УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,  судді: Курської А.Г.

Суддів:                                                Горбань
В.В., Рижової І.В.

При
секретарі:                                    Петренко
Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
комунального підприємства с. Уютне до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
спожиті комунальні послуги,  за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сакського міськрайонного суду АР Крим
від 29.05.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

21.03.2007
року комунальне підприємство с. Уютне звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за комунальні послуги в сумі 1092 грн. 36 коп.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що відповідач є
наймачем квартири АДРЕСА_1. За договором від 01.04.05 року комунальне
підприємство с. Уютне надає йому комунальні послуги щодо водопостачання,  водовідведення,  утримання будинку і прибудинкової
території,  але відповідач свої обов'язки
по оплаті спожитих послуг не виконує,
унаслідок чого має заборгованість за період з квітня 2004 року до грудня
2006 року в розмірі 1092 грн. 36 коп.,  в
тому числі по квартирній платі - 622 грн. 23 коп.,  водопостачанню - 275 грн. 23 коп.,  водовідведенню - 194 грн. 90 коп. Відповідач
відмовляється сплатити заборгованість,
при цьому посилається на те,  що
він є працівником міліції,  користується
пільгами по сплаті за комунальні послуги і не зобов'язаний сплачувати 100%
послуг,  які йому нараховані комунальним
підприємством.

Рішенням
суду позов задоволено,  стягнуто з
ОСОБА_1 на користь комунального підприємства с. Уютне заборгованість по оплаті
за комунальні послуги у розмірі 1092 грн. 36 коп.,  а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи - 30 грн. та судовий збір - 51 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення,  яким в позові відмовити,  посилаючись на те,  що.суд неповно з'ясував обставини справи і
застосував до спірних правовідносин матеріальний закон,  який не підлягав застосуванню.

Судова
колегія,  заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення відповідача
та його представника,  дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  вважає її необгрунтованою і такою,  що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
повно з'ясував обставини справи,  дав
належну оцінку доказам,  які надали
сторони на засадах змагальності,
правильно застосував правові норми до спірних правовідносин,  і дійшов вірного

Справа
№22-ц-5075/2007                  Головуючий
у суді першої інстанції: Бондарев
Р.В.

Доповідач:        Курська А.Г.

висновку про
те,  що відповідач не виконує своїх
обов'язків по оплаті комунальних послуг,
що надає комунальне підприємство с. Уютне,  у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення
заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі.

Як
вбачається з матеріалів справи,
відповідач є працівником міліції,
а тому згідно із Законом України „Про міліцію" він та члени його
сім'ї мають пільги з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно
до  ст. 22 Закону України „Про
міліцію" працівникам міліції та членам їх сімей надається 50% знижка по
оплаті жилої площі,  комунальних послуг,  а також палива. Працівники міліції,  які живуть і працюють у сільській місцевості
та в селищах міського типу,  і члени їх
сімей,  які проживають з ними,  забезпечуються безоплатно житлом з опаленням
і освітленням за встановленими нормами,
а також користуються іншими пільгами,
передбаченими законодавством.

Вищезазначеною
нормою ,  закону встановлено лише
пільги,  гарантії та компенсації
працівникам міліції,  однак порядок їх
надання передбачено затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від
31.03.2003 року №426 ( з наступними змінами) Порядком надання пільг,  компенсацій і гарантій працівникам бюджетних
установ,  військовослужбовцям,  особам рядового і начальницького складу (
далі -Порядок).

Порядком
встановлено відповідний механізм дії цієї норми і передбачено,  що пільги,
компенсації та гарантії,  на які
мають право пільговики,  у тому числі і
працівники міліції ( пенсіонери),
надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої частини фактичних
витрат за користування житлом ( квартирної плати),  паливом,
телефоном,  комунальними послугами
та за проїзд.

Відшкодування
витрат за надані пільговику послуги,
щомісячно чи раз у квартал за рішенням керівника такої установи
проводяться за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання установ,  де працює пільговик.

Пунктом
5 Порядку передбачено,  що для
відшкодування фактичних витрат пільговик подає в бухгалтерію установи копії
квитанцій про оплату за користування житлом,
паливом,  телефоном і за
комунальні послуги у строк ( щомісячно чи раз у квартал),  за який здійснюється відшкодування,  а також довідку про склад сім'ї ( раз на
рік).

Відповідно
до п.4 Порядку до членів сім'ї пільговика належать такі,  що проживають разом з ним,  - дружина( чоловік),  їхні неповнолітні діти ( до 18 років);
неодружені повнолітні діти,  визнані
інвалідами з дитинства 1 та 2 групи або інвалідами 1 групи; особа,  яка проживає разом з інвалідом війни 1 групи
та доглядає за ним,  за умови,  що інвалід війни не перебуває у шлюбі;
непрацездатні батьки; особа,  яка
знаходиться під опікою або піклуванням пільговика та проживає разом з ним.

Згідно з
п.8 Порядку грошовий еквівалент наданих пільг,
компенсацій виплачується пільговику установою разом з іншими щомісячними
виплатами. Вказаний порядок надання пільг стосується будь-яких бюджетних
установ.

Статтею
24 Закону України „Про міліцію" передбачено фінансування міліції за
рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином,  надання пільг працівникам міліції
(пенсіонерам) за рахунок коштів позивача є неприпустимим,  оскільки суперечить принципам фінансування
органів державної влади,  визначеними
нормативними актами,  у тому числі Закону
України „Про міліцію".

Посилання
апелянта на рішення Конституційного суду від 20.03.2002 року №3-рп/2002 року в
даному випадку є необгрунтованими і не спростовують висновків суду,  оскільки вказане рішення лише: поновлює право
працівників правоохоронних органів на пільги щодо житла та комунальних
послуг,  механізм же реалізації цього
права передбачений Порядком,
затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 року
№426.

Справа №
22-ц- 5075/2007                           Головуючий
у суді першої інстанції: Бондарев Р. В.

Доповідач:       Курська А.Г.

Судом першої інстанції
встановлено,  що відповідач у
відповідності з вищевказаним Порядком не звертався до бухгалтерії
установи,  де він проходить службу,  з проханням щодо відшкодування витрат за
спожиті комунальні послуги,  тому його
заперечення проти позову є безпідставними.

Інші
доводи апеляційної скарги не вказують на порушення норм матеріального права і
не можуть бути взяті до уваги,  оскільки
ґрунтуються на помилковому розумінні чинного законодавства.

Згідно
зі  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись  ст.
ст.  303; 304,  307,
308,  313-315,  317,
319,  325 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення
Сакського міськрайонного суду АР Крим від 29.05.2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Справа
№22-ц-5075/2007                  Головуючий
у суді першої інстанції: Бондарев
Р.В.

Доповідач:       КурськаА.Г.