Справа № 22-3075/2007 р.                         Головуючий у 1-й інстанції: Пустовіт З.П.
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16жовтня 2007р.                                                                                                    м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області

у складі:

Головуючого:    Приймака В.О.

Суддів:                     Мануйлова Ю.С.

Подліянової
Г.С. При секретарі:
Батарейній О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 22 березня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання жилого будинку
сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину будинку, -

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2007
року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з відповідачем по справі з 17 квітня 1955
року одружені. 22 травня 1963 року на ім'я відповідача
було надано земельну ділянку для особистого житлового будівництва по
АДРЕСА_1(нині №7) площею 400 кв.м. Згідно акту № 108 від 7 червня 1963 року
була проведена відбивка меж та передача ділянки в
натурі для особистого будівництва. 20 жовтня 1963 року був підписаний договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки
для будівництва житлового будинку на праві особистої власності
між відділом комунального господарства виконкому Бердянської міської ради та ОСОБА_2, реєстровий номер 8083. Рішенням виконкому міськради депутатів трудящих від 20 вересня
1967 року № 428"був затверджений акт про закінчення
будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння. Договір про
надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого
будинку на праві особистої власності по АДРЕСА_1 був зареєстрований в
Бердянському міжміському бюро технічної інвентаризації 25 листопада 1967 року
за реєстровим номером 7908, що підтверджується реєстраційним
посвідченням.

Зважаючи на
те, що всі документи оформлені на чоловіка - ОСОБА_2, який постійно її принижує, вона вимушена звернутися до суду із
вказаним позовом.

Рішенням Бердянського районного суду Запорізької області від 22 березня
2007 року

позов задоволено.

Жилий будинок
АДРЕСА_2 визнано спільною власністю подружжя.

Визнано за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_2, яка складається з кімнати
№ 3 площею 6,8 кв.м., кімнати № 4 площею 8,0 кв.м., кухні № 2 площею5,4 кв.м.,
коридору № 1 площею 4,5 кв.м., альтанки літ»Е» площею 5,8 кв.м., вбиральні
літ»Л.».

2

ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій пославшись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення
норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і
передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вислухавши
доповідача, дослідивши обставини справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.5
ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками о розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення
суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У
відповідності до п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у
межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у
разі неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть
участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і
місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки,
які судом визнано поважними.

Згідно ч. 4
ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину нявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину
неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній
даних чи доказів.

Як вбачається з матеріалів справи
(а.с. 26-29) ОСОБА_2 участі у судовому засіданні, де було ухвалено рішення суду,
не приймав. Суд, розглянувши справу у відсутності
відповідача, послався на те, що відповідач не з'явився до суду, у своїй заяві, посвідченій 15 лютого 2007 року головою вуличного
комітету № 18 Нетикша, позовні вимоги визнав повністю, просив суд
розглянути справу за його відсутності.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що за станом здоров'я не мав можливості бути присутнім у судовому засіданні, що відбулося 22 березня
2007 p., і направив на адресу суду заяву про відкладення
слухання справи, до якої додав медичну довідку. -

Також послався на те, що позивачка
та її представник ввели суд в оману, надавши підроблену від його імені заяву з його підписом про згоду з позовом і
розгляд справи у його відсутності.

Ці твердження апелянта
підтверджуються матеріалами справи.

В матеріалах
справи (а.с.25) знаходиться заява на ім'я суду від імені ОСОБА_2 від 15 лютого 2007 року, завірена головою вуличного комітету
№ 18 про розгляд справи у його відсутності, що він з
позовними вимогами погодився у повному розмірі, заперечень немає.

З додатково наданих матеріалів та пояснень відповідача вбачається, що він
та його син

зверталися до органів прокуратури з заявою про порушення кримінальної
справи за

фактом підробки його заяви, написаної від його імені 15 лютого 2007р., та
підпису на ній,

і що до цього часу кримінальна справа не вирішена по суті.

З матеріалів
справи (а. с. 26-29) вбачається, що справа була розглянута у судовому засіданні
з ухваленням рішення 22 березня 2007 р.

В матеріалах справи (а. с. 23,24)
знаходиться заява ОСОБА_2 від 21 березня 2007 р. з
проханням відкласти розгляд справи за станом здоров'я з доданою до неї медичною довідкою, завіреною дільничним терапевтом та
особистою печаткою лікаря, про стан здоров'я відповідача, який
перешкоджає його присутності у судовому засіданні, призначеному на
22 березня 2007 р.

Вважаючи
можливим розглянути справу по суті у відсутності відповідача, суд не прийняв до
уваги вказану заяву відповідача та довідку про стан його здоров'я, пославшись на
сумніви у її достовірності.

При цьому послався на те. що підпис
на заяві ОСОБА_2 ніким не посвідчений і за неможливості вільно пересуватися за межами будинку згідно долученої
медичної довідки, заява не могла бути подана ним особисто до канцелярії
суду.

Висновок суду в цій частині не є
переконливим.

3

З пояснень
відповідача вбачається, що заяву і медичну довідку до канцелярії суду напередодні
судового засідання передав його син.

Крім того, суд, не маючи сумнівів у
достовірності медичної довідки про стан здоров'я відповідача, який перешкоджає
останньому особисто з'явитися до суду, яка свідчить про поважність причини
неявки ОСОБА_2 у суд, не відклав слухання відповідно до вимог ст.169 ЦПК
України.

Крім того, у відповідності до ч.4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

З додатково наданих апелянтом
матеріалів справи вбачається, що згідно нотаріально посвідченого договору
дарування від 22 вересня 2006 року ОСОБА_2 подарував своєму сину ОСОБА_3 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_2.

З апеляційної скарги та пояснень представника відповідача
у апеляційному суді вбачається, що про вказаний договір дарування, за яким
ОСОБА_3 став власником 1/2 частки спірного будинку, позивачка знала і в заяві,
поданій на ім'я нотаріуса, не заперечувала
проти дарування вказаної частки домоволодіння, яка є приватною сумісною власністю
подружжя.

Оскільки позов про по поділ майна подружжя був поданий
ОСОБА_4 після укладення вказаного договору дарування і на момент розгляду
справи у суді за ним рахувалось право
власності на 1/2 частку спірного домоволодіння, то саме ця частка, як спільна
сумісна власність і підлягала розділу між подружжям.

З додатково наданого в апеляційному
суді повідомлення Бердянського комунального підприємства з
технічної інвентаризації від 9 жовтня 2007 p., завіреного
печаткою, убачається, що станом на 1 листопада 2006 р. домоволодіння АДРЕСА_3
було зареєстровано за : 1/2 ч. - ОСОБА_2; 1/2 ч. -ОСОБА_3

Тим самим
ОСОБА_2 вважає, що рішенням суду порушені майнові права його сина,
який не був залучений до участі у справі.

Зважаючи на вищевикладене, судова
колегія вважає, що рішення суду не може бути визнано
законним і обгрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з направленням справи на
новий розгляд в суд першої інстанції.

Керуючись
ст.ст.307,311, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:                                       ,

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 березня 2007 року у цій справі скасувати і справу повернути на
новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
проте, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців шляхом
подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України