Справа №2-1821/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007
року    Галицький районний суд м. Львова
в складі:

головуючої -
судді                      Серьодкіної
І.М.

при
секретарі
Чорній Н.І.

за
участю позивачки                   ОСОБА_1,

представника
позивачки             ОСОБА_2,

представника
відповідача           ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Львівської обласної історико-просвітницької правозахисної організації
«Меморіал» про поновлення на роботі і оплату за час вимкушеного прогулу та
стягнення заробітної плати,

встановив:

ОСОБА_1.  звернулася до суду з позовом до Львівської обласної
історико-просвітницької правозахисної організації «Меморіал» про поновлення на
роботі і оплату за час вимкушеного прогулу та стягнення заробітної плати.
Позовні вимоги мотивувала тим,  що з
02.02.1994 року працювала на посаді літературного працівника редакції газети
"Поклик сумління" як одного з відділів ЛОІППО "Меморіал" і
була переведена на роботу безпосередньо в канцелярію організації для
функціонального призначення налагодити сучасно-нормативний рівень
діловодства,  відповідно до статутної
діяльності. Під час роботи у відповідача,
тривалий час,  до 01.10.2003
року,  перебувала у адміністративній
відпустці без збереження заробітної плати,
до часу покращення фінансового становища організації. Наказом №8 від
01.10.2003 року адміністративна відпустка щодо неї була відмінена. Однак згідно
наказу №10 від 13.11.2003 року було скорочено посаду літературного працівника
ЛОІППО "Меморіал" з одночасним звільненням з роботи. Вважає
звільнення незаконним,  оскільки її не
повідомили про це за 2 місяці,  не було
враховано її переважне право на залишення на роботі,  не запропоновано іншої роботи,  не проведно розрахунку та не виплачено
вихідну допомогу. А тому просить поновити її на посаді літературного працівника
Львівської обласіної історико-просвітницької правозахисної організації
"Меморіал" з 30.10.2003 року. Стягнути середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу,  відшкодувати
моральну шкоду в розмірі 5000 грн..

В
судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та дали
пояснення,  аналогічні фабулі справи.

Представник
відповідача позов заперечив та просив відмовити в задоволенні позовних
вимог,  оскільки відповідачка пропустила
термін звернення до суду,  встановлений
законодавством.  Крім того позивачка була
прийнята для друкування газети "Поклик сумління" з 03.11.1995 року з
оплатою 1400 тисяч крб. в місяць на підставі угоди. У листопаді 1996 року
позивачку було звільнено у зв'язку із скороченням випуску газети та закінченням
терміну угоди. Просить в позові відмовити в зв"язку із пропуском строку
звернення до суду за захистом свого права.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно
до  ст. 233 КЗпП України працівник може
звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до
районного,  районного у місті,  міського чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня,  коли він дізнався або
повинен був дізнатися

2

про порушення
свого права,  а у справах про звільнення
- в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

Як
зазначає позивачка,  її було звільнено
наказом №10 від 13.11.2003 року,  №277/64
на підставі п.1  ст.40 КЗпП України,  у зв'язку із скороченям посади літературного
працівника.

Копія
даного наказу була надіслана позивачці 15.11.2003 року,  про що свідчить штемпель поштового
відправлення.

З
оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №2-2810/2004 за позовом ОСОБА_1 до Львівської
обласної історико-просвітницької правозахисної організації "Меморіал"
ім. В.Стуса,  за участю трентьої особи
ОСОБА_4 про понволення на роботі і оплату за вимушений прогул та стягнення
зарплати,  вбачається,  що позивачка зверталася до Залізничного
районного суду м. Львова з аналогічним позовом 03.12.2003 року. В матеріалах
даної справи наявна ксерокопія трудової книжки. Ухвалою від 04.05.2003 року
позов було залишено без розгляду. Ухвала не була оскаржена та вступила в
законну силу. При цьому суд не приймає до уваги покликання позивачки на те, що
її позов Залізничним районним судом м. Львова був залишений без розгляду на тій
підставі, що вона дійсно не з'являлася на виклики суду, оскільки хворіла. Разом
з тим, позивачка не заперечила, що не може надати суду як доказ відповідний
документ про її хворобу.

Як
зазначила позивачка 25.10.2006 року вона звернулася до Галицького районного
суду з позовом про поновлення на роботі.

Даний
позов було залишено без руху,  про що
винесена ухвала,  яку вона отримала з
суттєвим запізненням,  а тому усунула
недоліки 28.12.2006 року,  який і є
предметом розгляду.

Таким
чином з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової
книжки позивачці минуло більше одного місяця,
поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачка суду не
представила.

Судом
встановлено,  що сплив строк позовної
давності,  встановлений КЗпП України.

Представник
відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити,  у зв'язку з закінченням строків позовної
давності.

Згідно  ст. 267 ЦК
України,  сплив позовної
давності,  про застосування якої заявлено
стороною у спорі,  є підставою для
відмови у позові.

Враховуючи
вищенаведене, суд приходить до висновку, що в позові ОСОБА_1 до Львівської
обласної історико-просвітницької правозахисної організації «Меморіал» про
поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу та стягнення заробітної
плати слід відмовити за спливом строків позовної давності.

Керуючись
Конституцією України,   ст.  ст. 10,
11,  57-60,  209,
212,  213,  214,
215 ЦПК України,   ст. 233 КЗпП
України,   ст. 267 ЦК України,  суд,

вирішив:

в позові
ОСОБА_1 до
Львівської обласної історико-просвітницької правозахисної організації
«Меморіал» про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу та
стягнення заробітної плати - відмовити.

Рішення
набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо таку заяву не було
подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.