Справа № 2-214/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

6 червня 2007 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді
Пушкарчук В.П.

при
секретарі                       Тростянчук
Т.В.

3   участю позивача ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_1 до ЗАТ "Лізинг-нерухомість"
про визнання права користування житловим приміщенням,

встановив:

17.06. 2005 року позивачі
звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права користування
житлом в секції АДРЕСА_1,  вказуючи на ті обставини,  що позивач з 1993 року працював в ремонтно-будівельному управлінні УВС
Волинської області,  яке співпрацювало з
об"єднанням "Волиньрембуд",
яке входило в Луцьке РБУ "Облрембудтрест".

10.03.1993 року вони
отримали ордер на житлову площу в гуртожитку АДРЕСА_1.

Після
народження дітей позивачі звернулися до відповідача,  який був власником гуртожитку,  з проханням надати додаткову житлову площу. 1.11.1999 року згідно
ордеру НОМЕР_1 позивачі
отримали додаткову житлову площу у вигляді двох кімнат в секції АДРЕСА_1. Розмір
наданого житла становить 56,  4 м. кв. і складається з трьох
кімнат. В ордері ця житлова площа вказана як кімната під № 23.

Умови
договору найму вказаного житла позивачами виконувалися постійно: сплачували
комунальні послуги,  претензій до них зі
сторони відповідача не було.

На даний
час відповідач бажає виселити позивачів з двох кімнат секції № 23,
оскільки має намір переселити в ці кімнати інших жильців
гуртожитку.

Покликаючись
на вищенаведене просили визнати за позивачами і їхніми неповнолітніми дітьми
право користування жилим приміщенням у секції № 23 в розмірі 56,4  м. кв. по АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивач вимоги підтримала з підстав,  викладених у позовній заяві.

ЗАТ
"Лізинг-нерухомість" звернулося до позивачів із зустрічним позовом
про про визнання вищевказаних ордерів недійсними та виселення без надання
іншого житлового приміщення,  вказавши на
ті обставини,  що позивачі ніколи не
перебували у трудових стосунках з ЗАТ "Лізинг-нерухомість" і їм
неправомірно було видано ордери на житло в гуртожитку. Зустрічний позов
залишено без розгляду.

Заслухавши
пояснення позивача,  проаналізувавши
документи справи,  суд прийшов до
висновку про підставність заявленого позову,
виходячи з наступного.

Судом встановлено,  що позивачі проживають у спірному житлі з 1993 року,  оскільки позивач з 1993 року працював в
ремонтно-будівельному управлінні УВС Волинської області,  яке співпрацювало з об"єднанням
"Волиньрембуд",  яке входило в
Луцьке РБУ "Облрембудтрест".

10.03.1993 року вони
отримали ордер на житлову площу в гуртожитку АДРЕСА_1.

Після
народження дітей позивачі звернулися до відповідача,  який був власником гуртожитку,  з проханням надати додаткову житлову площу. 1.11.1999 року згідно ордеру
№ 5 позивачі
отримали додаткову житлову площу у вигляді двох кімнат в секції АДРЕСА_1. Розмір
наданого житла становить 56,  4 м. кв. і складається з трьох
кімнат. В ордері ця житлова площа вказана як кімната під № 23. Достовірність
наведеного підтверджується копіями ордерів.

В
судовому засіданні встановлено,  що ТзОВ
"Мавексрембуд" є правонаступником РБУ AT " Волиньрембуд".
На даний час власником гуртожитку є ЗАТ "Лізинг-нерухомість". Доказів
про те,  що статус приміщення гуртожитку
в м. Луцьку по вулиці Сагайдачного,  1 Луцьким
міськвиконкомом був змінений ,  судом не встановлено. Сам факт зміни власника гуртожитку
не позбавляє громадян,  які проживають в
ньому,  права користування цим
гуртожитком.

Відповідно
до  ст.
9 ЖК
України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у
встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського
житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Ніхто не
може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку,  передбаченому законом.

Відповідно
до  ст.
128 ч.2 ЖК
України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації
підприємства,  установи,  організації чи органу кооперативної або іншої
громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

На
підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація
підприємства,  установи,  організації видає громадянинові спеціальний
ордер,  який є єдиною підставою для
вселення на надану жилу площу (
ст.  129 ЖКУ).

В
судовому засіданні не встановлено обставин,
що позивачам і їх неповнолітнім дітям надано спірне житло всупереч
вимогам  ст.  ст.  128,
129 ЖК України,
оскільки  ст.  125
ЖК України,  пп..5 п.41 Примірного
положення про гуртожитки,  затвердженого
постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986
року № 208,  в даному випадку не пов"язують надання жилої площі в
порядку і на підставах  ст.  ст.  128,
129 ЖК України. Факту самоправного зайняття житла позивачами,  який би давав право відповідачу на виселення
без надання іншого житла,  як того
вимагає п.44 Примірного положення про гуртожитки,  в судовому засіданні також не встановлено.

Отже,  позивачі мають право користування житловим
приміщенням площею 56, 4
м. кв. у житловій секції №
23 по вулиці Сагайдачного,  1 у м. Луцьку.

На стягненні
судових витрат позивачка не наполягає.

Керуючись  ст.
ст.  10,
11,  58,  60,
80,  84,  215,
218,  228 ЦПК
України,   ст.  ст.  9,
64,  128,  129 ЖК України,  суд ,
-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_2,  ОСОБА_1та їхніми
неповнолітніми дітьми ОСОБА_3,  ОСОБА_4
право користування житловим приміщенням за АДРЕСА_1 площею 56, 4 м.  кв.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення та подачі
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через суд першої інстанції,  який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою,  яка її подає,  до суду апеляційної інстанції.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,  рішення,
якщо його не скасовано,  набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.