АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
жовтня 2007 року                                                                                        м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської

області в складі:

Журавльова
О.Г.,  Оверіної О.В.,  Мартинової К.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.  Одесі справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20
вересня 2005 року та на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24
листопада 2005 року,  за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  3-тя особа приватний нотаріус ОСОБА_4 про
визнання угоди недійсною,

встановила:

У
листопаді 2004 року ОСОБА_1,  ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3,
3-тя особа приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання угоди недійсною.

В
обґрунтування позову зазначали,  що в
2003 році уклали з відповідачем договір купівлі-продажу,  відповідно до якого в його власність перейшла
квартира АДРЕСА_1,  яка належала
позивачам.  Таким чином було забезпечено
виконання цивільно-правової угоди,  а
саме договору позики,  відповідно до
якого позивачи отримали від відповідача гроші в сумі 16100 грн. на строк один
рік. Вказали,  що договір позики був
укладений в усній формі,  та згідно із
домовленістю,  після повернення грошей
сторони повинні були укласти іншу угоду купівлі-продажу,  відповідно до якої права власності знову
перейде до позивачів. Після здійснення фіктивної угоди відповідач в
односторонньому порядку змінив строк повернення позики з року на півроку
18.06.2004 року вони повідомили відповідача про можливість передати йому суму
боргу з відсотками (22000 грн.) Але відповідач порушив домовленість,  відмовився від грошей та повернення квартири
у власність позивачів. Посилаючись на зазначене рішення просили свої вимоги
задовольнити,  визнати угоду
купівлі-продажу квартири посвідчену нотаріусом 08.08.2003 року недійсною.

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 вересня 2005 року у
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 га ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада 2005 року рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Головуючий
у першої інстанції Панченко О.М.                           Справа
№ 33ц-1209/2007

Доповідач
Журавльов О.Г.                                                            Категорія
ЦП-

В
касаційній скарзі ОСОБА_1,  ОСОБА_2
просять скасувати рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області
від 20 вересня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24
листопада 2005 року та направити справу до суду першої інстанції на. новий
розгляд в іншому составі,  посилаючись на
порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги колегія суддів

вважає,  що касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2 районний суд виходив з того,
що 08.08.2003 року між позивачами ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було
укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Квартиру було продано за
22000 грн.,  вартість квартири згідно до
висновку БТІ складала 16100 грн. Вказаний договір посвідчено приватним
нотаріусом м.  Бердянська. Згідно п.4
даного договору продавці отримали гроші від покупця повністю до підписання
договору. 15.08.2003 року позивачи в частині виконання договору знялися з
реєстрацією АДРЕСА_1.

Апеляційний суд
погодився з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Доводи
скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку,  що апеляційним судом при розгляді справи
допущенні порушення норм матеріального чи процесуального права,  які передбачені  ст.
ст.  338-341 ЦПК України,  як підстави для скасування рішень.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановити або (та)
вважати доведеними обставинами,  що не
були встановлені в рішенні суду,  чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  335,
336,  345 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 вересня 2005 року
та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.