Справа № 22ц-2970   від____ 2007р.     Головуючий у І Інстанції: Уханенко С.А.
Категорія     40                                           Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
листопад «08» дня колегія суддів Судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого:
Калиновського А. Б.

Суддів:                            Кузнецова В.О., Кіктенко Л.М.

При секретарі:
Горобець К.В. Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Дніпровський машинобудівний завод» про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди.

встановила:

У вересні 2006
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ВАТ «Дніпровський машинобудівний
завод» і посилалась на те, що з 11.10.1985 року працювала у відповідача
економістом. Наказом № 264/ок від 03.08.2006 року була звільнена з роботи за п.1
ст.40 КЗпП України за скороченням штату з 22.01.2000 року .

Позивачка
вважала звільнення незаконним, оскільки воно здійснено після збігу місячного
строку з дня дачі згоди профспілковим органом, порушено порядок вивільнення
працівника з роботи і просила поновити її на роботі, стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди 21000 грн.

Рішенням
Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2007 року
в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення суду у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає
за необхідне скаргу задовільнити частково, а рішення суду скасувати з наступних
підстав.

Відмовляючи
ОСОБА_1 в задоволені позову, суд виходив з того, що звільнення проведено без
порушення законодавства, позивачці була запропонована робота, від якої вона
відмовилась

З такими висновками
суду погодитись не можна.

Так, судом
встановлено, що при звільнені ОСОБА_1 була запропонована робота сторожа та
архіваріуса.

Між тим, з
матеріалів справи вбачається, що на час звільнення позивачки, на підприємстві
були тимчасово вільні дві посади бухгалтера. Так, на час знаходження у
відпустці бухгалтера Юрченко В.В. по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х
річного віку з 08.03.03р. до 21.06.06 була прийнята на її посаду тимчасово
наказом № 627/ОК від 13.10.2003 року Войт В.В., яка була звільнена з цієї
посади з 21.06.2005 року і з цього часу і на час звільнення позивачки зазначена
посада бухгалтера була вільна (а.с. 201, 205, 209).

Крім того, на
час видання наказу про звільнення позивачки, була вільна посада бухгалтера
Молчанової Т.В., яка знаходилась у відпустці по догляду за дитиною з 02.04.03р.
до 10.02.2006 року (а.с. 202, 212) і зазначені посади позивачці не були
запропоновані.

Вирішуючи спір,
суд на це не звернув уваги.

Між тим, вказані
обставини свідчать про порушення адміністрацією підприємства порядку
вивільнення працівників, передбачені ст.49-2 КЗпГТУ.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_1 задовільнити частково, поновити її на попередньому місці роботи та
стягнути на її користь, відповідно до ст.235 КзпПУ середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 20.04.2006 року по 08.11.2007 року у розмірі
13968, 48 грн., виходячи із середнього заробітку ОСОБА_1 за останні два
календарні місяці роботи, яка складає 752, 08 грн. (а.с.45).

Згідно ст. 237-1
КЗпПУ відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя.

Встановлено, що
в результаті незаконного звільнення позивачки з роботи, вона довгий час не
працювала, була позбавлена заробітку, що призвело до моральних страждань і
вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, тому колегія
суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки у
відшкодування моральної шкоди 1500 грн.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню
судовий збір в сумі 148, 18 грн. (139, 68 грн. + 8, 50 грн.)та витрати на
інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовільнити частково.

Рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2007 року скасувати. Поновити
ОСОБА_1 на посаді економіста відділу бухгалтерського обліку ВАТ «Дніпровський
машинобудівний завод» з 20 квітня 2006 року.

Стягнути на
користь ОСОБА_1 з ВАТ «Дніпровський машинобудівний завод» середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 20.04.2006 року по 08.11.2007 року в розмірі 13968, 48
грн. та у відшкодування моральної шкоди 1500 грн.

В іншій частині
позову ОСОБА_1 відмовити. . Стягнути з ВАТ «Дніпровський машинобудівний завод»
на користь держави судовий збір в сумі 148, 18 грн. та витрати на інформаційно
- технічне забезпечення розгляду справи-30 грн.

Рішення набирає
законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.