Справа №2-344 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня
2007 року Березівський районний суд Одеської області

у складі
головуючого судді - Кононенко Н.А.

при
секретарі - Музиці О.Ф. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в місті Березівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про відібрання
малолітньої дитини та повернення її тому,

3 ким
проживала

ВСТАНОВИВ:

Посилаючись
на те, що відповідачка у листопаді 2006 року самочинно без його згоди змінила
місце проживання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3, позивач звернувся з цим позовом.

Відповідачка
позов не визнала і пояснила, що з позивачем дитина проживала тимчасово. На
даний час вона бажає, щоб діти проживали разом з нею, тому в листопаді 2006
року забрала ОСОБА_3 в м.Одесу,
де зараз вони проживають разом, та має намір забрати ще одного свого сина, який
мешкає в її матері.

Заслухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню.

З липня
2002 року по квітень 2003 року позивач та відповідачка проживали однією
сім"єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року (а.с.12). Батьком ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про
встановлення батьківства вказаний позивач (а.с. 11).

У квітні
2003 року сторони припинили спільне проживання, а син залишилися проживати з
відповідачкою та її матір"ю. За цей час відповідачка вихованням сина не
займалася, зловживала спиртними напоями.

У
вересні 2003 року сторони досягли згоди про те, що їхній малолітній син буде
проживати разом з позивачем в с.Жовтнівка Березівського району, де він мешкав
до листопада 2006 року.

В листопаді 2006 року відповідачка самочинно без згоди на
те позивача забрала дитину в м.Одесу.

Відповідно
до ч. 1 ст. 162 СК України якщо один із батьків або інша особа самочинно, без
згоди другого із батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення
суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, в тому числі
способом викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно
постановити рішення про відібрання дитини та повернення її тому, з ким вона
проживала.

Оскільки
сторони за взаємною згодою визначили місце проживання своєї малолітньої дитини,
то вона проживала з позивачем на законній підставі. Відповідачка ж самочинно
змінила місце проживання сина.

Відповідно
до ч.2 ст. 162 СК України дитина не може бути повернута лише тоді, коли
залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для
її життя і здоров"я.

Суд
вважає, що залишення ОСОБА_3
за попереднім місцем проживання не буде суперечити інтересам дитини, не буде
створювати

небезпеку для
його життя та здоров"я, оскільки позивач проживає разом зі своєю дружиною
та сином ОСОБА_3 у двохкімнатній квартирі, що підтверджується актом обстеження
житлово-побутових умов (а.с.15), має підсобне господарство, позивач перебуває у
частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною (а.с.9), характеризується
позитивно (а.с.6), його дружина працює вчителем Жовтнівської ЗОШ 1 (а.с.7),
позитивно характеризується за місцем роботи (а.с.5), отримує доходи (а.с.16).

За таких
обставин суд вважає, що повернення дитини за попереднім місцем її проживання
буде відповідати її інтересам.

Керуючись
ст. 10,11,209, 212, 214,215 ЦПК України, ст. 162 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Відібрати
у ОСОБА_2сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, та повернути його ОСОБА_1.

Рішення
підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржено до апеляційного суду
Одеської області через Березівський районний суд Одеської області шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення та
апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.