Справа № 22-2557                                     Головуючий
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого                                    Бауль Н.М.

Гаркуші В.О.
Суддів
Май д аніка В. В.

При
секретарі
Шевардіній К.Г.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 серпня 2007
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення
перешкод в користуванні та розпорядженні майном, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2007
року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що
відповідачі вселились в належний їй на праві власності будинок АДРЕСА_1 на
умовах договору найму з послідуючим викупом зазначеного будинку за 17340 грн.
до вересня 2006 року. З серпня 2006 року відповідачі проживають в зазначеному
будинку, але умови договору виконані не в повному обсязі. Оскільки порушуються
її права власника будинку, просить усунути перешкоди в користуванні та
розпорядженні спірним майном шляхом виселення відповідачів та в рахунок
відшкодування моральної шкоди стягнути з них солідарно 3000 грн.

Рішенням
Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 серпня 2007 року
позовні вимоги задоволені частково.

ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6 виселені з жилого будинку АДРЕСА_1.

З ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування завданої моральної шкоди стягнуто 300 грн., а також судові
витрати по оплаті судового збору у розмірі 17 грн., по оплаті
інформаційно-технічного забезпечення - 30 грн., по оплаті правової допомоги 300
грн., а всього 647 грн.

В іншій частині
позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2, не
погоджуючись з рішенням суду в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі
300 грн., просить його скасувати в зазначеній частині, та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в цій частині у
повному обсязі.

2

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову

В письмових
запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2
просить апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення в частині виселення відповідачів зі спірного
домоволодіння залишити без змін.

У судовому
засіданні ОСОБА_2 підтримала
апеляційну скаргу по мотивам та підставам вказаним в ній і просила рішення суду
скасувати в частині відшкодування моральної шкоди та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. В іншій
частині рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_1 у судове засідання не з»явилась. Однак, колегія суддів
вважає можливим розглянути справу у її відсутність, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що всі учасники процесу належним чином повідомлені про день
і час слухання справи, що підтверджується долученими до справи повідомленнями.
У відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду
справи не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши
доповідача, осіб, що з»явилися у судове засідання, обговоривши доводи
апеляційних скарг колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позову суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення
права власника користування та розпорядження належним йому домоволодінням, яким
останні користуються по договору найму та усунення порушення цього права шляхом
виселення, а у зв'язку з цим позивачу спричинена моральна шкода.

Однак, повністю
погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки висновки суду
в частині відшкодування моральної шкоди не відповідають обставинам справи і суд
неправильно застосував норми матеріального закону.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_2
на праві приватної власності належить жилий будинок АДРЕСА_1( свідоцтво про
право на спадщину від 12.07.2006 року, видане державним нотаріусом
Новокаховського нотаріального округу р. № 1-1980 (а.с. 5-6). В серпні 2006 року
відповідачі в усній формі уклали з позивачкою договір, згідно якого ОСОБА_2
здала зазначений будинок відповідачам в оренду з послідуючим викупом його, при
умові, що ними буде сплачена повна вартість будинку - 17340 грн. до вересня
2006 року.

З вересня 2006
року відповідачі проживають у зазначеному будинку. З наданих суду розписок
вбачається, що відповідачі передали позивачці 11540 грн. в рахунок оплати за
спірний будинок, останній платіж здійснено 09.12..2006 року (а.с. 19-21).
Більше ніяких виплат не проводилось. Позивачка неодноразово зверталась до
відповідачів з вимогою звільнити приміщення спірного будинку, посилаючись на
необхідність особистого користування приміщенням.

Розглядаючи спір
колегія суддів вважає, що районний суд повно та всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і прийшов до
обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині усунення
перешкод в користуванні власністю, виходячи з вимог ст. 386, 391 ЦК України,
оскільки власник при порушенні права власності має право на захист та
відновлення майнових інтересів і вимагати усунення перешкод у здісненні ним
права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи те,
що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, пред'явлені позивачем з
підстав передбачених ст. 1167, 23 ЦК
України, які передбачають обов'язки щодо відшкодування моральної шкоди,
пов'язаної з зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяної шкоди, а не із
зобов'язаннями, що виникають в договірних відносинах і тому колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано прийшов

3

до висновку про задоволення позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди, оскільки така не передбачена існуючим між
сторонами договором та закону, який регулює спірні правовідносини і що цю шкоду
позивач пов'язує з невиконанням зобов'язань, що витікають з договору , а не
інших винних дій відповідачів і на них не можуть поширюватися вимоги ст. 1167
ЦК України.

Таким чином,
позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Інші доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1
не містять посилань на нові факти або способи доказування, які мають
значення для справи і спростовують висновку суду, а обґрунтування з посиланням
на допущене судом порушення норм матеріального права та процесуального права є
надуманими і підлягають відхиленню.

Керуючись ст.. 301, 303, 307,
309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Новокаховаського міського суду Херсонської області від 17 серпня 2007 року в
частині відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом 2-х місяців