Справа № 22-ц-1610 /2007     Головуючий у першій
інстанції -ГНИП O.I.
Категорія - цивільна                                                              Доповідач - ШАРАПОВА О.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007                                                                                                          місто Чернігів

року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ і
у складі:

Головуючого-судді:      ІВАНЕНКО Л.В.

Судів:                            ШАРАПОВОЇ О.Л., СТРАШНОГО М.М.,

при секретарі:      СЕТЧЕНКО Н.М.

За участю:                     ОСОБА_2, ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 07
вересня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної
шкоди 528 грн. 35 коп. та у відшкодування моральної шкоди 4000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Семенівського районного
суду від 06 липня 2007 року ОСОБА_1звільнений від
кримінальної відповідальності , передбаченої ч. 2 ст. 125 КК
України, внаслідок акту амністії. Потерпілим від даного злочину є він. В зв"язку з отримання тілесних ушкоджень він
перебував на стаціонарному лікуванні в
Погорєльській дільничній лікарні Семенівської ЦРЛ та витратив
на лікування 528 грн. 35 коп. Заподіянням тілесних ушкоджень, йому були спричинені моральні страждання, які він оцінює в
4000 грн.

Рішенням
Семенівського районного суду від 07 вересня 2007 року позовні вимоги були задоволені частково. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто у відшкодування матеріальної шкоди 528
грн. 35 коп та у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить оскаржуване рішення
скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що
постановою Семенівського районного суду від 06
липня 2007 року він був звільнений від кримінальної
відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, внаслідок акту амністії. Не погоджуючись з даною постановою, він
подав апеляційну скаргу, яка на даний час по суті не розглянута. Суд
першої інстанції в порушення вимог ст. 201
ЦПК України не зупинив провадження у даній справі

2

до розгляду
по суті кримінальної справи. Суд постановив рішення на підстав показів свідків, які є зацікавленими особами, бо
являються родичами та друзями позивача. Крім того, при
визначенні розміру моральної шкоди суд не врахував його
стан здоров"я.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи скарги та матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково
виходячи з наступного.

По справі встановлено, що згідно з постановою Семенівського районного суду від 06 липня 2007 року ОСОБА_1був звільнений від
кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2
ст. 125 КК України, внаслідок акту амністії. Органами досудового слідства ОСОБА_1обвинувачувався в тому, що 21 січня 2007 року спричинив ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження. Ухвалою апеляційного
суду Чернігівської області від 08.11.07 року постанова Семенівського районного суду від 06.07.07 року скасована, а справа
направлена прокурору Семенівського району для проведення додаткового
розслідування.

Відповідно до ч.
7 ст. 8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини ( аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних засад законодавства ( аналогія
права).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо спір між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав
розглядається в іншому суді.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того,
що ОСОБА_1заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_2 і вказані обставини підтверджується показами свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, в зв"язку із заподіянням тілесних ушкоджень позивач
перебував на стаціонарному лікуванні та за власні кошти придбав ліки на суму
528 грн., а також останньому були спричинені
моральні страждання.

Проте з таким висновком суду не може погодитись апеляційний суд виходячи
з наступного.

Як вбачається із
матеріалів справи ухвалою апеляційного суду Чернігівської
області від 08.11.07 року постанова Семенівського районного суду від 06.07.07 року скасована, а справа
направлена прокурору Семенівського району для проведення додаткового
розслідування.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що в зв"язку з розслідуванням кримінальної справи, спричинення
тілесних ушкоджень позивачу має бути підтверджено не
показами свідків, а судовим рішенням в кримінальній справі, яке буде мати
преюдиціальне значення для розгляду даної цивільної справи. Крім того, позивачем в ході розгляду справи не надано належних доказів, які б підтверджували найменування та
кількість медичних препаратів, які за період лікування
призначалися та були придбані ним за власні кошти.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди є передчасними, не
підтверджуються належними доказами, а рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального права.

3

Виходячи із вищевикладеного та положень ст. ст. 8, 207 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню із залишенням позовних вимог
ОСОБА_2 без розгляду, що не перешкоджає позивачу
повторно звернутися з вказаним позовом після набрання чинності судового
рішення у кримінальній справі.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 307, 310,313,314,315,317 ЦПК України апеляційний
суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну    скаргу ОСОБА_1

задовольнити частково.

Рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 07 вересня
2007 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.