справа № 22-3800                                               Головуючий
у 1-й інстанції: Колесниченко В.М.
Доповідач: Гончар В.П.
УХВАЛА

Іменем України

27
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Гончара В.П. суддів: Корчевного
Г.В., Слюсар Т.А. при секретарі: Ліліцькому Р.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 січня 2007 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

встановила:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2007 р. задоволено
позов ОСОБА_2

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 10.09.1982 р. в

Палаці реєстрації шлюбу та новонароджених м. Києва,
актовий запис № 4149 -

розірвано.

Стягнено із
ОСОБА_2 державне мито в дохід держави в сумі 20 грн.

ОСОБА_1 від
сплати державного мита звільнено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що суд не з'ясував всі обставини справи, що мають значення для
справи та невірно дав їм оцінку.

В суді апеляційної інстанції апелянт підтримала апеляційну скаргу з
наведених у ній підстав, разом з тим зазначала, що в тому разі коли ОСОБА_2
буде наполягати на розірванні шлюбу, вона не буде заперечувати проти його
розірвання.

ОСОБА_2заперечував доводи апеляційної скарги, просив її
відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи
та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вірно встановлено судом та вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 10.09.1982 р. (а. с 7). Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а. с. 8).

Судом, 20.12.2006 р. за клопотанням ОСОБА_1 було надано
строк для примирення до 22.01.2007 p., однак сторони не спромоглися налагодити подружні
відносини, ОСОБА_2 просив розірвати шлюб.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 не має
наміру продовжувати подружні відносини, втратив почуття любові до ОСОБА_1,
вважає за неможливе збереження їх сім'ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно
до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило
інтересам одного з них, інтересам спільних дітей, що мають істотне значення.

За таких
обставин суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і на його законність не впливають.

За таких обставин підстави для скасування судового рішення і задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 317,218 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 січня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього
суду касаційної скарги.