АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-б905 / 2007                                         Головуючий
у 1 й інстанції - Самоткан
- 29                                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007
року Колегія суддів судової палати у  цивільних
справах Апеляційного суДу Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Григорченка Е.І. суддів - Прозорової М. Л.,
ПищидиМ. М.  при секретарі -
Білоконь М. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Дніпропетровську цивільну справу по
апеляційній скарзі

ОСОБА_1,
ОСОБА_2та ОСОБА_3 на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області   від 05 квітня 2007 року по справі за позовом   ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3 про
вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2  та ОСОБА_3.  звернулися з апеляційною скаргою на рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня
2007 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначеним
рішенням позовні вимоги ОСОБА_4.3адоволені в повному обсязі. Суд вселив ОСОБА_4. у квартиру
АДРЕСА_1 та зобов'язав відповідачів не чинити перешкод в його проживанні.  / а.с. 54-55 /.

Як на
підставі апеляційної скарги відповідачі посилаються а те,  що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального
закону. Судом першої інстанції не дана належна правова оцінка відмові позивача
від дачі пояснень по суті позову під час судового засідання.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених вимог,  колегія суддів не
находить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни рішення,  з наступних підстав.

Постановляючи
рішення,  суд першої інстанції виходив із
встановлених ним обставин про те,  що
ОСОБА_5  на його сім'ю з чотирьох
чоловіків,  в тому числі відповідачів
19.12.1989 року було надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_103.04.1996 року
вказана квартира була приватизована на всіх чотирьох членів сім"і,  після чого вони стали учасниками сумісної власності.
Згідно свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_4 є власником 1/4 частини спірної квартири. /а.с.  17/.

За таких
обставин,  в силу діючого
законодавства,  зокрема  ст. . 48 Закону України „Про
власність",  суд прийшов до
правильного та обгрунтованого   висновку
про те,  що

Буров СП. як власник
загальної власності,  вправі володіти та
розпоряджатися спірною квартирою та правомірно задовольнив його позовні вимоги
про вселення у квартиру АДРЕСА_1

Посилання
в апеляційній скарзі відповідачів на те,
що судом першої інстанції не дана належна правова оцінка відмові
позивача від дачі пояснень по суті позову під час судового засідання,  не можуть бути прийняті до уваги,  оскільки в судовому засіданні позивач
підтримав свої позовні вимоги і рішення суду не оскаржив.

Інші
доводи відповідачів,  приведені в
апеляційній скарзі є безпідставними,  до
того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх
оцінці.

Відповідно
ж до  ст.
212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду,  який має оцінювати докази за своїм внутрішнім
переконанням,  що ґрунтується на
всебічному,  повному та об'єктивному
розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,  керуючись законом.

З'ясувавши
в досить повному обсязі права та обов'язки сторін,  обставини справи,  перевіривши доводи сторін і давши їм правову
оцінку,  суд ухвалив рішення,  що відповідає вимогам закону,  висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються
наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом
апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального
закону,  які могли б потягти за собою
скасування рішення суду першої інстанції.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги є
необгрунтовані,  а рішення суду
відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 308 ЦПК
України,  колегія судів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області  від 05 квітня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала
набуває законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.