Справа №2-4807
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 січня 2007
року                                                                         Радивилівський
районний суд

Рівненської
області

В складі:

Головуючої
судді: Прачук Л.І.

При секретарі:
Дубнік О.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Радивилів справу за позовом ОСОБА_1 до Пустоіванівської сільської
ради та ОСОБА_2ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове
нерухоме майно та зустрічний позов ОСОБА_1 і ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання
права власності на спадкове нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 пред'явила в суді позов до Пустоіванівської сільської ради та
ОСОБА_2ОСОБА_3, і ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на спадкове
нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1В
обґрунтування позову посилається на те, що даний будинок є спільною сумісною
власністю її і її чоловіка ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Чоловік в
погосподарських книгах сільської ради записаний власником будинковолодіння але
належним чином не оформив право власності на жилий будинок. Будинок вона з
чоловіком розпочали будувати в період зареєстрованого шлюбу і завершили
будівництво в 1975 році.

ОСОБА_1 і ОСОБА_5 пред'явили зустрічний позов до ОСОБА_6 про те, що вони
також є спадкоємцями першої черги як діти померлого. Вони фактично прийняли
спадщину після смерті батька - проживали з ним в спадковому жилому будинку на
день смерті батька - і не відмовилися від спадщини в 6-місячний термін. Вони
визнають, що будинковолодіння є спільною сумісною власністю їх батьків: ОСОБА_7
і ОСОБА_1. Не заперечують проти визнання за матір'ю її частини у спільній
сумісній власності майна подружжя. Просять визнати право на 14 домоволодіння.

Представник Пустоіванівської сільської Ради на виклик суду не з'явився.
Сільський голова надіслав лист про визнання позову ОСОБА_1 і про розгляд справи
у відсутності їх представника. Лист НОМЕР_1 від «ІНФОРМАЦІЯ_2» року.

ОСОБА_2 в
попередньому судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази суд знаходить позов ОСОБА_1
та зустрічні позови ОСОБА_1 і ОСОБА_5 частково підставними.

ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На момент смерті він був власником будинковолодіння в
АДРЕСА_1. Дане доводиться показами сторін та довідкою Пустоіванівської
сільської ради «НОМЕР2» від «ІНФОРМАЦІЯ_2» року, виданої на підставі запису в
погосподарській книзі

«Н0МЕР_3»,
особовий рахунок НОМЕР_4. З цієї ж довідки вбачається, що житловий будинок 1975
року будівництва.

Шлюб позивачки і ОСОБА_7 був зареєстрований «ІНФОРМАЦІЯЗ»
року. Спадковий будинок набутий подружжям в період зареєстрованого шлюбу, а
отже є їх спільною сумісною власністю. Частки подружжя в спільній сумісній
власності є рівні, а отже спадкове майно складається з 12 будинковолодіння,
яка належала померлому. Інша 12 частина будинку належить позивачці на праві
власності, як частка у спільній власності подружжя.

Позивачка, як дружина, а відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4, як діти померлого є
спадкоємцями першої черги по закону.

Вони всі троє своєчасно прийняли спадщину в силу ст.1268 ЦК України-проживали разом з померлим
в спадковому жилому будинку на момент смерті ОСОБА_7. Дане також доводиться
довідкою Пустоіванівської сільської ради «НОМЕР_5» від «ІНФОРМАЦІЯ_4» року.

Родинні стосунки: батько-діти перевірено по свід. про народження НОМЕР_6 та
НОМЕР_7

Наявність заповіту, складеного померлим, та інших спадкоємців, які
своєчасно прийняли спадщину не встановлено.

Таким чином ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 мають право на майно померлого
ОСОБА_7 в рівних долях кожний. Крім того позивач ОСОБА_1 має право на 12
спільного майна подружжя як переживша дружина.

Керуючись ст.ст. 182, 328, 1261,1268 ЦК
України, ст.ст.60-63,70 СК України, ст.ст.10,11,62,202,212,213 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 23 (дві третіх) будинковолодіння
вАДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право
власності на 16 будинковолодіння в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 16 будинковолодіння в АДРЕСА_1.

Дане будинковолодіння належало ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через
Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги
або заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в 20-денний строк
апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги або
заяви про апеляційне оскарження рішення набирає законної сили по закінченню
цього строку, а при поданні заяви про апеляційне оскарження але не поданні в
20-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню
цього строку.