РІВНЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТТ
РІШЕННЯ

іменем України

7 травня 2007 року                                                                                                                     м.  Рівне

Рівненський
районний суд - суддя  Коробов C.O.,  з участю позивача (відповідача) ОСОБА_1.,

її
представників  ОСОБА_4. ,  ОСОБА_5,
відповідачів (позивачів

за зустрічним
позовом)  ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. ,
їх представника ОСОБА_6,  при
секретарі судового засідання Пашковській І.О.,  розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про спростування відомостей,
що порочать честь і гідність,  про
відшкодування моральної шкоди та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Відповідачі за
зустрічними позовними вимогами заявлених вимог не визнали.

Сторона
первинного позивача неодноразово уточнювала підставу позовних вимог і кінцевою
підставою свого позову назвала оприлюднення у заявах 92-х жителів села
Дядьковичи Рівненського району Рівненської області,  направлених начальнику Рівненської районної
санепідемстанції,  начальнику
Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області та головному лікарю
Дядьковицької районної лікарні Рівненського району Рівненської області,  неправдивих відомостей наступного змісту:
"Boнa далі продовжує обзивати людей,  вступати в різні скандальні конфлікти,  писати безпідставні наклепи в різні
інстанції" (даний текст у всіх трьох заявах однаковий).

Позивачка
та її представники за первинним позовом позовні вимоги підтримали і
пояснили,  що вказана вище інформація є
неправдивою і такою,  що завдає шкоди
честі і гідності позивачки,  яка має вищу
освіту,  була депутатом сільської ради і
балотувалась на посаду сільського голови. Сторона позивача вважає,  що цими діями позивачці заподіяна моральна
шкода,  яка підлягає відшкодуванню,  а оприлюднена щодо позивачки інформація -
спростуванню.

Сторона
позивачів за зустрічним позовом позовні вимоги підтримали та позивачі
пояснили,  що постійні скарги ОСОБА_1.
заподіюють їм моральну шкоду,  оскільки
перешкоджають нормальному життю та підприємницькій діяльності.

Суд
встановив,  що сторони визнали наступні
обставини: Три заяви однакового змісту,
направлені начальнику Рівненської районної санепідемстанції,  начальнику Рівненського РВ УМВС України в
Рівненській області та головному лікарю Дядьковицької районної лікарні
Рівненського району Рівненської області,
були підписані дев'яносто двома жителями с.  Дядьковичі,
в тому числі ОСОБА_2. та ОСОБА_3.

Справа №
2-158//2007 p.                                                                                   Суддя Коробов С.О.

Свідок
ОСОБА_7 показала,  що ОСОБА_1. протягом всього часу проживання в
селі пише скарги у різні інстанції з будь-яких причин,  зупиняє всіх на вулиці і сварить,  скрізь скаржиться на жителів села.

Свідок
ОСОБА_8 показала,  що ОСОБА_1.
безпричинно облила її кислотою,  що всі
сусіди з ОСОБА_1 не говорять,  що остання
з багатьма жителями села у конфлікті.

Свідок
ОСОБА_9 показала,  що ОСОБА_1. чіпляється
до всіх людей,  писала неодноразово
звернення до різних інстанцій щодо закриття магазину у селі.

Свідок
ОСОБА_10 показав,  що ОСОБА_1. тривалий
час конфліктує з ОСОБА_2.,  що обзивала
його особисто нецензурною лайкою,  що
пропонувала в приміщенні сільської ради замість магазину зробити пункт
осіменіння корів,  відповідно закривши
продуктовий магазин.

За
даними відповідей відповідних інстанцій та організацій ОСОБА_1. зверталась з
метою організації перевірок магазину,
належного ОСОБА_2.,  до управління
зовнішньо­економічних зв'язків торгівлі та побутового обслуговування
населення,  УМВС України у Рівненській
області,  прокурора Рівненського
району,  головного управління МНС України
в Рівненській області.

Суд вважає,  що позови не підлягають задоволенню з
наступних причин.

За
положеннями ч. 1  ст.  277 ЦК України
фізична особа,  особисті немайнові права
якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації,  має право на відповідь,  а також на спростування цієї інформації.

За
положенням ч.3  ст.  277
ЦК України негативна інформація,
поширена про особу,  вважається
недостовірною,  якщо особа,  яка її поширила,  не доведе протилежного.

Свідки
та відповідачі за первинним позовом підтвердили,  що ОСОБА_1. має дійсно скандальний
характер,  і що вона постійно конфліктує
з жителями села,  нецензурно
висловлюється,  постійно звертається зі
скаргами.

Звернення
ОСОБА_1. зі скаргами як до написання 92
жителями села трьох скарг,  так і
після їх подання підтверджується рядом скарг ОСОБА_1.,  направлених: начальнику РУ ДААК ДПА України в
Рівненській області,  начальнику
управління зовнішніх економічних зв'язків торгівлі та побутового обслуговування
населення,  голові Дядьковицької
сільської ради,  голові Рівненської
районної державної адміністрації,  голові
обласної державної адміністрації,
прокурорам Рівненського району та Рівненської області,  начальнику ГУ МНС України в Рівненській області,  начальнику УМВС України в Рівненській області
(аркуші справи 16-27).

Крім
цього,  ставлячи питання про спростування
поширеної про неї інформації позивачка не формулює вимоги про визнання цієї
інформації недостовірною. Також позивачка не ставить питання про спростування
інформації у спосіб,  передбачений
законом,  а лише просить відкликати
згадані вище три звернення 92-х жителів с.  Дядьковичі,  які
містять фразу „Вона далі продовжує обзивати людей,  вступати в різні скандальні конфлікти,  писати безпідставні наклепи в різні
інстанції"'.

Отже,  посилаючись на положення  ст.  277 ЦК України,  позивачка просить зобов'язати відповідачів
спростувати подані 92-ма жителями села заяви шляхом їх відкликання. Однак,  суд не може зобов'язати двох осіб вчинити
дії,  які будуть суперечити волевиявленню
дев'яноста двох осіб громади с.  Дядьковичі.

У
зв'язку з доведеністю достовірності інформації,
поширеної про позивачку,  суд
вважає що дане поширення інформації не потягло за собою приниження честі і
гідності позивачки,  а також заподіяння
шкоди.

Щодо відмови у
задоволенні зустрічного позову,  суд
виходить з наступних мотивів:

Відповідно
до ч. 1  ст.  1 Закону України
„Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до
органів державної влади,  місцевого
самоврядування,  об'єднань громадян,  підприємств,
установ,  організацій незалежно
від форм власності,  засобів масової
інформації,  посадових осіб відповідно до
їх функціональних обов'язків із зауваженнями,
скаргами та пропозиціями,  що
стосуються їх статутної діяльності,
заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних,  політичних та особистих прав і законних
інтересів та скаргою про їх порушення.

Звернення
ОСОБА_1. не можна розглядати як заподіяння моральної шкоди позивачам за
зустрічним позовом,  тому що ці дії
вказаної особи є реалізацією її права на звернення громадян,  передбаченого законом.

За
положеннями  ст.  9
вказаного Закону забороняється переслідування громадян і членів їх сімей за
подання звернення до органів державної влади,
місцевого самоврядування,
підприємств,  установ,  організацій незалежно від форм
власності,  об'єднань громадян,  посадових осіб за критику у зверненні їх
діяльності та рішень. Ніхто не може бути примушений до подання власного чи
підписання колективного звернення або участі в акціях на підтримку звернень
інших осіб чи організацій.

На
підставі наведеного та  ст.  ст.  1,
9 Закону України «Про звернення громадян»,   ст.
277 ЦК України,  керуючись  ст.
ст.  3, 10, 11,  60, 212,
215 ЦПК України,

вирішив:

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог за її позовною заявою до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про спростування відомостей,  що
порочать честь і гідність,  про
відшкодування моральної шкоди.

Відмовити
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог за їх зустрічною позовною
заявою до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Рішення може бути оскаржене до судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області. Заява про оскарження
рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Рівненського
районного суду. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про оскарження та апеляційна
скарга мають відповідати вимогам
ст.  295 ЦПК України.