Апеляційний суд Миколаївської області
вул.  Садова 2 "а" тел. 35-64-41.
Справа № 33ц-775
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

04
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Паліюка В.П.,

Колосовського
С.Ю.,  Шолох З.Л.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні
майном,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 14 березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 5 вересня 2006 року,

встановила:

У жовтні
2004 року ОСОБА_1  звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном.

Позивачка
посилаючись на те,  що відповідачі
створили перешкоди у користуванні її майном,
просила суд зобов'язати їх прибрати паркан,  який затіняє всі три вікна її будинку,  відгородити прохід за її сарай,  відремонтувати фундамент сараю,  не чинити перешкод у користуванні
водопроводом,  надавши змогу його
відремонтувати та стягнути з відповідачів заподіяну їй матеріальну та моральну шкоду.

В грудні
2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в
суд з зустрічним позовом про визначення порядку користування спірною земельною
ділянкою.

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Останнім
рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 14 березня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від
5 вересня 2006 року,  позов ОСОБА_1  задоволений частково.

Постановлено
зобов'язати відповідачів відгородити прохід за сарай позивачки та дати їй
можливість безперешкодного доступу для його обслуговування.

Зустрічні
позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Постановлено
визначити порядок користування спірною земельною ділянкою в межах,  зазначених на схемі №1 висновку судової
технічної експертизи червоним кольором.

У
касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень,  посилаючись на неповне з'ясування судами
обставин справи,  неправильне
застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів,  вивчивши матеріали справи,  дійшла висновку,  що підстав для задоволення касаційної скарги
не має з врахуванням наступного.

Судами
встановлено,  що паркан
відповідачів,  в районі розташування
сараю позивачки,  побудований поза
межами,  визначеними державним актом на
право приватної власності на

2

спірну
земельну ділянку. Це заважає безперешкодному доступу для обслуговування
вказаного сараю. Крім того встановлено,
що між сторонами існує спір щодо користування земельною ділянкою.

За таких
обставин,  суд першої інстанції,  з висновками якого погодився апеляційний
суд,  обґрунтовано частково задовольнив
первісний позов зобов'язавши відгородити прохід за сарай позивачки. Також суд
правильно задовольнив зустрічні позовні вимоги та визначив порядок користування
спірною земельною ділянкою.

Наведені у
касаційній скарзі доводи таких висновків не спростовують.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм,  матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Водночас
встановлено,  що судові рішення ухвалені
з додержанням судами норм матеріального та процесуального права,  а в матеріалах справи відсутні передбачені ч.
1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України «Про
судоустрій України» (із змінами від 22 лютою 2007 року),  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 14 березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 5 вересня 2006 року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.