Справа  №     2-40/07  p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

11
травня  2007 року                                                                    м.Калуш

Калуський
міськрайонний суд Івано-Франківської області

в
складі:  головуючого - судді Якиміва Р.В.

секретаря                                            Стасюка
В.М.

з участю  позивача                                        ОСОБА_1

представника
позивача                                ОСОБА_2

відповідачів                                                    ОСОБА_3

представника
відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

Представника  відповідача-виконавчого  комітету
Голинської

сільської
ради                                     Ляховича
В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_11 ОСОБА_9,ОСОБА_8, ОСОБА_10 та
виконавчого комітету Голинської сільської ради про визнання права власності на
будинок та визнання незаконним рішення виконкому Голинської сільської ради від
25.12.2003 року № 64 "Про оформлення права власності на будинок" та
свідоцтва на право власності, договору дарування будинку від 14.04.2004 р., суд,-

ВСТАНОВИВ :

Що
позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 29
жовтня 1983 року він одружився з ОСОБА_12, шлюб зареєстрували в Голинській с/р,
після одруження він перейшов проживати до дружини, яка на той час проживала з
своїми батьками в АДРЕСА_1 в господарстві колгоспного двору - баби ОСОБА_11

Господарство
ОСОБА_11 в якому вони всі проживали станом на 1983 рік було колгоспним двором
/виписка з погосподарської книги №1020/. Так як всім членам сім'ї 8 чол. було
тісно проживати, то вирішили будуватися окремо, оскільки один із членів сім'ї
ОСОБА_3  на той час працювала у

колгоспі, то
рішенням колгоспу „Росія" від 31.05.1984р. було виділено земельну ділянку
площею 0,8 га для будівництва нового будинку і рішенням виконкому Голинської
сільської ради від 13.09.1984р. за №57 „Про надання дозволу на будівництво"
схвалено рішення загальних зборів колгоспу „Росія" від 31.05.84р. про
виділення зем. ділянки площею 0,08 га. гр.ОСОБА_3 і дозволено будівництво
індивідуального житлового будинку.

З 1986
року з дружиною ОСОБА_5 почали будівництво нового будинку, оформленого на
ОСОБА_3, яке
закінчили в липні 1990 року, згідно акту прийомки в експлуатацію завершеного
будівництвом будинку.

Будову
почали окремо від господарства ОСОБА_11 і на них був відкритий окремий особовий
рахунок на їхнє господарство під №1083 з суспільною групою колгоспний двір, де
головою двору записано ОСОБА_3

Після
здачі будинку в експлуатацію з 21.07.1990 року він з дружиною та двома дітьми
ОСОБА_13, ОСОБА_7
перейшли туди проживати, де живуть по даний час, а ОСОБА_3 залишилась проживати
в господарстві ОСОБА_11, і це підтверджується записами з погосподарських книг
особових рахунків №1083, де зазначено в додаткових відомостях, що голова
господарства №1083 ОСОБА_3 проживає у господарстві під №1026 і з записів по
господарської книги особовий рахунок №1026, де записана в господарстві ОСОБА_11
ОСОБА_3, а він з
дружиною та дітьми записані, що вибули з цього господарства.

22.07.
2002 року шлюб між ним та дружиною -ОСОБА_5 було розірвано, але вони
продовжували проживати у вищевказаному будинковолодіння по даний час спільно
без поділу майна.

В 2005
році його бувша дружина ОСОБА_5 почала натякати, щоб він вибирався з їхнього
будинку, оскільки вони чужа сім'я, він ж пояснював, що будинок будували спільно
і він має право на нього і вибиратись йому нікуди, така поведінка ОСОБА_5 його
насторожила і він почав вияснювати що з документами на будинок, оскільки до
2005 року цим не цікавився, так як спору між ними не виникало про
будинковолодіння.

В
Голинській с/р довідався, що ще 25.12.2003р. ОСОБА_3 мати бувшої дружини
ОСОБА_5 подала заяву до виконкому про оформлення права власності на спірний
будинок на себе і рішенням виконкому від 25.12.2003р. №64 було дано дозвіл на
оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 в цілому та видано
свідоцтво про право власності на даний будинок тільки на ОСОБА_3, яка зразу після
його оформлення на себе подарувала його бувший дружині ОСОБА_5 договором
дарування від 14.04.2004р.

Таким
чином рішення виконавчого комітету Голинської с/Ради від 25.12.2003р. за №64 „Про
оформлення права власності на житловий будинок", яким оформлено право
власності виключно на ОСОБА_3
в цілому є незаконним, оскільки ОСОБА_3 не була  його одноосібним власником, оскільки

згідно записів
погосподарських книг за 1986-1990р.р., як видно з цих записів в їхньому
господарстві під особовим рахунком №1083 була головою колгоспного двору ОСОБА_3
із складом сім'ї в 4-ри особи, які з 1986 по 1990 роки створили своє майно
колгоспного двору - будинок, який здали в експлуатацію 21.07.90р. і продовжували
в ньому проживати та рахуватись до припинення існування колгоспного двору,
тобто до 15.04.1991р.

З 15
квітня 1991 року був введений в дію Закон України „Про власність" в якому
відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє
існування .

Станом
на 15.04.1991р. в колгоспному дворі було 5 членів і після його припинення
рівність часток всіх була однакова. З введенням Закону України „Про
власність", згідно ст.17,18 колгоспна власність будинковолодіння по
АДРЕСА_2перетворилась у спільну сумісну власність всіх 5 осіб, а не як прийнято
рішенням виконкому від 25.12.2003р. №64 „Про оформлення права власності на
житловий будинок" виключно на ОСОБА_3,
за якою визнано право власності одноосібно.

В
судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та
просять суд позов задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнали та суду пояснили,
що рішенням колгоспу „Росія" від 31.05.1984р. було виділено земельну
ділянку площею 0,8 га для будівництва нового будинку і рішенням виконкому
Голинської сільської ради від 13.09.1984р. за №57 „Про надання дозволу на
будівництво" схвалено рішення загальних зборів колгоспу „Росія" від
31.05.84р. про виділення зем. ділянки площею 0,08 га. гр.ОСОБА_3 і дозволено
будівництво індивідуального житлового будинку.

З 1986
року почала будівництво нового будинку, оформленого на ОСОБА_3, яке закінчили в
липні 1990 року, згідно акту прийомки в експлуатацію завершеного будівництвом
будинку.

25.12.2003р.
ОСОБА_3 подала заяву до виконкому про оформлення права власності на спірний
будинок на себе і рішенням виконкому від 25.12.2003р. №64 було дано дозвіл на
оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 в цілому та видано
свідоцтво про право власності на даний будинок тільки на ОСОБА_3, А згодом
подарувала його своїй доньці ОСОБА_5 договором дарування від 14.04.2004р.

Рішення
виконавчого комітету Голинської с/Ради від 25.12.2003р. за №64 „Про оформлення
права власності на житловий будинок", яким оформлено право власності на
ОСОБА_3 в цілому є
законним, оскільки ОСОБА_3 згідно записів погосподарських книг за
1986-1990р.р., була головою  колгоспного
двору та забудівником.

Крім
того вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даними позовними
вимогами. В задоволенні позову просять відмовити.

Відповідачі
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
та ОСОБА_10 позов не визнали та просять в задоволенні позову відмовити.

Представник
відповідача-виконавчого комітету Голинської сільської ради Ляхович В. в
судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 після одруження з ОСОБА_12. перейшов
жити в господарство бабусі дружини ОСОБА_11 колгоспний двір за адресою
АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1 госп. книга НОМЕР_2.

ОСОБА_3-
дочка ОСОБА_11, теща ОСОБА_1, як працівник колгоспу „Росія", згідно її
заяви за рішенням загальних зборів колгоспу „Росія", 31.05.1984 року
надано земельну ділянку під забудову. Згідно рішення виконкому Голинської
сільської ради від 13.09.1984 року гр. ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво
житлового будинку на виділеній земельній ділянці. Будівництво розпочали в
жовтні 1984 року та закінчити в жовтні 198 6 року, після чого пред"явили
житловий будинок та господарські спорпуди в експлуатацію.

Після
отримання будівельного паспорту в жовтні 1984 року, забудівник ОСОБА_3 разом із
своєю сім"єю в 1985 році розпочала будівництво житлового будинку.

В 1986
році на сім"ю Мовчій відкрито окремий господарський номер 1083 госп. книга
13. ( адреса господарства відсутня, оскільки будинок не зданий в експлуатацію
). В графі „голова сім"ї" помилково при закладці книги вписано
ОСОБА_1. Пізніше, на основі пред'явленого будівельного паспорта, дану помилку
виправлено секретарем сради Гладенькою М.В. з вказанням голови господарства
ОСОБА_3

21 липня
1990 року будинок зданий в експлуатацію забудівником ОСОБА_3 ( підстава
будівельний паспорт, завершене будівництво ).

Виконавчий
комітет прийняв рішення на основі чинного законодавства згідно заяви
забудівника ОСОБА_3 (інших заяв не було), будівельного паспорта на ім"я забудівника
ОСОБА_3 ( інших забудівниківспівбудівників немає) та акту здачі в експлуатацію
житлового будинку ОСОБА_3 від 26 липня 1990 року. Оскільки здача в експлуатацію
житлового будинку пройшла після введення Закону „Про власність в СРСР",
яким було скасовано колгоспні двори, то дане господарство ОСОБА_3, головою якого
вона являється, є її власністю. Просить у позові відмовити.

Свідок
ОСОБА_7 - батько позивача суду пояснив, що він помагав синові у будівництві
спірного будинку і знав, що забудівником являється його син.

Свідок
ОСОБА_14 суду пояснив, що він поклав стіни будинку, і позивач приймав участь і
як підсобник та йому допомагав.

СвідокОСОБА_15
в судовому засіданні пояснив, що він ліпив будинок, чистив кирницю та робив
інші роботи коло будинку, і за його працю йому платив позивач.

Свідок
ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засіданні ствердили, що їхні чоловіки
допомагили будувати будинок на прохання ОСОБА_3

Свідок
ОСОБА_18. в судовому засіданні пояснила, що вона з 07.1987 р. по 07.1991 р.
працювала Головою сільської ради і в той час ОСОБА_3 була в списку як
забудівник.

Свідок
ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердили, що помагали у будівництві
будинку і ОСОБА_3 вела будівництво.

Суд
заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ЗУ "Про власність"
з 15.04.1991 року відбулося усупільнення власності колгоспно-кооперативної у
приватну спільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці
сім'ї, є їх спільною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою
між ними (ст.17 ЗУ "Про власність").

Так
право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р.
проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. Розмір
частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб.

У
відповідності до ст.368 ЦК
України /майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором , укладеним у письмовій формі/ .

У
відповідності до ст.370 ЦК
України частки у спільній сумісній власності є рівними, а згідно ст.369 ЦК України
співвласники майна користуються ним спільно, а розпорядження майном
здійснюється за згодою всіх співвласників.

Згідно з
чинною на той часьст.126 ЦК
України (в редакції 1963 р.) працездатний член колгоспного двору втрачав
право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років не брав участі у
веденні спільного господарства двору.

Як
вбачається з рішення виконавчого комітету Голинської сільської ради від
23.12.2003р. № 64 „Про оформлення права власності на житловий будинок" по
АДРЕСА_2, ОСОБА_3 дано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок
в цілому.

Із
свідоцтва про право власності на нерухоме майно домоволодіння по АДРЕСА_2 від
06.04.2004 року, згідно рішення виконавчого комітету за № 64 від 25.12.2003
року, вбачається, що будинок належить в цілому належить ОСОБА_3, без зазначення
співвласників.

В
судовому засіданні встановлено, позивач по справі прописаний у - даному
господарстві з часу введення його в експлуатацію, що підтверджується записами в
погосподрських книжках. І спірне будинковолодіння відносилося до суспільної
групи колгоспників.

З
15.04.1991р. будинковолодіння перетворилось у спільну сумісну власність без
визначення часток  і існує по даний час,

зміна його
можлива за згодою всіх співвласників, а тому виконавчий комітет Голинської с/р
своїм рішенням від 25.12.2003р. неправомірно визначив власника будинковолодіння
тільки одну ОСОБА_3, яка
потім без згоди всіх співвласників незаконно переоформила будинковолодіння
шляхом дарування на одного із співвласників ОСОБА_5, що видно із договору
дарування від 14.04.2004р., які є незаконними, оскільки в даному випадку була
спільна сумісна власність, яка виникла з колгоспної, після 15.04.91р. з
введенням в дію Закону України „Про власність".

Суд
аналізуючи пояснення учасників процесу, вважає, що позивач у спірному
будинкуволодінні проживав та брав участь своєю працею та коштами у веденні
спільного господарства колгоспного двору, а тому не втратив частку у майні
колгоспного двору.

Таким
чином, суд вважає, що рішення виконавчого комітету Голинської сільської ради за
№ 64 від 25.12.2003 року, суперечить вимогам Закону, у ньому не вказані всі
власники будинковолодіння тому його слід скасувати та скасувати свідоцтво про
право власності та договір дарування.

Суд,
вважає, що позивачу слід поновити термін звернення до суду, поскільки в 2005
року йому стало відомо про порушене його право, а саме, коли звернувся в
Голинську с/раду.

Притягнутих
судом відповідачів слід виключити, оскільки вони не входили у дане господарство.

Таким
чином позов слід задовольнити та визнати право спільної сумісної власності на
домоволодіння по АДРЕСА_2 за ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Визнати
нечинним рішення виконавчого комітету Голинської сільської ради від
23.12.2003р. № 64 „Про оформлення права власності на житловий будинок" по
АДРЕСА_2.

Скасувати
свідоцтво про право власності на нерухоме майно домоволодіння по АДРЕСА_2 від
06.04.2004 року.

Скасувати
договір дарування посвідченого 14.04.2004 року державним нотаріусом Калуської
районної державної нотаріальної контори.

На
підставі викладеного, керуючись ст.126 ЦК
України (в редакції 1963 р.),
ст.368, 393, 267, ЦК України,
Законом України "Про власність" ст. 212-215 Цивільного процесуального
Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1
термін звернення до суду.

Позов
задоволити.

Визнати
право спільної сумісної власності на домоволодіння: житловий будинок, А, 91,5
кв.м.; криниця,1; ворота,2, 6,0 кв.м.; огорожа,3,17,8 кв.м. по АДРЕСА_2   за

ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Визнати
нечинним рішення виконавчого комітету Голинської сільської ради від
23.12.2003р. № 64 „Про оформлення права власності на житловий будинок" по
АДРЕСА_2.

Скасувати
свідоцтво про право власності на нерухоме майно домоволодіння: житловий
будинок, А, 91,5 кв.м.; криниця,1; ворота,2, 6,0 кв.м.; огорожа,3,17,8 кв.м. по
АДРЕСА_2 від 06.04.2004 року.

Скасувати
договір дарування посвідченого 14.04.2004 року державним нотаріусом Калуської
районної державної нотаріальної контори.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. В разі подачі
заяви то апеляційне оскарження або апеляційна скарга не була подана у строк
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Калуський міськрайонний суд.