код суду 2702
справа №2-6013/06
справа №2-1610/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2007
року                                                                   Гагарінський
районний суд

Міста
Севастополя

У
складі: головуючого судді Бессараб Л.М. при секретарі       Трігуб Г.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі цивільну
справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу і
стягнення відсотків за користування

і зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1      про
розірвання договору купівлі-продажу і

стягнення сплаченої суми та
неустойки

ВСТАНОВИВ

Позивач
звернувся до суду в грудні 2006 з позовом до відповідачки про розірвання
договору купівлі-продажу телефону і стягнення відсотків за його користування по
тих підставах, що відповідачка придбала у нього телефон «Senao 258» /в
корпусі KOMTEL/
з підсилювачем APT 300 і виносною антеною «Максима» на загальну суму 2150
грн за договором роздрібної купівлі-продажу від 12 травня 2005 року.
Радіотелефон був переданий відповідачці в день укладення договору, а
відповідачка до теперішнього часу сплатила тільки 1000 грн. Позивач просить
стягнути з відповідачки суму вартості радіотелефону, що була недоплачена, у
розмірі 1150 грн, а також суму у розмірі 5 692 грн 50 коп - відсотки за
користування телефоном.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просить їх задовольнити. Крім того, збільшив суму за користування
телефоном і просить в цій частині стягнути з відповідачки 6 923 грн. Пояснив,
що відповідачка є працівником прокуратури міста Севастополя, де багато
співробітників користувалися його послугами і придбали у нього радіотелефони,
оскільки позивач є приватним підприємцем і займається їх продажем. Відповідачка
поводилася до нього з проханням продати їй радіотелефон, при цьому він
погодився надати їй розстрочку протягом року по оплаті його вартості. Своїх
обіцянок відповідачка не виконала і на його прохання провести остаточні
розрахунки відповіла відмовою. Зустрічний позов не визнав по тих підставах, що
вважає, що умови договору купівлі-продажу він виконав в повному обсязі,
передавши ОСОБА_2 радіотелефон, всю необхідну інформацію по користуванню
телефоном, забезпечивши її інструкцією російською мовою, оскільки всі телефонні
апарати, що знаходяться у нього у продажу, забезпечені інструкцією на двох мовах,
один з яких російський.   Крім  того,
пояснив,   що   по
заявах  відповідачки  його
підприємницька

діяльність
неодноразово перевірялася податковими інспекціями, ніяких порушень не було
виявлено, оскільки всі вимоги з продажу телефонів їм дотримані і необхідні
сертифікати і дозволи отримані.

Не погодившись з вимогами позивача, відповідачка 10 січня 2007 року
звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про розірвання договору
купівлі-продажу радіотелефону і стягнення з ОСОБА_1 сплаченої нею за телефон
суми у розмірі 1000 грн і неустойки у розмірі 1950 грн, мотивуючи свої вимоги
тим, що ОСОБА_1, порушуючи Закон України «Про захист прав споживачів», не надав
їй інструкцію по користуванню телефоном російською мовою, не інформував її про
необхідність встановлювати антену до телефону, і продав не той телефон, який
вона бажала придбати, передавши їй замість телефону «SENAO» телефон КОМТЕЛ.
Крім того, антена, яку ОСОБА_1 передав їй в комплекті з телефоном, при
установці її на балконі, не забезпечує роботи телефону, у зв'язку з чим.,
придбаним у ОСОБА_1а телефоном Комтел вона не користувалася і просить повернути
їй сплачену суму у розмірі 1000 грн, а також неустойку за порушення своїх прав,
як споживача, у відповідність із Законом України «Про захист прав споживачів».

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив факт придбання ним у
ОСОБА_1а телефону для себе і факт придбання ОСОБА_2 телефону Комтел. Крім того,
пояснив суду, що ОСОБА_1 приносив ОСОБА_2 декілька телефонів. Більш за ніщо
пояснити не міг.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що допомагав позивачеві
упаковувати три радіотелефони «SENAO», коли позивач збирався на зустріч з ОСОБА_2, разом з
ОСОБА_1им їздив в прокуратуру м. Севастополя, чекав його на прохідній, коли за
ОСОБА_1им вийшла відповідачка і він разом з нею пішов в якийсь кабінет. Коли
ОСОБА_1 повернувся, у нього залишилися тільки два телефони.

Вислухавши учасників судового засідання, свідків, вивчивши матеріали
цивільної справи і представлені суду докази, суд приходить до висновку, що
вимоги ОСОБА_1а і ОСОБА_2 задоволенню не підлягають по наступних підставах.

Судом з пояснень сторін встановлено, що між сторонами 12 травня 2005 року
був складений усний договір купівлі-продажу телефону «Senao» в комплекті з
підсилювачем і антеною. Проте, жодною із сторін не надано суду достатніх
доказів факту придбання ОСОБА_2. радіотелефону вказаною в поясненнях позивача
або відповідачки моделі. Ні позивачем, ні відповідачкою не представлено суду
доказів факту передачі ОСОБА_2 якій-небудь інструкції по користуванню
радіотелефоном. Залучена відповідачкою до матеріалів справи інструкція по
користуванню телефоном Комтел англійською мовою не підтверджує пояснень ОСОБА_2
про отримання її від ОСОБА_1 Крім того, жодною із сторін не надано суду доказів
передачі ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 1000 грн за придбаний нею
радіотелефон. Позивачем не надано суду доказів передачі відповідачеві саме
телефону «SENAO», а відповідачкою
ОСОБА_2 не представлено суду доказів придбання у позивача саме телефону КОМТЕЛ
та неможливості користування радіотелефоном, ніяких клопотань про проведення
судових експертиз від сторін не поступало.

У відповідність з вимогами ст. 27 ЦПК України, кожна із сторін повинна
представити суду докази своїх вимог. Представлені сторонами докази не дозволяють
зробити який-небудь вивід про законність позовних вимог позивача або
відповідачки, тому що вони супереч.1иві між собою та жодною в сторін не
доведені.

Представлений відповідачкою в судове засідання радіотелефон КОМТЕЛ та
антена до нього також не може бути доказом його придбання саме у ОСОБА_1,
оскільки ця обставина не доведена будь-якими письмовими доказами, заперечується
позивачем, а з актів перевірок, що проводяться у нього податковою інспекцією та
іншими державними органами, судом встановлено, що продажем радіотелефонів
моделі КОМТЕЛ ОСОБА_1 не займається, що підтверджується Сертифікатом
відповідності терміном дії до 03

листопада 2005
року і Протоколом огляду і вилучення від 26 лютого 2007 року під час

позапланової перевірки підприємницької діяльності позивача ВДСБЕП УМВД
України в

місті Севастополі, в ході якої було встановлено, що підприємець ОСОБА_1
здійснює

реалізацію   радіотелефонів   тільки
моделі   «SENAO»,                 Крім   того,
представлена

відповідачкою в судове засідання антена також не підтверджує її пояснень
про придбання

її у    ОСОБА_1                       Крім того,    згідно ст.12 Закону України «Про захист
прав

споживачів»
у разі реалізації продукції поза торговими або офісними приміщеннями продавець
зобов'язаний видати споживачеві документ, що засвідчує факт укладення договору
і що є підставою для виникнення взаємних прав і обов'язків. У разі ненадання
такого документа, така операція не є підставою для виникнення обов'язків у
споживача. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача також необгрунтовані,
оскільки документів, підтверджуючих виникнення у ОСОБА_2 яких-небудь
зобов'язань, позивачем не представлено.

Пояснення свідків також не підтверджують доводи будь-якої сторони по
справі, тому що вони супереч.1иві, а тому не можуть бути прийняти судом до
уваги.

В той же час, у відповідність з п.4 ст.13 Закону України «Про захист прав
споживачів», споживач має право розірвати укладений договір шляхом повідомлення
про це продавця протягом 14 днів з моменту підтвердження інформації або з
моменту отримання товару. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка
користувалася телефоном протягом року, а 15 травня 2006 року, після звернення
до неї позивача 10 лютого 2006 року з листом про остаточну оплату вартості
телефону, направила на адресу позивача заяву про розірвання договору і
повернення виплаченою йому раніше грошової суми у розмірі 200 доларів СІЛА.
Згідно п.7 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», у випадку, якщо
надання недоступній, недостовірній, неповній або невчасній інформації про
продукцію, спричинило придбання продукції, що не має необхідних споживачеві
властивостей або неможливість її використання за призначенням, споживач має
право розірвати договір або вимагати надання в розумно короткий, але не більше
місяця, термін відповідної інформації. Як встановлено в судовому засіданні,
відповідачка протягом року з моменту передачі їй радіотелефону не зверталася до
позивача з якою-небудь заявою про надання їй інформації по використанню
радіотелефону. Згідно наданою відповідачкою довідки, 15 травня 2006 року вона
також звернулася в Севастопольське регіональне відділення «Союзу споживачів
України». Вказані обставини суд не може прийняти як докази обгрунтованісті
вимог відповідачки і задоволення її зустрічних вимог, оскільки нею пропущені
терміни, передбачені чинним законодавством, передбачені Законом України «Про
захист прав споживачів».

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 15 Закону України «Про
захист прав споживачів», ст.10, 12, 79, 179, 212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

В задоволенні
позову ОСОБА_1 і зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду міста Севастополя через
Гагарінський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів після оголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з її копіями.