РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня
2007 року                                                                                      м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Ніколаєвої В.М. ,
суддів : Заїки В.М. ,  Матущака М.
С. ,  при секретарі: Козіцькій А.Б. з
участю: позивача ОСОБА_1,

його
представника ОСОБА_2.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-1228 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного суду від 15 травня 2007
року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа -виконавчий комітет Свіршковецької сільської ради,  про визнання заповіту недійсним.

Заслухавши
доповідача,  пояснення позивача,  його представника,  перевіривши матеріали справи,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1,  звертаючись до суду з позовом,  вказував,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4. При оформленні спадщини йому
стало відомо,  що 17 серпня 2006 року
остання оформила заповіт на ОСОБА_3.  Цей
заповіт вважає недійсним,  в зв'язку з
тим,  що ОСОБА_4 на час складання
заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій,  так як хворіла гіпертонією,  цирозом печінки,  генералізованим атеросклерозом III  ст.
Крім того,  місцем складання
заповіту зазначено сільську раду,  проте це
не відповідає дійсності,  оскільки
ОСОБА_4 за станом здоров'я не змогла б з'явитися в сільську раду. Тому просив
визнати заповіт від 17 серпня 2006 року недійсним.

Головуючий
у першій інстанції - Назарчук Р, В.                                 Справа
№ 22ц-1228

Доповідач
- Ніколаєва В.М.                                                                  Категорія
№   42

Рішенням                       Чемеровецького районного
суду від 15 травня 2007 року

позов
задоволено частково. Визнано недійсним заповіт,
зроблений ОСОБА_4 17 серпня 2006 року і посвідчений секретарем виконкому
Свіршковецької сільської ради 17 серпня 2006 року Пацьорко Т.В.,  реєстраційний № 139,  в частині спадкування 1/4 частини спадкового
майна. Стягнуто з ОСОБА_3  на користь
ОСОБА_1 1 грн. 88 коп. сплачених ним витрат,
пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи та 2
грн. 12 коп. державного мита в дохід держави.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду неправильним,  просить його скасувати,  постановити рішення про задоволення позовних
вимог в повному обсязі,  посилаючись на
те,  що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам.  Вважає,  що заповіт ОСОБА_4 посвідчений секретарем
виконкому Свіршковецької сільської ради з порушенням вимог законодавства,  зокрема,
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських,  селищних,  міських рад народних депутатів,  а тому його слід визнати недійсним.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню,
а рішення суду -скасуванню з ухваленням нового рішення з таких мотивів.

Підставами
для цього є порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і
процесуального права.

Згідно з
ч. 1  ст.
11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб,  поданим
відповідно до цього Кодексу,  в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі.

З
матеріалів справи вбачається,  що,  звертаючись в суд з позовом,  ОСОБА_1 просив визнати недійсним заповіт,  складений його матір'ю ОСОБА_4 на користь
сестри ОСОБА_3 ,  посилаючись на те,  що цей заповіт посвідчено з порушенням вимог
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих
комітетів сільських,  селищних,  міських рад народних депутатів,  затвердженої наказом Міністерства юстиції
України N 22/5 від 25 серпня 1994 року. Крім того,  спадкодавець за своїм станом здоров'я на цей
час не розуміла значення своїх дій,
однак,  її дієздатність не була з'ясована.

Судом
вірно встановлені дійсні обставини справи,
дана їм належна оцінка,  а його
висновки про те,  що позивачем не
доведена жодна з підстав,
передбачених  ст.  1257 ЦК України ,  котрі дають право визнати заповіт
недійсним,  на час складання заповіту
ОСОБА_4 була дієздатною,  розуміла
значення своїх дій і могла керувати ними підтверджуються матеріалами справи,  відповідають закону.

Разом з
тим,  визнаючи зазначений заповіт
недійсним в частині спадкування відповідачкою 1/4 частини спадкового
майна,  суд вийшов за межі позовних вимог
ОСОБА_1 До того ж,  у відповідності з ч.
1  ст.
1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують
,  незалежно від змісту заповіту,  половину частки,  яка належала б кожному з них у разі
спадкування за законом (обов'язкова частка).

На час смерті ОСОБА_4
позивач був непрацездатним,  інвалідом II
групи.

При
таких обставинах рішення суду підлягає скасуванню,  а позов ОСОБА_1 - залишенню без задоволення.

Керуючись
ст.
ст.  1241,  1257 ЦК
України,   ст.
ст.  11,  307,
309,  316,  319
ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Чемеровецького районного суду від 15 травня 2007 року скасувати. Постановити
нове рішення: в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа - виконавчий комітет Свіршковецької сільської ради,  про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  проте може бути оскаржене до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.