УХВАЛА

Іменем України

31
жовтня 2007 року                                                                                           м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого Федорової А.Є.,

суддів : Мизи
Л.М. ,  Процик М. В.,

при секретарі
Непомнящій О.О.,

з участю
адвоката ОСОБА_1  розглянувши у судовому засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня
2004 року за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  третя особа Відділ
громадянства та реєстрації фізичних осіб Київського РВ УМВС України в Одеській
області до ОСОБА_2 про визнання таким,
що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з
реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2004 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким,  що втратив право користування жилим
приміщенням,  і зняття його з
реєстраційного обліку. Позивачі зазначали,
що відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 понад встановлений  ст. 71 ЖК України строк без поважних причин.

Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2004 року позов задоволено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та направити справу
на новий розгляд,  мотивуючи тим,  що судом порушені норми матеріального та
процесуального права,  справу розглянуто
за його відсутності,  висновки суду не
відповідають обставинам справи .

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  доводи скарги,  колегія судців вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно
до ч.1 п.3  ст. 311 ЦПК рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо справу розглянуто за відсутності
будь-кого з осіб,  які беруть участь у
справі,  належним чином не повідомлених
про час і місце судового засідання.

Як
вбачається з матеріалів справи,  суд
розглянув справу за відсутності відповідача та третьої особи,  не повідомлених про час і місце судового
засідання у встановленому ст,   ст.  90-94 ЦПК порядку,  тобто з порушенням вимог  ст.
159,  172 ЦПК,  які діяли на час розгляду справи. Копію
позовної заяви відповідачеві не надіслано.

Головуючий
в першій ін ст. : Домусчи С. Д.                                   Справа
№ 22ц-4351/2007

Доповідач
Федорова А.Є.                                                                  Категорія
ЦП-32

Розглянувши
справу за відсутності відповідача,  суд
не з'ясував належним чином наявність обставин (фактів),  якими обґрунтовувалися позовні вимоги,  та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно
до  ст.
213 ЦПК рішення суду повинно бути законним обґрунтованим.  Суд зобов'язаний вирішити справу згідно із
законом,  виконавши вимоги цивільного
судочинства,  ухвалити рішення на основі
повно й всебічно з'ясованих обставин,  на
які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і запереченнь підтверджених
тими доказами,  які були досліджені в
судовому засіданні.

Ці вимоги закону
суд не виконав.

Задовольняючи
позов на підставі  ст.  71 ЖК України,  суд виходив з того,  що відповідач не проживає в спірній квартирі
з 1999 року.

Проте таки
висновки суду не засновані на матеріалах справи та законі.

З огляду
на положення  ст. 71 ЖК України та
роз'яснення,  надані у п.10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»,  право користування жилим приміщенням при
тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом
шести місяців або інших строків,
передбачених цією статтею.

У разі
відсутності цих осіб понад встановлені строки з поважних причин (перебування у
відрядженні,  в осіб,  які потребують догляду,  внаслідок неправомірної поведінки інших
членів сім'ї тощо),  цей строк може бути
продовжений судом.

Вимог
закону суд не взяв до уваги і належним чином не з'ясував причини відсутності
відповідача понад встановлені строки після розірвання шлюбу з позивачкою
ОСОБА_3 у 1998 р.,  та чи є підстави для визнання його
таким,  що втратив право користування
жилим приміщенням.

Таким
чином,  суд,  розглядаючи спір,  порушив норми матеріального та процесуального
права,  не встановив всіх фактичних
обставин,  які мають значення для
правильного вирішення справи,  рішення
суду не можна вважати законним та обґрунтованим,  воно підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд.

З урахуванням
викладеного,  підстави для ухвалення
нового рішення відсутні.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307 ч. 1
п.5,  311 ч.1 п.3 313,  315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2004 року скасувати,  справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня
набрання законної сили.