УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
жовтня 2007 року                                                                                       м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючої судді
Мизи Л.М. ,  суддів Федорової А.Є.,  Процик М. В.,
при секретарі Тімченко О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами
представників ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10
серпня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - Перша державна нотаріальна контора Одеського міського
нотаріального округу,  про розірвання
договору довічного утримання,

ВСТАНОВИЛА:

20.02.2007
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору
довічного утримання,  укладеного ними
27.09.2004 року,  мотивуючи тим,  що відповідач не виконує належним чином умови
договору,  зокрема,  не купує їй продукти харчування,  не пере білизну,  не прибирає в квартирі,  всупереч умов договору про зберігання
квартири у довічному користуванні позивача вселилася в одну з кімнат квартири і
проживає в ній разом зі своїм співмешканцем.

Відповідач
позов не визнала,  стверджувала,  що повністю виконує всі умови договору,  а вселилася до квартири за особистим
проханням ОСОБА_1,  що було викликане
потребою постійного догляду за ОСОБА_1,
особливо вночі,  через поганий
стан її здоров"я пов"язаний з похилим віком,  зникнення позивача з квартири та
пред"явлення позову викликане тим,
що ОСОБА_1 вступила до релігійної секти,
в якій на неї негативно впливають.

Представник
третьої особи посилався на укладення договору за вільним волевиявленням ОСОБА_1

Рішенням суду в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційних скаргах представників позивача ставиться питання про скасування
рішення і ухвалення нового рішення з мотивів неповноти з"ясування
обставин,  які мають значення для
справи,  невідповідності висновків суду
обставинам справи,  недоведеності
обставин,  які суд вважав встановленими.

Заслухавши
доповідача - суддю апеляційного суду,
доводи апеляційних скарг та заперечення на них,  перевіривши матеріали справи,  законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг,  колегія суддів приходить до висновку,  що підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Головуючий
у першій інстанції Позняк B.C.                           Справа №
22ц - 4639 / 07

Доповідач  Миза Л.М.                                                                Категорія
ЦП: 14

Встановлено,  що 27.09.2004 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_2
нотаріально посвідчений договір довічного утримання,  за яким ОСОБА_1 передала належну їй квартиру
АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_2,  а остання
прийняла на себе зобов"язання довічно повністю утримувати ОСОБА_1,  забезпечуючи її 2-х разовим харчуванням,  прибиранням,
пранням,  одягом та іншим доглядом
і необхідною допомогою та зобов"язалася зберігати квартиру у безкоштовному
довічному користуванні ОСОБА_1.

Згідно з
п. 1 ч. 1  ст.  755 ЦК договір довічного утримання може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу відчуджувача або третьої особи,  на користь якої він був укладений,  у разі невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків,  незалежно
від його вини. Тобто підставою для розірвання договору є невиконання або
неналежне виконання набувачем обов'язків за умовами договору.

Відповідно
до ч.2  ст.  10 ЦПК України кожна сторона повинна довести
ті обставини,  на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд,  відмовляючи з задоволенні позовних вимог про
розірвання договору,  виходив з
того,  що відповідачка належним чином
виконувала умови договору. До такого висновку суд прийшов у відповідності з
вимогами цивільного процесуального законодавства всебічно та повно
з"ясувавши обставини справи та досконально перевіривши доводи кожної з
сторін і надані кожною з сторін докази. Також суд при вирішенні спору правильно
визначився у правовідносинах та застосував належні норми матеріального права.

Щодо
доводів апеляційних скарг,  то вони є
неспроможними,  надуманими,  не основаними на доказах і суперечать
матеріалам справи.

Посилання
в скарзі на те,  що ОСОБА_2,  вселившись до квартири,
порушила умови договору,  оскільки
її проживання в квартирі перешкоджає ОСОБА_1 користуватися всією квартирою,  не заслуговує на увагу,  оскільки доказів того,  що ОСОБА_2 чинила
ОСОБА_1 будь-які перешкоди в користуванні квартирою суду не надано,  а саме по собі вселення ОСОБА_2 до квартири
було викликане необхідністю постійного догляду за ОСОБА_1 Особливо в нічний
час.  До того ж,  договір від 27.09.2004 року заборони на
вселення ОСОБА_2 до квартири не утримує.

Також не
заслуговує на увагу довід скарги про те,
що ОСОБА_2 самовільно
вселила до квартири свого співмешканця,
оскільки останній,  що було
встановлено і доведено в суді першої інстанції,
значний час ще до знайомства з ОСОБА_2 та укладення договору довічного
утримання проживав постійно в квартирі ОСОБА_1,
як наймач житла,  де й продовжує
проживати і після укладання договору,  а
познайомився з ОСОБА_2 саме в зв"язку з тим,  що вона доглядала ОСОБА_1.

Як
встановлено судом першої інстанції,
відношення до ОСОБА_2 та до договору у ОСОБА_1 змінилося після
того,  як ОСОБА_1 стала відвідувати
релігійну секту,  а також після цього
було подано нею позов про розірвання договору.

Всі вище
викладені обставини підтверджені достатніми,
допустимими та належними доказами,
зокрема,  матеріалами
Хаджибеївського РВ ОМУ УМВС в Одеській області (а.с. 23-26),  показаннями свідків ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6 дільничого лікаря,  яка протягом ряду років навідувала ОСОБА_1 і
підтвердила належний догляд ОСОБА_2 за ОСОБА_1,
ОСОБА_7,  яка є донькою позивачки
ОСОБА_1 і заперечувала неналежне виконання договору,  зазначивши,
що поведінка матері змінилася після її вступу до секти.

Доводи
про неналежне виконання ОСОБА_2 договору та погане відношення до ОСОБА_1
основані на показаннях тих свідків,  які
є членами релігійної секти і які не були очевидцями,  а отримали відомості від якихось інших
осіб,  тому суд обгрунтовано не поклав їх
в основу рішення.

Колегія
суддів приходить до висновку,  що рішення
суду ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  є законним,
обгрунтованим і справедливим,

суд   дійшов
правильно   висновку   про
недоведеність   позовних   вимог
і   цілком обгрунтовано і законно
відмовив у задоволенні позову.

За таких
обставин підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.1,
308,  314 ч.1 п.1,  315,
317,  319  ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги представників ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Київського районного суду м.  Одеси від
10 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.