УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19
листопада  2007 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Бабія А.П.,  Ступакова О.А.,  Станкевича
В.А.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Запоріжжтрансформатор"
про поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
за касаційною скаргою генерального директора ВАТ
"Запоріжжтрансформатор" ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду
м.  Запоріжжя від 04 липня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2005 року , -

встановила:

Генеральний
директор ВАТ "Запоріжжтрансформатор" ОСОБА_2 звернувся з касаційною
скаргою на рішення Ленінського районного суду м.  Запоріжжя від 04 липня 2005 року,  залишене без змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 19 жовтня 2005 року,
яким позов задоволено.

В
обгрунтування касаційної скарги генеральний директор ВАТ
"Запоріжжтрансформатор" ОСОБА_2 посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,  а
також порушення судом норм матеріального та процесуального права,  в зв'язку з чим ставиться питання про
скасування судових рішень та ухвалення нового,
яким ОСОБА_1 в позові відмовити.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення апеляційної інстанції відсутні,  виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов,  районний суд виходив з того,  що згідно з п.1  ст.  40
КЗпП України,  трудовий договір,  укладений на невизначений строк може бути
розірваний адміністрацією підприємства у разі зміни в організації виробництва
та праці,  реорганізації,  скорочення чисельності або штату працівників.
Звільнення з даної підстави можливо,  у
разі,  якщо неможливо перевести
працівника на іншу роботу,  з його згоди
або якщо він відмовився від переводу на іншу роботу. Позивачці іншої посади не

Справа №
33ц- 1294/07                                                                                      Категорія
ЦП: 2

Головуючий у
першій інстанції Ліхосенко М. О.

Доповідач Станкевич В.А.

пропонувалося і
під час звільнення ОСОБА_13дійснювався адміністрацією прийом людей на
роботу,  що свідчить про наявність інших
вакантних посад. Таким чином,  прозивачка
була звільнена з порушенням норм трудового законодавства. Розрахунок про
необхідність стягнення середньої заробітної плати з відповідача за час
вимушеного прогулу судом здійснений відповідно до вимог закону,  з врахуванням того,  що ОСОБА_1 отримувала допомогу по безробіттю.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення
процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судове рішення ухвалене з додержанням судом апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,  а
також відсутні передбачені ч.1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу генерального директора ВАТ "Запоріжжтрансформатор" ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 04 липня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19
жовтня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.