Справа №6583                                       Головуючий
у 1 інстанції Якубенка О.Б.
23                                           Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючої:
Ювченко Л.П.,  Суддів: Єлгазіної
Л.П.,  Стратіло В.І. При секретарі: Тума
О.В.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 26 червня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди від ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Апеляційною
скаргою оскаржується рішення Куйбишевського районного суду м.  Донецька від 26 червня 2007 року,  яким задоволено позов ОСОБА_1 Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 2266, 48грн,  витрати на проведення авто-товарознавчого
дослідження-190грн,  моральну шкоду
1500грн,  та судові витрати.

З
матеріалів справи вбачається,  що у
вересні 2005 року ОСОБА_1 звернувся зі вказаним позовом,  мотивуючи його тим,  що 14 липня 2005 року він рухався по пл.
Б.Комісарів у напрямку пр. Офіцерського на належному йому автомобілі „ЗАЗ
ДЕУ",  державний номер НОМЕР_1. Виїхавши на
кільце площі Б.Комісарів,  мав переважне
право проїзду перед іншими транспортними засобами. При повороті з кільцевого
руху на пр.Офіцерський зіткнувся з автомобілем „РАФ" держномер НОМЕР_2 під
керуванням відповідача,  який рухаючись
по пр.Панфілова з виїздом на пл.Б.Комісарів не уступив йому дорогу. В
результаті ДТП,  позивач просив стягнути заподіяну йому майнову шкоду в
сумі 2266, 48грн,  моральну шкоду
1500грн,  витрати на товарознавчу
експертизу- 190грн та судові витрати.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив,  що
14 липня 2005 року він рухався на належному йому автомобілі „РАФ" по
пр.Панфілова у бік пл.Бакинських Комісарів. Перед кільцем зупинився,  пропускаючи автомобілі,  що рухались ліворуч,  при цьому його автомобіль відключився і не
рухався,  тому він включив аварійні
вогні. В цей час,  проїжджаючи по колу
автомобіль „ДЕУ" зіткнувся з його автомобілем.

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції виходи в з
того,  що відповідач ОСОБА_2 порушив
п.16.11 Правил дорожнього руху України,
рухаючись по другорядній дорозі,
на перехресті нерівнозначних доріг не уступив дорогу автомобілю позивача
ОСОБА_1,  який рухався по головній дорозі
і скоїв зіткнення з автомобілем позивача. Такі висновки суду підтверджені
поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Тоді як пояснення свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6,  що автомобіль відповідача
ОСОБА_2 на момент зіткнення не рухався і стояв зі включеними аварійними
вогнями, - судом не прийняті.

Суд
також врахував висновки автотехніко-трасологічної експертизи від 03.01.2007
року за варіантом позивача

Приймаючи       варіант автотехніко-трасологічної експертизи
лише по показанням позивача ОСОБА_1,  суд
першої інстанції однобоко підійшов до аналізу експертизи. По варіанту-по
показанням позивача ОСОБА_1 експертиза дійшла висновку,  що за даним варіантом дії водія ОСОБА_2 не
відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху.

При
проведенні дослідження за показаннями водія автомобілю РАФ ОСОБА_2 експертиза
дійшла висновку,  що водій автомобілю
ЗАЗ-ДЕУ ОСОБА_1 мав технічну можливість попередити ДТП шляхом виконання
вимог п.101 Правил дорожнього руху. Висновки експертизи не дають підстав
встановити вину ОСОБА_2 в ДТП.

Суд не
врахував висновки транспортно-трасологічного дослідження.

Відповідно
до транспортно-трасологічних досліджень,
/а.с. 140,  141/ п.1) показання
гр.Тарасенка 0.0. не відповідають результатам проведених
транспортно-трасологічних досліджень в тій частині що: в момент контактування з
автомобілем ЗАЗ ДЕУ р/н НОМЕР_1,  автомобіль РАФ р/н НОМЕР_2 знаходився в русі
і наніс удар автомобілю ЗАЗ ДЕУ. Тобто автомобіль РАФ рухався справа - наліво
щодо автомобіля ЗАЗ ДЕУ, - оскільки не відповідають направленню слідів ззаду -
наперед і зліва- направо,  розташованих
на деталях передньої лівої частини кузова автомобілю РАФ.

2)пояснення
ОСОБА_2 відповідають результатам проведених транспортно-трасологічних
досліджень в тій частині,  що:

-в момент
контактування з автомобілем ЗАЗ ДЕУ автомобіль РАФ знаходився в стані зупинки;

- в момент
контактування з автомобілем РАФ,
автомобіль ЗАЗ ДЕУ здійснив маневр зміни напряму руху зліва - направо
відносно розташування автомобілю РАФ.

Експертизою
зроблено висновок,  що показання ОСОБА_1
не відповідають результатам проведених транспортно-трасологічних досліджень.
Показання ОСОБА_1 являються неспроможними з технічної точки зору в тій
частині,  що в момент контактування з
автомобілем ЗАЗ ДЕУ р/н НОМЕР_1,  автомобіль РАФ р/н НОМЕР_2 наніс удар
автомобілю ЗАЗ ДЕУ р/н НОМЕР_1.

Але в кінцевих
висновках експертиза не змогла встановити факт руху чи зупинки автомобілю РАФ в
момент контакту з автомобілем ЗАЗ ДЕУ в зв»язку з неможливістю дослідження
пошкоджень на автомобілі ЗАЗ ДЕУ р/н НОМЕР_1,  який не був пред»явлений на експертизу
позивачем ОСОБА_1 Отже висновки авто техніко-трасологічної експертизи не
являються доказом вини ОСОБА_2 в даній ДТП.

Висновок
суду першої інстанції про те,  що ДТП сталося з вини
водія ОСОБА_2 тому,  що відносно нього
складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення,  передбачене
ст. 124 КУпАГІ- не може бути доказом вини відповідача.

Постановою
судді Ленінського райсуду
м. Донецька від 1.11.2005 року скасовано постанову того ж суду від
10.08.2005р. за протестом прокурора Ленінського району м. Донецька,  а адміністративне провадження стосовно
відповідача закрите у зв»язку з відсутністю складу адміністративного
правопорушення у діях ОСОБА_2

Постановою
в.о. голови Апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2006 року скасовано
постанову судді Ленінського районного суду від 01.11.2005 року,  провадження по справі закрите у зв»язку з
закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Матеріалами про
адміністративне правопорушення не встановлена вина ОСОБА_2 в скоєнні ДТП 14.07.2005року.

Допитані
по справі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили,
що в момент ДТП обидва
автомобілі рухались. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили,  що автомобіль ОСОБА_1 в момент ДТП стояв з
включеними аварійними вогнями Пояснення свідків суб"єктивні не
підтверджені доказами по справі,  а тому
не можуть бути прийняті в якості доказів вини сторін в ДТП. . З пояснень
свідка ОСОБА_7 вбачається,  що він
складав протокол після ДТП
і не був очевидцем ДТП.

Аналіз
матеріалів справи приводить до висновку,
що суду не надані достатні докази для встановлення вини відповідача
ОСОБА_2 у даній дорожньо-транспортній пригоді. А тому відсутні підстави для
відшкодування ним шкоди відповідно до вимог
ст.  1166 ЦК України,  та моральної шкоди передбаченої  ст. 1167 ЦК України,  на
підставі яких задоволено позов.

Рішення
суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 підлягає скасуванню,  як постановлене на неповно з"ясованих
обставинах,  що мають значення для
справи,  відповідно до вимога. 1 ч.1  ст. 309 ЦПК України з постановлениям по справі
нового рішення про відмову в позові ОСОБА_1в повному об"ємі,  позовні вимоги взаємозв"язані.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
314,  316 ЦПК України,  суд апеляційної інстанції,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 частково задовольнити.

Рішення
Куйбишевського районного суду м. Донецька від 26 червня 2007 року скасувати.

Відмовити       в
позові       ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди.

Рішення
може бути оскаржене протягом двох місяців у касаційному порядку до Верховного
Суду України.