Справа
№ 2-925/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель                                                                                                          1 б травня 2007
року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Лапіна О.Ф. за
участю секретаря      Зикової М.В.,

позивача      ОСОБА_1,

представника
відповідача Панасюка С.І., розглянувши
у   попередньому  розгляді
цивільну   справу  за
позовом   ОСОБА_1 до    виконавчого комітету Ковельської міської
ради про визнання права власності на самочинне будівництво, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого
комітету Ковельської міської ради про
визнання права власності на самочинне будівництво, а саме, самочинно
добудовані до житлового будинку АДРЕСА_1, -ванну, коридор, внаслідок чого
збільшилася загальна площа будинку на 6,0 кв.м., а також самочинно побудовані
на земельній ділянці в АДРЕСА_1 літню кухню розміром 5,58 х 5,17 м і хлів
розміром 3,0 х 6,05 м.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі
договору дарування від 24.08.1990 року володіє на праві власності 48/100
частини житлового будинку та надвірних будівель
в АДРЕСА_1. Вказує, що у 1992 році, без відповідних дозволів та погоджень,
самочинно провів добудову до вказаного житлового будинку, а саме, добудував
ванну та коридор, внаслідок чого збільшилася загальна площа будинку на 6,0
кв.м. Крім того, на присадибній ділянці
позивачем побудовано хлів, розміром 3,0 х 6,05 м, літню кухню розміром
5,58 х 5,17 м, а також гараж розміром 3,15 х 6,30 м. Вказує, що в подальшому, з
метою виготовлення правовстановлюючої документації звернувся в архітектурно
-планувальне бюро та виготовив паспорт забудови земельної ділянки. Стверджує,
що згідно акту обстеження земельної ділянки самочинна добудова в житловому
будинку та побудова хліва та літньої кухні відповідають будівельним, санітарним
та протипожежним нормам та вимогам, однак при будівництві гаража допущено
порушення будівельних норм. Покликаючись на ту обставину, що самочинна добудова
в житловому будинку, а також самочинно побудовані хлів і літня кухня
відповідають санітарним, пожежним та будівельним вимогам та нормам,
розміщується в межах належної позивачу земельної ділянки, погоджені із сусідами, не порушують нічиїх прав та інтересів,
- просить суд визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно.

У попередньому розгляді справи
позивач позов підтримав повністю з вищевказаних підстав, показав, що самочинна
добудова до житлового будинку в АДРЕСА_1 та побудова хліва та літньої кухні за
вказаною адресою відповідає санітарним, пожежним та будівельним нормам,
розташована в межах належної йому земельної ділянки, погоджена із сусідами, не
порушує прав інших осіб, а тому просить визнати за ним право власності на
вказане самочинно збудоване нерухоме майно. Судові витрати понесені по справі
прохає залишити за ним.

2

Представник
відповідача - виконкому Ковельської міської ради у попередньому розгляді справи
позовні вимоги визнав та не заперечив проти задоволення позову та визнання права
власності на самочинно добудовані до будинку АДРЕСА_1 ванну та
коридор, а також самочинно побудовані на присадибній земельній ділянці за вказаною адресою
хлів та літню кухню, оскільки вони відповідають усім нормам.

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали цивільної
справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до реєстраційного
посвідчення від 31.08.1990 року 48/100 жилого будинку, розташованого в АДРЕСА_1
зареєстровані за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі договору
дарування, посвідченого Ковельською держнотконторою 24.08.1990 року за № 2864.
/а.с.13/.

З копій технічної документації на
об'єкт нерухомого майна розташований в АДРЕСА_1 /а.с. 4-Ю/ та паспорту на
забудову земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 / а.с. 11-29/, вбачається, що позивачем
проведено самочинну добудову до вказаного житлового будинку, а саме,
добудовано ванну та коридор, внаслідок чого збільшилася загальна площа будинку на 6,0 кв.м, та
самочинно побудовано на присадибній ділянці хлів, розміром 3,0 х 6,05 м, і літню
кухню розміром 5,58 х 5,17 м.

Відповідно до
ст.331 ЦК України, право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди,
тощо) виникає з моменту завершення будівництва.

Ст.376 п.5 ЦК України передбачає, що на вимогу
власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на
ній, якщо не порушує права інших осіб.

З пояснень позивача вбачається, що самочинно проведена добудова ванни та коридора до житлового будинку АДРЕСА_1, внаслідок чого збільшилася
загальна площа будинку на 6,0 кв.м., а також
самочинно побудовані хлів, розміром 3,0 х 6,05 м та літня кухня розміром 5,58 х 5,17 м проведені зі згоди власників
суміжних жилих приміщень та сусідів, що
стверджується також копіями власноручних заяв останніх, наявними у
матеріалах справи / а.с. 16 зворот, 17 зв., 18 зв./

У попередньому судовому засіданні також встановлено, що самочинно проведена
добудова ванни та коридора до житлового будинку АДРЕСА_1, внаслідок
чого збільшилася загальна площа будинку на 6,0 кв.м., а також самочинно побудовані за тією ж адресою хлів розміром 3,0 х 6,05 м
та літня кухня розміром 5,58 х 5,17, відповідають чинним будівельним,
санітарним і протипожежним вимогам і нормам, що стверджується актом обстеження забудови від 04.04.2007 року /а.с. 24/ та
іншими матеріалами паспорту на забудову земельної ділянки / а.с.
11-29/.

Таким чином в ході попереднього розгляду встановлено, що самочинна забудова
не порушує прав інших осіб та відповідає встановленим законодавством нормам.

За вказаних обставин визнання відповідачем пред'явленого позову не
суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, а отже позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення - за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право
власності на самочинно проведену добудову ванни та коридору до житлового
будинку

3

АДРЕСА_1, внаслідок чого
збільшилася загальна площа будинку на 6,0 кв.м., а
також самочинно побудовані за тією ж адресою хлів розміром 3,0 х 6,05 м та літню
кухню розміром 5,58 х 5,17м.

Судові витрати по справі залишити за позивачем, згідно його клопотання.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 30, 62, 75, 212, 215,
218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 331, 376 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання права власності на самочинне
будівництво задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно проведену добудову ванни та коридору до житлового будинку АДРЕСА_1,
внаслідок чого збільшилася загальна площа будинку
на 6,0 кв.м., а також самочинно побудовані за тією ж адресою хлів
розміром 3,0 х 6,05 м та літню кухню розміром 5,58 х 5,17м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення
та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.