Справа №2-466/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

2 серпня
2007 року         Кагарлицький районний
суд Київської області

у складі

головуючого   судді
Костенко І.В.

при
секретарі                                             Вареник
О.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлику справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання порядку користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло від 10.10.1994 р. трикімнатна квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності йому та відповідачам.

Після
ускладнення відносин з відповідачами він вимушений тимчасово проживати в іншому
населеному пункті.

Оскільки
добровільно відповідачі не бажають розділити квартиру та встановити порядок
користування нею, то він з урахуванням свого права на 1/3 частину власності,
тобто 14,23 м.кв., просить виділити йому в користування жилу кімнату № 6 площею
12,3 кв.м з вбудованою до неї лоджією площею 1,5 кв.м, а відповідачам - жилі
кімнати № 5 площею 17,3 кв.м з балконом площею 0,7 кв.м та № 7 площею 13,1
кв.м. Підсобні приміщення квартири: коридор, туалет, ванна кімната, кухня та
вбудовані шафи залишити в загальному користуванні сторін.

В судовому
засіданні позивачка свій позов підтримав.

Відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти заявленого позову заперечують, пояснивши суду, що вони
не заперечують проти того, що у квартирі є частка власності і позивача. Однак
останній створює неможливі умови спільного проживання в квартирі із-за вживання
спиртних напоїв, тому вони не визнають позов.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов слід
задоволити з слідуючих підстав.

Так в
судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності
на житло від 10.10.1994 р. квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не розірвано. Спірна квартира є трикімнатною загальною
площею 65,3 кв.м та має три жилі кімнати: № 5 площею 17,3 кв.м, № 6 площею 12,3
кв.м, № 7 площею 13,1 кв.м. і підсобні приміщення: кухню, ванну, туалет, 2
вбудовані шафи, коридор, лоджія площею 1,5 кв.м та балкон площею 0,7 кв.м.

Згідно
висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства
Кагарлицької РДА переобладнати квартиру АДРЕСА_1 у двохквартирну неможливо.

Дане встановлено
на підставі пояснень сторін і письмових доказів по справі.

Відповідно
до ст. 155 ЖК України «жилі будинки (квартири), що є у приватній власності
громадян, не може бути у них вилучено, власника не може бути позбавлено

права користування жилим
будинком (квартирою),
крім випадків, установлених законодавством».

Сторони
мають квартиру у спільній сумісній власності згідно ст. 368 ЦК України,
оскільки частки кожного у праві власності не визначені.

Так як у
разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, частки кожного
із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними ( ст. 370 ЦК України), а
виділ частки будинку в натурі неможливий, то суд вправі за загальним позовом
встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами,
кімнатами) такого будинку, підсобні приміщення можуть бути залишені у
загальному користуванні (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику
застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» від 4.10.1991 року № 7 зі змінами).

Оскільки
частка позивача у квартирі становить 1/3 частину, що складає 14,23 кв.м жилої
площі, а відповідачів - 2/3 частки та відповідно 28,46 кв.м жилої площі, то
вимоги позивача щодо виділення йому у користування кімнати № 6 площею 12,3 кв.м
з вбудованою до неї лоджією є обгрунтованими.

А тому
слід визначити слідуючий порядок користування квартирою, який не порушував би
права власників щодо їх часток у квартирі і сприяв нормальному користуванню
нею, виділивши позивачу у користування кімнату № 6 площею 12,3 кв.м з
вбудованою до неї лоджією площею 1,5 кв.м; а відповідачам: кімнату № 5 площею
17,3 кв.м з балконом площею 0,7 кв.м, кімнату № 7 площею 13,1 кв.м; підсобні
приміщення : туалет, ванну, коридор, кухню та 2 вбудовані шафи - залишити в
загальному користуванні, що відповідає ч.2 ст.48 Закону України «Про
власність», де власник не може бути позбавлений права користування квартирою.

Оскільки
позов задоволений, а відповідачі є постраждалими внаслідок аварії на ЧАЕС (4
катергорія), то відповідно до п.3 ст. 18 Декрету КМ «Про державне мито» їх від сплати судового збору слід
звільнити.

Керуючись
ст.10,11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 155 ЖК України, ч.2 ст. 48 Закону
України «Про власність», ст. 368,370 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визначити
порядок користування кв. АДРЕСА_1 та виділити в користування: ОСОБА_1 жилу
кімнату № 6 площею 12,3 кв.м з вбудованою до неї лоджією площею 1,5 кв.м;
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жилу кімнату № 5 площею 17,3 кв.м з балконом площею 0,7 кв.м
та жилу кімнату № 7 площею 13,1 кв.м. Підсобні приміщення квартири: туалет
площею 1 кв.м, ванну площею 2,5 кв.м, коридор - 7,2 кв.м, кухню - 8,8 кв.м та 2
вбудовані шафи площею 0,4 кв.м та 0,5 кв.м - залишити в загальному користуванні
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Від сплати
судового збору сторони звільнити.

Рішення набуває
чинності відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький райсуд протягом 20 днів
з дня подачі в 10-денний термін з часу проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження.