№ 21 (2)                                                          інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді - Михайлів Л.В.

суддів - Карнаух
В.В.,  Соколан Н.О.

при секретарі -
Гладиш КЛ.

за участю:
представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідачів - Бершадської Людмили Станіславівни,  Забурдясва Олександра Геннадійовича,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі па рішення Жовтневого районного
суду м.  Кривого Рогу від 04 травня 2007
року за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат»,  відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі про стягнення заборгованості по щомісячним страховим\
виплатам відшкодування втраченого заробітку у зв"язку з втратою
професійної працездатності та компенсаційних виплат,  -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до суду з позовом та з додатковим позовом до Відкритого акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний комбінат» ( надалі- "ВАТ
"КЗРК"),  Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі ( надалі- Фонд соціального страхування),  про відшкодування шкоди,  і просив суд стягнути з ВАТ "КЗРК"
недоплати по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку у сумі
11371.19 грн.,  компенсацію в сумі
8326.59 грн..; з Фонду соціального страхування недоплати по щомісячним
страховим виплатам у сумі 28160.77 грн.,
компенсацію в сумі 5606.06 грн. і щомісячно по 1021.54 грн.,  починаючи з 01.09.2006 . до зміни
обставин,  що тягнуть їх перерахунок.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 04 травня 2007 року на користь позивача стягнуто з Фонду соціального
страхування; заборгованість по щомісячним страховим виплатам у сумі 1629L05 грн. за період з
27.12.2002. по 27.12.2005. і щомісячно по 849.16 грн.,  починаючи з 27.12.2005. до зміни
обставин,  що тягнуть їх перерахунок. В
іншій частині позову відмовлено.

Фонд соціального страхування в своїй апеляційній скарзі просить скасувати
рішення суду та відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі,  оскільки постановляючи рішення,  суд першої інстанції не взяв до уваги,  що Фонд соціального страхування не є належним
відповідачем,  суд не перевірив,  чи були застосовані на підприємстві
коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів) за оспорюваний
період; неправильно застосував п. 28 "Правил відшкодування
шкоди...",  що призвело до
неправильного вирішення спору; суд не застосував строк позовної давності,  не перевірив,
чи фактично підвищувалась заробітна плата на підприємстві в оспорюваний
період.

Перевіривши
матеріали справи,  законність та
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених
вимог,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду - скасуванню,  з таких підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється,
що позивач працював у відповідача майстром ділянки у підземних умовах з
повним робочим днем.

За
висновком МСЕК від 27.07.1995. року позивачеві було встановлено 40% втрати
професійної працездатності. При переогляді 04.06.1998. позивачеві встановлено
70% втрати працездатності та друга група інвалідності безстроково.

Згідно
наказу від 01.01.1995. № 447 відповідач призначив позивачеві щомісячне
відшкодування втраченого заробітку в сумі 4294000 крб.,  виходячи із середньої заробітної плати   в розмірі 10735362 крб..

З
01.05.2000. йому було встановлено виплачувати по 141 грн. 81 коп. щомісячних
платежів.

Вважає,  що починаючи з 01.07.1995. відповідач ВАТ
«КЗРК» неправильно нараховув йому суми відшкодування шкоди,  застосовуючи не всі коефіцієнти підвищення
тарифних ставок і окладів,  які
застосовувалися на підприємстві,  або
занижуючи їх.

Ухвалюючи
рішення,  суд,  в порушення вимог  ст.
311 ч.1 п.5 ЦПК України,  не
з'ясував суть та обсяг позовних вимог ОСОБА_1 ,
та розглянув не всі позовні вимоги,
оскільки позивачем був заявлений позов про стягнення з Фонду соціального
страхування заборгованості по щомісячних страхових виплатах у сумі 1021
грн,  54 коп.,  а судом стягнено 849 грн. 16 коп. Крім
того,  позивач в своєму позові оспорює
призначення виплат відшкодування шкоди за період з 01.07.1995. по
01.05.2000.,  посилаючись на те,  що заробітна плата повинна була бути
відкоригована на коефіцієнти 2.5. , 1.25,
1.3,    1.265,    1.226 та
1.217  ,  але зазначені   коефіцієнти застосовані

підприємством
не були. Суд не розглянув вимог позивача у цій частині,  не провів розрахунків.

Від
своїх позовних вимог в подальшому ні позивач,
ні представник позивача,  у
встановленому законом порядку не відмовлялися. В матеріалах справи відсутня
заява позивача,  чи його представника про
відмову від цих позовних вимог та суду ухвала про закриття провадження в цій
частині вимог.

Задовольняючи
позов частково,  суд виходив з того,  що при перерахуванні позивачу сум страхових
виплат підприємство помилково взяло до розрахунку коефіцієнти росту реальної
середньої заробітної плати,  а не
встановлені спільними постановами дирекції і профспілкового комітету
підприємства коефіцієнти. У свою чергу ВВД ФССНВ також продовжило виплату цих
сум у неправильному розмірі.

Однак,  з таким висновком щодо
наявності підстав для перерахунку щомісячних платежів погодитись неможна,  оскільки змінюючи розмір щомісячних виплат,  суд першої інстанції не перевірив,  чи відбулося фактично підвищення заробітної
плати по підприємству,  не витребував
відомості про нарахування І одержання заробітної плати за професією позивача
за, оспорюваний період,  тобто на час
виплати відшкодування шкоди підприємством.

За таких
обставин колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати з
направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції у відповідності
до вимог п.5 ч.1  ст.  311 ЦПК України.

Керуючись  ст. . ст.
303,  307,  308,
п.5 ч.1  ст.  311,
ст. ст. 313-315 ЦПК України,
колегія судців, -

У X В АЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.  Кривому Розі задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 04 травня 2007 року скасувати. Справу направити на новий розгляд до
того ж суду в іншому складі.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.