Справа №22 ц -687/2007р                               Головуючий
у І інстанції Преснякова
-41                                                                                   Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем      України

28
серпня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Донецької області в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.

суддів   Кочегарової Л.М. ,  Трушкова М. М. .

з участю
секретаря Фік К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Державного комунального підприємства
„Житкоменерго"( далі ДКП"Житкоменерго") про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування
моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача на рішення Новозовського
районного суду Донецької області від 1 червня 2007 року, -

встановила:

У квітні
2007 року позивачка звернулася до суду з даним позовом.  Посилалася на те,  що знаходилася з відповідачем у трудових
відносинах з 26.04.2005 року по 13.01.2007 року. Своєчасно відповідач не
виплачував заробітну плату внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі
2314, 97 грв.,  яку просила стягнути з
відповідача. Крім того,  вона просила
стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку,  у відшкодування моральної шкоди 1000 грв. та
судові витрати.

Рішенням
Ново азовського районного суду М. Маріуполя від 1 червня 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволений частково.

Стягнуто
з ДКП „Житкоменерго" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі
в розмірі 2314, 97 грв,  середній
заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 3913, 08 грв,  у відшкодування моральної шкоди 300 грв,  судові витрати в розмірі 457, 50 грв.,  а всього 6985, 55 грв.

Стягнуто
з ДКП „Житкоменерго" судовий збір в розмірі 59, 50 грв. і витрати на
інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грв.

В
апеляційній скарзі відповідач просив рішення суду скасувати і справу направити
на новий розгляд,  посилаючись на
те,  що суд безпідставно відмовив в
об"єднанні даної справи зі справою за їх позовом до ОСОБА_1. про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої підприємству.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників відповідача Шмідт І.В.,

Васильєву.   Л.М. ,   Гдадку
Т.О.,   які  просили       рішення  суду
змінити,   доповнити

резолютивну
частину рішення вказівкою про нарахування і виплату належних позивачці сум без
утримання податків та інших обов"язкових платежів,  оскільки частково рішення суду ними вже
виконане і позивачці виплачена заборгованість по заробітній платі,  моральна шкода і судові витрати,  пояснення позивачки ОСОБА_1. і її
представника ОСОБА_2,  які не
заперечували проти задоволення апеляційної скарги і зміни судового
рішення,  перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи,   що
позивачка перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 20.04.2005 року по
13.01.2006 року (а.с.   7,  59).

На день
звільнення відповідач мав перед позивачкою заборгованість по заробітній
платі,   яка не була їй виплачена при
звільненні. Розрахунок з позивачкою був проведений з затриманням,   що було підставою для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1. про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку
(а.с.  53,  80,
99,   134,  137-139).

У
відповідності зі   ст.  303 ЦПК України,   під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,   заявлених у суді першої інстанції. Оскільки
рішення суду в частині визначення розміру заборгованості по заробітній платі та
розміру суми,   яка підлягає виплаті
позивачці за затримку розрахунку сторонами не оспорюється,   воно підлягає залишенню в цій частині без
зміни.

Однак,   резолютивна частина оскаржуваного рішення
підлягає доповненню.

У
відповідності з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від
24.12.1999року „Про практику застосування судами законодавства про оплату
праці,  " задовольняючи вимоги про
оплату праці,   суд має навести в рішенні
розрахунки,   з яких він виходив при
визначенні сум,   що підлягають
стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є
відповідно обов"язком роботодавця та працівника,   суд визначає зазначену суму без утримання
цього податку й інших обов'язкових платежів,
про що зазначає в резолютивній частині рішення.

У
зв"язку з тим,   що резолютивна
частина рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки суми
заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки
розрахунку не відповідає зазначеним вимогам закону,   колегія вважає,   що апеляційна скарга відповідача підлягає
задоволенню,   а рішення суду в цій
частині у відповідності зі   ст.  309 ЦПК України зміні: доповненню рішення
вказівкою про нарахування і виплату належних позивачці сум без утримання
податків та інших обов'язкових платежів.

На
підставі викладеного,   керуючись   ст.
ст.  303,  307,
309,  316 ЦПК України,   колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ДКП „Житкоменерго" задовольнити.

Рішення
Новоазовського районного суду Донецької області 1 червня 2007 року змінити.

Стягнути
з ДКП "Житкоменерго" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь
час затримки розрахунку в розмірі 3913,
08 грв,   без утримання податків
та інших обов'язкових платежів.

В решті частини
рішення суду залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двох місяців з моменту набрання чинності шляхом подачі
касаційної  скарги беспосередньо до
Верховного Суду України.