Справа № 22-2757                                             Головуючий
2007 р.                                                            Воробйов
Суддя-доповідач: Бондар В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 року                                                                         м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Бондара В.О.

Суддів:                Прокопенка О.Л.

Маловічко С.В.
При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права спільної
сумісної власності на квартиру, -

ВСТАНОВИЛА:

28 квітня 2006 року ОСОБА_2,
ОСОБА_3 звернулись, до суду з   позовом
до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру.

В позові
зазначали, що 23 червня 1998 року було укладено договір купівлі-продажу
квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належала позивачам та
відповідачці на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва № 790
про право власності на житло, зареєстрованого Запорізьким Міжміським БТІ 04
березня 1996 року. Продаж квартири було здійснено за 15000 грн. Після продажу
майна всі проживали в квартирі ОСОБА_3, в наступному збиралися придбати нову
квартиру, проте після сварки співпозивача та ОСОБА_1, остання забрала гроші і
придбала квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

2

Просили суд визнати право спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_2,

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2006 року
позовні вимоги задоволено частково.

Визнано право
спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись
з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати
та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних-вимог.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому
засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ст. 308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе судове рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2 та відмовляючи у позові ОСОБА_3 районний суд обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2 є рідною дочкою
ОСОБА_1, спірна квартира була придбана за спільні кошти, отримані від належної
ім на праві сумісної власності квартири, а ОСОБА_3 розірвав шлюб з
відповідачкою 23 жовтня 1990 року, тобто до придбання спірної квартири.

Як вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_2 до цього часу мешкає у спірній квартирі, не заперечує
цю обставину і ОСОБА_1, яка вказує в апеляційній скарзі, що ОСОБА_2 залишається
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, проте зазначає її місце проживання за
спірною квартирою.

Після
продажу 23 червня 1998 року квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3, ОСОБА_1,

ОСОБА_2
на праві спільної сумісної власності, 29 січня 1999 року

ОСОБА_1
купила спірну квартиру, яку оформила її на своє ім'я і вселилась

в неї разом з донькою - ОСОБА_2

Таким чином, як
з матеріалів справи, так і з свідчень допитаних у судових засіданнях свідків,
видно, що спірна квартира була придбана за кошти отримані від продажу спільної
квартири для проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Доводи
апеляційної скарги щодо розглянуту справи без участі державного органу опіки та
піклування, що позбавило права на житло неповнолітню доньку ОСОБА_1 - ОСОБА_4,
2002 року народження, яка з часу народження до цього часу разом з матір'ю
мешкає за межами України, не обґрунтовані.

Також
безпідставні доводи про незастосування судом строку, позовної давності,
оскільки ОСОБА_2 весь
час мешкає у спірній квартирі і до звернення з позовом до суду не вважала, що
іі права порушені.

3

За таких обставин, колегія судців вважає, що місцевим судом на підставі ч. 4 ст. 368 ЦК України обгрунтовано визнано право
спільної сумісної власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, отже
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада
2006 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців.