УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„10" серпня
2007 року                                                                                     м.
Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Краснощокової
Н.С. Осипчук О.В. Шевченко В.Ю.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання договору дарування квартири недійсним, визнання цього договору
договором довічного утримання і розірвання його , за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання
договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного 04 липня 2002 року і
посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_3

В обгрунтування позову посилалася на те, що відповідно до
цього договору вона подарувала ОСОБА_2 квартиру, яка належала їй на праві
власності. З відповідачем вона познайомилася в 1994 році, він тривалий час
надавав їй медичну допомогу, оскільки є лікарем за освітою і спеціалістом з
мануальної терапії. На початку 2002 року вона знаходилася в тяжкому
матеріальному становищі і не мала змоги сплачувати медичну допомогу, яку
надавав відповідач і не могла обійтися без цієї допомоги. Тому вона
запропонувала відповідачу спірну квартиру, за що він повинен був довічно
надавати їй медичну допомогу, щомісячну допомогу і поховати її в разі смерті.
Відповідач на це погодився і фактично до лютого 2005 року щомісяця надавав їй
по 100 грн., сплачував за квартиру і надавав їй медичну допомогу. Не маючи
юридичної освіти, домовленість між ними про передачу квартири у власність
відповідача за довічне утримання з його боку оформила шляхом підписання
договору дарування.

Справа № 33ц-1968
кс 07

В судовому засіданні
позивачка уточнила позовні
вимоги і просила визнати спірний договір дарування квартири недійсним у зв'язку
з тим, що угода є удаваною, а також визнати укладений договір договором
довічного утримання і розірвати його в зв'язку з неналежним виконанням
обов'язків.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2005 року
позов задоволений. Визнано договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 04.07.2002
року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за
НОМЕР_1, недійсним в зв'язку з тим, що дана угода є удаваною. Визнано
зазначений договір дарування квартири договором довічного утримання і розірвано
його в зв'язку з неналежним виконанням обов'язків. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий
збір у розмірі 1000 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2006 року апеляційна
скарга ОСОБА_2 задоволена. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28
грудня 2005 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову в задоволені
позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування рішення
апеляційного суду м. Києва від 28.02. 2006 року і залишення в силі рішення
Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2005 року, посилаючись на
неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення
відсутні, виходячи з наступного.

Згідно із ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове
рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволені касаційної скарги.

Керуючись ст.ст.
332,336,337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення   Апеляційного суду м. Києва від 28 лютого
2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.