Справа № 22ац- 660/07р                                   Головуючий у 1
інстанції Мохов Є.І.
№ 44                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2007 р
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області в складі:

головуючого
Дяченка М. М.  Баркової Л.Л.,  Трушкова М. М.  при секретарі Лепеха О. С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,  колективного підприємства „ Зуївський
енергомеханічний завод" про стягнення збитків і вкладу працівника за
апеляційними скаргами колективного підприємства і закритого акціонерного
товариства „ Зуївський енергомеханічний завод" на ухвали Волноваського
районного суду Донецької області від 13 квітня 2007 року про накладення арешту
на нерухоме майно ЗАТ і КП „ Зуївський енергомеїханічний завод і від 20 травня
2007 року про зняття арешту з   цього
майна,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2007
року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Зазначала,  що вона працювала на Зуївському
енергомеханічному заводі і при викупу майнового комплексу заводу оплатила
частку майна шляхом передачі свого майнового сертифікату. Стала одним з   орендарів заводу.

У 1998
році була звільнена з роботи і зараз бажає отримати частку свого вкладу.
Добровільно виплатити їй цей вклад завод відмовився. Тому просила суд стягнути
з заводу на її користь вартість вкладу в сумі 20 000грн і судові витрати. Крім
того просила стягнути з юриста ОСОБА_2 за договором доручення 300 грн.,  які вона сплатила йому * уклавши з ним
договір на надання її "правової допомоги. Також просила накласти арешт на
нерухоме майно колективного підприємства і на нерухоме майно закритого
акціонерного товариства „ Зуївський енергомеханічний завод" на суму 20 000
на кожне.

Ухвалою
судді Волноваського районного суду Донецької області від 13 квітня 2007 року
був накладений арешт на нерухоме майно колективного підприємства на суму 20
000грн. і на нерухоме майно закритого акціонерного товариства „ Зуївський
енергомеханічний завод на таку ж суму.

Ухвалою
того ж судді від 20 травня 2007 року позовна заява ОСОБА_1  була визнана неподаною і повернута позивачці.
У зв*язку з поверненням позову був знятий арешт на нерухоме майно колективного
підприємства „Зуївський енергомеханічний завод .

В
апеляційних скаргах: ЗАТ і КП „ Зуївський
енергомеханічний завод" просять ухвали суду від 13 квітня   і від 20 травня 2007 року,  в частині звільнення майна з під

арешту,  скасувати,
в задоволенні заяви ОСОБА_1  про
накладення арешту на нерухоме майно відмовити,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши
суддю -доповідача,  пояснення
представника КП „ Зуївський енергомеханічний завод Далеко К.О.,  яка доводи скарги підтримала,  перевіривши законність і обгрунтованість
ухвал,  колегія суддів вважає,  що скарги підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Накладаючи
арешт на нерухоме майно відповідачів ,
суд першої інстанції виходив з того ,
що позивачка навела в своїй заяві причини,  у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов,  що невжиття заходів забезпечення
може утруднити виконання судового рішення. Ухвала про звільнення майна з під
арешту була постановлена суддею у зв'язку з тим,  що суд визнав позовну заяву ОСОБА_1  неподаною і повернув її позивачці.

Проте погодитися
з такими висновками суду не можна.

Згідно із
вимогами статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; від
забезпечення позову ,  який належить
застосувати,  з обгрунтуванням його
необхідності; інші відомості потрібні для забезпечення позову.

Як
вбачається із клопотання ОСОБА_1  про
накладення арешту на нерухоме майно відповідачів,  вона в порушення вимог вищезазначеної статті
не вказала на яке саме майно необхідно накласти арешт і чому на 40 000грн. про
ціні позову 20 000грн. Згідно з даними про наявність нерухомого майна
відповідачів у них є майно вартістю 1 000 000грн і більше,  а майно вартістю 20 000грн. відсутнє. Крім
того,  звертаючись до суду з клопотанням
про накладення арешту на майно ЗАТ „ Зуївський енергомеханічний завод"
вона зробила це не заявляючи позовних вимог до товариства. Також не
зазначила,  чому необхідно накладати
арешт на нерухоме майно,  а не на кошти
підприємства . Даних про те,  що у
відповідачів відсутні кошти в справі немає.

Відповідно
до положень статті 50 Закону України „ Про державну виконавчу службу" від
31.12. 1998 року з наступними змінами,
арешт на нерухоме майно боржника накладається у разі відсутності у нього   коштів та інших цінностей.

Суддя
задовольняючи клопотання позивачки не врахував зазначені вимоги закону і зробив
це з порушенням норм закону.

Звільняючи
майно з під арешту на підставі того,  що
позовна заява повернута позивачці,
суддя   також зробив це в
порушення норм процесуальних норм.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає за
необхідне ухвалу судді від 13 квітня 2007 року і ухвалу від 20 травня 2007 року
в частині звільнення нерухомого майна з під арешту скасувати ,  в задоволенні клопотання про накладення
арешту на нерухоме майно КП і ЗАТ „ Зуївський енергомеханічний завод „
відмовити.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  312 ЦПК України,  колегія суддів-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ЗАТ і КП „ Зуївський
енергомеханічний завод" задовольнити.

Ухвали
судді Волноваського районного суду Донецької області від 13 квітня 2007 року і
20 травня 2007 року в частині звільнення нерухомого майна з під арешту
скасувати.

В
задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення арешту на нерухоме майно КП і ЗАТ
„ Зуївський енергомеханічний завод „ на суму 40 000грн відмовити.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців в касаційному порядку.