
встановлений договором строк,а також виконати свої зобов"язання,визначені
в договорі в повному обсязі.

В забеспечення договору кредиту 13 жовтня 2003 року між
ЗАТ „Мікрофінансовий Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір
поруки,відповідно до якого ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання відповідати по
зобов'язанням ОСОБА_2 у повному обсязі.

10 листопада 2003 року ОСОБА_2 не сплатила черговий
платіж,відповідно до графіку повернення кредиту та сплати відсотків, який є
невід"ємною частиною договору кредиту у розмірі 2836 грн.03 коп.

№ 33ц-1545кс07

Загальна заборгованість ОСОБА_2 перед кредитором складає 42405 грн.11
коп,зокрема:заборгованість по основній сумі кредиту -40676 грнЗб коп,плата за
фактичне використання кредиту- 1728 грн.75 коп,штраф за 23 дні прострочення
платежів -4669 грн.

Посилаючись на вказане.просили задовольнити позов та стягнути
заборгованість за кредитним договором солідарно з обох відповідачів.

Ухвалою суду від 25 лютого 2004 року в якості третьої особи судо залучено
ТОВ „Мондекс".

Запереруючи проти позову,ОСОБА_1 подалп зустрічний позов про визнання
недійсним договору поруки,посилаючись на те,що договір поруки від 13 жовтня
2003 року був укладений про людське око,без наміру створити юридичні наслідки,а
тому договір є мнимою угодою.

Ухвалою суду від 7 жовтня 2004 року в якості третіх осіб за зустрічним
позовом залучено ОСОБА_2 та ТОВ „Мондекс".

Ухвалою суду від 19 жовтня 2004 року відповідача ЗАТ „Мікрофінансовий
Банк" замінено на належного відповідача -ЗАТ „ПроКредитБанк".

Рішенням Солом"янського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2004 р
основний позов задоволено,в зустрічному позові відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного
товариства „ПроКредитБанк" 42405 грн. 11 коп.3аборгованості за договором
кредиту та 424,05 грн.державного мита,а всього 42829,16 грн.

Ухвалою апеляційного суду м.Києва від 10 травня 2005 року рішення
Солом"янського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2004 року змінено в
частині застосування норм матеріального права,ЦК в редакції 1963 року,в іншій
частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представника відповідачів ОСОБА_3 просить скасувати
судові рішення ,посилаючись на невідповідність висновків фактичним обставинам
справи,неправильне застосування судами норм матеріального права ,порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду рішень судів відсутні, виходячи з
наступного.

Згідно із ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення .

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_3   відхилити.

Рішення Солом"янського районного суду м.Києва від 19
жовтня 2004 року

та   ухвалу   апеляційного   суду
м.Києва      від       10
травня             2005   року,

залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.