Справа № 22ц-6766/07                                           Головуючий
у 1 інстанції Шуляк Л.В.
32                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
вересня 2007р .                                                                                         м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого                                                                        Бугрим Л.М.

суддів
Соломахи Л.І., Могутової Н.Г.

при
секретарі                                                                       Бєжині
В.Ю.

за
участю:

позивача                                                                              ОСОБА_1

представника
позивача-адвоката                                      ОСОБА_2

відповідача                                                                          ОСОБА_3.

представника
відповідача ОСОБА_4                               ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 (треті особи - ОСОБА_6, комунальне підприємство
„Хімік") про визнання такими, що втратили право користування жилим
приміщенням, з апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Кіровського
районного суду м. Макіївки Донецької області від 17 листопада 2006р.,   -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Кіровського районного суду м.Макіївки Донецької області від 17 листопада 2006р.
ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_3., ОСОБА_5. про
визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування
норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення її позову. Зазначає, що відповідачі забезпечені
іншим житлом і з червня 2005р. мешкають за іншою адресою, яка їй не відома.
Свідок ОСОБА_7 в
судовому засіданні підтвердила, що відповідачі не проживають в спірній квартирі
більш ніж шість місяців без поважних причин. Самі відповідачі визнали, що не
сплачують за комунальні послуги. Зазначене суд не врахував. Посилаючись на
пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 суд не врахував, що вони знаходяться з
відповідачами в дружніх стосунках, а тому їх пояснення слід оцінювати критично.
їх пояснення не є об'єктивними.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_2. доводи апеляційної скарги
підтримали.

Відповідач
ОСОБА_3., яка діє в своїх інтересах та за довіреністю в інтересах відповідача
ОСОБА_4, проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду
залишити без змін.

Відповідач
ОСОБА_4, яка діє В своїх інтересах на в інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_5., третя особа - ОСОБА_6, представник комунального підприємства
„Хімік" (далі КП „Хімік") у судове засідання не з'явилися, про день
та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, її представника - адвоката
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3., дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін з наступних причин:

При
розгляді справи суд першої інстанції встановив, що спірна квартира АДРЕСА_1 є
трикімнатною, має загальну площу 57,4кв.м, жилу - 39,2кв.м. Квартира
знаходиться в комунальній власності.

Згідно
особового рахунку №НОМЕР_1 КП „Хімік" в квартирі зареєстровані: колишнє
подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_1 - 1966р., їх донька ОСОБА_4,1965 року народження, -
з 1981р., онуки ОСОБА_10., 1983 року народження, та ОСОБА_5., 1990 року
народження, - з 1999р., правнука ОСОБА_11., 2005 року народження, - з 2005р.

Іншого
житла в м. Макіївці відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3., ОСОБА_5. не мають.

Подружжя
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 шлюб розірвали12 вересня 2005р., що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Відмовляючи
позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано доказів того, що відповідачі не проживають в спірній
квартирі без поважних причин більш ніж шість місяців. Як зазначив суд,
неповнолітня ОСОБА_5. в спірній квартирі проживає постійно. Тимчасова
відсутність відповідача ОСОБА_4 зумовлена характером її роботи та хворобою,
строк її періодичної тимчасової відсутності не перевищує шести місяців.
Неможливість користування ОСОБА_3. спірною квартирою з червня 2005р. обумовлена
поважними причинами, а саме, особистими неприязними стосунками з ОСОБА_1, тобто
вона разом з малолітньою дитиною ОСОБА_11., ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово відсутня у спірній
квартирі з поважних причин.

Зазначені
висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно
до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за
ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо
наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в
разі спору - судом.

Відповідно
до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Відповідно
до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985р. №2 „Про
деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу
України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що
втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно
з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх  поважності
(перебування у відрядженні,  у
осіб,  які потребують догляду,

внаслідок
неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений
строк.

З
матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що позивачем не надано доказів того, що відповідачі ОСОБА_4 та
її неповнолітня донька ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_2, з червня 2005р. в спірній
квартирі не проживають.

Відповідачі факт
не проживання в спірній квартирі не визнають.

Позивач
в КП „Хімік" для складання акту про не проживання відповідачів у спірній
квартирі не зверталася, свідків для підтвердження своїх вимог до суду не
викликала.

Свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_13., допитані
за клопотанням відповідачів, в судовому засіданні підтвердили, що вони часто
приходять в спірну квартиру у гості до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3., які
разом з неповнолітньою ОСОБА_5. мешкають в спірній квартирі, займають окрему
кімнату, в якій знаходяться їх особисті речі. Останній раз вони були в спірній
квартирі напередодні ухвалення судового рішення. Вони також підтвердили, що
останній час ОСОБА_3. вимушена знімати квартиру, оскільки ОСОБА_1 постійно
вчиняє сварки, виганяє ОСОБА_3. з квартири (а.с.138, а.с.141зв).

Підстав
не довіряти поясненням цих свідків у суду не має. Доказів, які б спростовували
ці пояснення свідків, позивач суду не надала. Більш того, в судовому засіданні
суду першої інстанції позивач підтвердила, що ці свідки дійсно часто ходять у
гості до ОСОБА_4 та ОСОБА_3., що вони все пояснили вірно (а.с.141зв, а.с. 145).

Свідок
ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що вона є сусідкою сторін і
періодично бачить, що із спірної квартири виходять ОСОБА_3., ОСОБА_4, майже
щовечора вона бачить їх біля свого під'їзду (а.с.146).

Доводи
позивача про те, що свідок ОСОБА_14. підтвердила
той факт, що відповідачі в спірній квартирі не мешкають без поважних причин, не
відповідає протоколу судового засідання. Письмові зауваження на протокол
судового засідання щодо його неправильності позивач не подавала.

Відповідач
ОСОБА_3. визнає, що з червня 2005р., коли вона народила дитину, вона змушена
була знімати квартиру, оскільки між нею та позивачем ОСОБА_1 існують неприязні
стосунки, позивач чинить їй перешкоди в користуванні спірною квартирою, вчиняє
сварки, бійки і перебування в таких умовах загрожує життю та здоров'ю її
малолітньої дитини ОСОБА_11 Проте майже щодня вона буває в спірній квартирі, де
знаходяться її речі, купається разом з дитиною, пре речі, оскільки в квартирі,
яку вона знімає погане водопостачання.

Позивач
під час розгляду справи у суді першої інстанції визнавала, що відповідачі до
літа 2006р. майже щодня приходили до спірного житла купатися, прати, що в
спірній квартирі знаходяться їх речі (а.с.97-100).

Позивач
визнає, що між нею та відповідачами існують неприємні стосунки, з приводу чого
і вона, і відповідачі неодноразово зверталися до органів внутрішніх справ
(а.с.95зв, а.с.98).

Пояснення
сторін та свідків стосовно того, що між позивачем та відповідачами, а саме,
ОСОБА_3. склалися неприязні стосунки підтверджуються довідкою відділу
внутрішніх справ Кіровського району УВС м.Макіївки від 18 травня 2006р. №2/664,
згідно якої за час з листопада 2004р. по травень 2006р. відповідач ОСОБА_3.
зверталася до міліції з заявами про прийняття заходів до ОСОБА_1 за заподіяні
їй тілесні ушкодження в грудні 2004р., в січні 2005р., а ОСОБА_1 зверталася з
заявами про прийняття заходів до ОСОБА_3. за заподіяні їй тілесні

ушкодження в
листопаді 2004р., грудні 2005р., (а.с.49); постановою про відмову у порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_3. від січня 2005р. (а.с. 163).

Враховуючи
викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що
відповідач ОСОБА_3. не може постійно користуватися спірною квартирою з поважних
причин, а саме, в зв'язку із неприязними стосунками, які склалися між нею та
позивачем ОСОБА_1

Та
обставина, що відповідачі не сплачують комунальні послуги не є підставою для
визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщення.

Доводи
позивача про те, що відповідачі забезпечені іншим житлом не доведені. Згідно
довідки КП „Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки" від 27 червня
2006р. відомостей про наявність у відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3., ОСОБА_5.
нерухомого майна не має (а.с.72).

Відповідно
до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач
не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необгрунтовані і не
спростовують висновків суду, тому відповідно до частини 1 ст.308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись
ст.307, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 17 листопада
2006р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.