Справа №7-91/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

27 березня  2007
року                                                                                  місто
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

судді                                                                                                                 Подзігун
Г.В.

при секретарі                                                                                                   Вельдяєвій
Л.М.

за участю  позивача                                                                                        ОСОБА_1

представника позивача                                                                                  ОСОБА_2

відповідача                                                                                                      ОСОБА_3

представника відповідача                                                                              ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому  судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання
частково недійсним свідоцтва про право власності у порядку спадкування та
визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач   звернувся
до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати частково недійсним
свідоцтво про право власності у порядку спадкування за законом від 14.07.1999 року, згідно
якого спадкоємцями майна ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 на 2/3 частини та
ОСОБА_1 на 1/3 частину
та визнати за ним право власності на 1/2 частину спадкового майна.

У судовому засіданні позивач та
його представник вимоги позову підтримали та просили суд про задоволення позову,
посилаючись на обставини, що вказані у позовної заяві.

Відповідач
ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 вимоги позову не визнали, та просили у
задоволенні позову відмовити, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної
давності.

Відповідачка
ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її
відсутність, позов не визнала.

Третя особа
Четверта Миколаївська державна нотаріальна контора свого представника у судове
засідання не направила, надала заяву із проханням розглянути справа без участі
їх представника.

Ухвалою суду
справа розглянута у відсутність відповідачки ОСОБА_5 та представника третьої
особи, оскільки у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємини
сторін.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти
та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із
матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є синами ОСОБА_6 та
ОСОБА_5

2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер
та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку по вул.
Адмірала Макарова,9 в м. Миколаєві та мотоцикла марки к 750, державний номер НОМЕР_1 з коляскою, яку
фактично прийняли позивач ОСОБА_1, який отримав свідоцтво про право власності
на 1/3 частину
спадкового майна та відповідачка ОСОБА_5, якої було видано свідоцтво про право
власності на 2/3 частини
спадкового майна із урахуванням 1/3
частки, від якої на її користь відмовився відповідач ОСОБА_3

Як пояснив
позивач, при прийнятті спадщини його мати ОСОБА_5 представила свідоцтво про
шлюб із спадкодавцем та скрила факт розірвання шлюбу, якій був зареєстрований 09.01.1968 року, тому
передбачених законом підстав для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 не
мала.

Пояснення
позивача у цієї частині підтверджуються довідкою Відділу РАЦСу Баштанського
районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.5), з якої вбачається,
що на момент відкриття спадщини шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був розірваний.
Крім того, факт розірвання шлюбу підтвердив відповідач ОСОБА_3

При цьому на
підставі ст..71, 524,
529, 548, 553, 561 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не
підлягають, оскільки позивач звернувся з даним позовом до суду лише 21.02.2006 року та
пропустив строк звернення до суду, який поновленню не підлягає, оскільки доводи
позивача про те, що про розірвання шлюбу між батьками він дізнався лише у
грудні 2005 року не
можуть бути прийняти судом до уваги з наступних підстав.

Як пояснив
відповідач, після розірвання шлюбу, ОСОБА_6 став проживати у місті Миколаєві, а
ОСОБА_5 з двома малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали з 1968р. по
1970р. у с.Андріївка, з 1970р. до 1974р. у м. Торез Донецької області, з 1974 до 1988 у с.Андріївка.
Крім того, на утримання дітей ОСОБА_6 сплачувались аліменти. У цієї частині
пояснення відповідача підтримав позивач, який підтвердив факт не проживання
ОСОБА_7 з сімєю протягом 1968-1989
років.

Крім того, як
вбачається із особистої справи учня 3
класу СШ №7 м. Тереза Донецької
області Макушева Олександра, у загальних відомостях про учня містятьця дані
матері ОСОБА_5 та вказано, що батька не має.

Таким чином, суд
дійшов висновку, що позивачу було відомо про розірвання шлюбу між його батьками
на момент прийняття спадщини.

За весь час
розгляду справи позивачем не додано суду жодного доказу на підтвердження пропуску
строку із поважних причин.

За такого, суд
приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає у зв'язку із пропуском
строку на звернення до суду.

Згідно зі ст. 88
ЦПК України держмито сплачено при подачі позовів.

Керуючись ст. ст. 14,
209, 212-215 ЦПК України ,
суд -

ВИРІШИВ:

3

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності у порядку
спадкування та визнання права власності у порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до
апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви з надісланням
особою, яка її подає, копії апеляції до апеляційної інстанції.

СУДДЯ    Подзігун Г.В.