Справа №2-196
РІШЕННЯ

іменем
України

03 липня 2007 року   Олександрівський
районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Кулікова В.В.

при секретарі  - Пліскачовій Н.В.,

за участю представника позивача - Кононець Н.В.

за участю відповідача - ОСОБА_1,

за участю представника відповідача за угодою, адвоката - ОСОБА_2

за участю представника третьої особи, домоправителя Олександрівського ЖКП -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Олександрівського
районного суду Донецької області цивільну справу за позовом Обласного
комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго" в особі Виробничої
одиниці „Дружківкатепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
надану теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго" звернулось з
позовною заявою до ОСОБА_1, в якій просить стягнути з відповідача на користь
ОКП „Донецьктеплокомуненерго" ВО „Дружківкатепломережа" заборгованість по
оплаті за опалення та гаряче водопостачання в сумі 1230 грн.82 коп, яка виникла
станом на 01.05.2007 року.

Позивач в позовній заяві вказав, що відповідач мешкає в квартирі №1 будинку
АДРЕСА_1; користується послугами з центрального теплопостачання та опалення,
яку виробляє позивач і яка поставляється до помешкання відповідача через ЖЕК
№13 . Але, в порушення норм чинного законодавства, якими врегульовані питання
надання комунальних послуг з теплопостачання, протягом опалювальних періодів
2004-2007 років відповідач не сплачував за надані послуги, в результаті чого,
станом на 01.05.2007 року виникла заборгованість останнього перед позивачем в
сумі 1230грн.82коп.

В судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги та
запропонувала стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за теплову
енергію в сумі 123 0 рн. 82коп.

Відповідач з позовними вимогами позивача не погодилась в повному обсязі,
при цьому заперечувала проти доводів позовної заяви з причин незаконності та
необґрунтованості вимог позивача. Свої заперечення проти позову обґрунтовує
відсутністю достатніх правових підстав у позивача вимагати від неї погашення
заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Відповідач зазначила, що
правовідносини між нею, як споживачем комунальних послуг і позивачем, як
виробником таких послуг, належним чином врегульовані не були. Таким чином,
відповідачка вважає, що позивачем по справі були порушені норми чинного
законодавства в частині невиконання обов'язку щодо укладання договору про умови
надання житлово-комунальних послуг з нею, як із споживачем комунальних послуг.
Крім того відповідач зазначила, що фактично позивач протягом спірного періоду
не виконував обов'язок по наданню їй житлово-комунальних послуг з
централізованого теплопостачання відповідно до стандартів, нормативів, норм і
правил, що змусило її ще в жовтні місяці 2005 року відмовитись від неякісних
послуг, надаваних позивачем, про що вона письмово повідомила позивача та
виконала його умови, в тому числі - в частині повної сплати заборгованості за
послуги з центрального теплопостачання станом на листопад 2005 року. Відповідач
вважає, що за результатами розгляду її письмової заяви про відмову від послуг
позивача, керуючись своїм монопольним становищем на ринку комунальних послуг з
центрального опалення, позивач безпідставно утримався від активних дій по
відключення її помешкання від системи центрального опалення, а продовжував
нараховувати їй плату за, нібито, надані послуги. Посилаючись на норми чинного
законодавства, відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позову в
повному обсязі.

В судовому засідання доводи відповідача проти заявленого до неї позову були
підтримані нею особисто та її представником.

2

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору, виступає на стороні відповідача та має статус Виконавця комунальних
послуг в спірних правовідносинах - домоправитель Олександрівського ЖКП,
зазначила, що порядок надання комунальних послуг з центрального опалення
врегульовано договором про умови надання послуг з центрального опалення та
постачання гарячої води за №15, укладеним 26.12.2005 року між позивачем та ЖКП.
Що стосується виконання обов'язку, покладеного законодавцем на Виконавця щодо
врегулювання правовідносин безпосередньо із споживачами таких послуг, то
відповідний договір не було укладено з відповідачем з причин її відмови від
підписання договору. При цьому представником третьої особи не було наведено
доказів вчинення належної пропозиції (акцепту), спрямованої до відповідача щодо
укладання договору. Крім того, представником третьої особи зазначено, що фактично
надавані послуги з центрального опалення до помешкання відповідача жодним чином
не обліковувалися технічними засобами. Представник третьої особи також
підтвердила, що протягом 2004-2007 років під час опалювальних сезонів мали
місце нарікання з боку споживачів, в тому числі і відповідача по справі на
якісні та кількісні показники надаваних позивачем послуг з теплопостачання.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача та третьої особи,
розглянувшиматеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України „Про житлово-комунальні послуги"
законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на
Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі
цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових
актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.Згідно з
положеннями ч.1 ст.19 вищевказаного Закону відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних
засадах. При цьому, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є:
власник, споживач, виконавець, виробник (ч.2 ст.19 Закону). Відповідно до п.1
ч.2 ст. 22 Закону позивач зобов'язаний укласти договір з виконавцем
(споживачем) про умови надання житлово-комунальних послуг. Крім того, згідно
п.3 ч.2 ст.21 Закону аналогічний обов'язок законодавець покладає і на Виконавця
комунальних послуг (ЖКП), який зобов'язаний підготувати та укласти із
споживачем договір нанадання житлово-комунальних послуг з визначенням
відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір вважається
укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо всіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, які визначені
законом як суттєві або є необхідними для певних договорів. У розділі VI Закону України „Про житлово-комунальні
послуги" „Порядок укладання договорів у сфері житлово-комунальних
послуг", в статті 26 „Істотні умови договору між виконавцем/виробником та
споживачем" наведено перелік істотних умов договору на надання
житлово-комунальних послуг. Договір на надання житлово-комунальних послуг
набирає чинності з моменту його укладення. (ч.ч.2,3 ст.26 Закону).

Згідно абз.2 ч.1 розділу VIII „Прикінцеві
положення" Закону, договори про надання житлово-комунальних послуг,
укладені до набрання чинності Законом, мають бути приведені у відповідність із
ним до 1 січня 2006 року. Договори, що не приведені у відповідність із цим
Законом у зазначений строк, втрачають чинність.

Позивачем не наведено жодного доказу існування договірних відносин
безпосередньо з відповідачем по справі, які, відповідно до норм чинного
законодавства є виключною підставою для виникнення у відповідача цивільного
обов'язку, який законодавець покладає на неї, як на суб'єкта цивільно-правових
відносин в сфері надання житлово-комунальних послуг.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до п.п. 24, 25 „Правил надання
послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення",
затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року,
споживач житлово-комунальних послуг може відмовитися від отримання послуг з
централізованого опалення та постачання гарячої води, що, суд вважає, і було
зроблено відповідачем в жовтні 2005 року.

Судом також встановлено, що дійсно, протягом опалювальних сезонів 2004-2007
років в с.м.т. Олександрівна позивачем надавались житлово-комунальні послуги з
централізованого теплопостачання, які не відповідали встановленим нормам та
правилам. На підтвердження факту надання відповідачу неякісних послуг з
центрального опалення її помешкання, які не відповідають стандартам,
нормативам, нормам та правилам, говорять положення службової переписки позивача з місцевою  СЕС (лист
№922/04 від 27.10.2006р.), в якому позивач зазначає,

3

що
протягом опалювального сезону 2006-2007 років якість послуг з централізованого
теплопостачання в с.м.т. Олександрівна не відповідала вимогам „Правил надання
послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення",
затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року. Аналіз положень особового
рахунку відповідача також свідчить про систематичні перерахунки нарахувань
поточних платежів за послуги централізованого теплопостачання протягом
опалювальних сезонів 2004-2007 років в сторону зменшення з причин недотримання
позивачем температурного режиму, що також не може залишитися поза увагою суду і
приймається в якості доказу на користь відповідача.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що у позивача немає законних
підстав для вимоги до відповідача про сплату заборгованості за надану теплову
енергію.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 11, 638 Цивільного кодексу
України; статтями 4, 19, 21, 22, 26; абз.2 ч.1 розділу VIII
„Прикінцеві положення" Закону України „Про
житлово-комунальні послуги"; п.п.8, 24, 25, 32 „Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення
та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року; статтями 3,15,
60,88,212,213,214,215  Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити Обласному комунальному підприємству ."Донецьктеплокомуненерго", в особі Виробничої одиниці
„Дружівкатепломережа", в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за надану теплову енергію в сумі 1230 грн.82 коп., в повному обсязі.

В зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, прийняти
судові витрати на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження у апеляційний
суд Донецької області через Олександрівський районний суд протягом десяти днів
з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга може бути подана у тому ж
порядку протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.