УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
листопада 2007 року                                                       м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого:                                                    Кукурудза
Б.І.

суддів:                                                               Горблянського
Я.Д.,  Соколовського В.М. ,

секретаря:                                                         Сем'янчук
С. Й.

з участю
адвоката:                                           ОСОБА_1

сторін:                                                               відповідачки-позивачки,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_2на
рішення Болехівського міського суду від 24 вересня 2007 року, -

встановила:

20.07.2006
року ОСОБА_2 звернувся в Болехівський міський суд з позовом до ОСОБА_3 про
визнання договору дарування від 28.09.1994 року,  згідно з яким ОСОБА_2  подарував відповідачці половину
житловогоАДРЕСА_1,  недійсним.

ОСОБА_3.
04.04.2007р. подала зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання договору дарування
від 26.08.1997р.,  за яким ОСОБА_2
отримав від батька половину житлового будинку,
недійсним.

Рішенням
Болехівського міського суду від 24 вересня 2007 року в позові ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договорів
дарування недійсними відмовлено.

Не
погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Справа №
22-ц-1332/2007р.                            Головуючий
у 1 інстанції Головенко О.С.

Категорія
13                                                      Доповідач
Кукурудз Б.І.

2

В
поданій скарзі зазначив,  що при
ухваленні рішення суд не надав належної оцінки усім доказам по справі і,  як наслідок,
дійшов до неправильних висновків,
які не відповідають обставинам справи,
та допустив порушення норм матеріального і процесуального права.

Просив
дане рішення скасувати та ухвалити нове,
яким задоволити позов у повному обсязі.

Заслухавши
доповідача,  сторони,  дослідивши наявні докази по справі,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи
оскаржуване рішення суд першої інстанції правильно встановив
правовідносини,  що виникли між
сторонами,  з'ясував дійсні обставини
справи та прийшов до вірних висновків.

Встановлено,  щоОСОБА_3,
який являється "Дарителем"
у спірних договорах,  було відомо про
їх укладення,  однак їх законність ним не
оспорювалась.

Тому
посилання апелянта на те,  що підписи у
оспорюваному ним договорі дарування виконані не ОСОБА_3. ,  а іншою особою не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні.

Договори
дарування,  які були предметом розгляду у
суді першої інстанції,  відповідають
вимогам  ст.   ст.
41,  44,  243,
244 ЦК України
(в ред. 1963р.) і
підстав для визнання їх недійсними,  не
має.

Твердження
апелянта про ненадання судом першої інстанції належної оцінки доказам по справі
спростовується наступним.

Статтями
57,  212 ЦПК України визначено,  що доказами є будь - які фактичні дані,  на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин,  що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін,  та інших
обставин,  які мають значення для
вирішення справи. Жоден документ не має для суду наперед встановленого
значення. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,  що грунтуються на повному,  всебічному,
об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як
вбачається з висновку судово - почеркознавчої експертизи,  для визначення чи виконано ОСОБА_3.  підпис у спірному договорі дарування від
28.09.1994 року,  експерту були надані
вільні зразки підпису ОСОБА_2 виконані останнім у 1962 році. Зазначене дало
суду підстави критично оцінити вказаний висновок експерта,  та у сукупності з іншими доказами по справі
ухвалити законне та обґрунтоване рішення .

Відповідно
до змісту  ст.   ст.
10, 11,  58 - 60 ЦПК України суд
слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін,  в межах заявлених вимог і на підставі
доказів,  наданих

сторонами та їх представниками. Апелянт інших
доказів,  які б дали підстави задоволити
його позовні вимоги,  не представив.

При
таких обставинах,  оцінивши та повно і
всебічно дослідивши докази по справі,
колегія суддів вважає,  що рішення
судом першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи
апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості.

Враховуючи
вищенаведене,  керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргуОСОБА_2відхилити. Рішення Болехівського міського суду від 24 вересня 2007
року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання законної
сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.