Справа № 22-1771/07                                               Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Категорія 39                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007 року колегія судців Судової  палати у
цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Юхименка А.Г. суддів :Шандри М.М., Шашкіної С.А. при секретарі
Терземан Б.В.

з участю
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
Львівського обласного центру здоров"я на рішення Личаківського районного
суду м.Львова від 10 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Львівського обласного центру здоров"я, 3-ї особи Островерха Юрія
Анатолійовича про визнання незаконним та безпідставним наказу про накладення дисциплінарного
стягнення, відшкодування моральної шкоди,

встановила:

Рішенням
Личаківського районного суду м.Львова від 10 травня 2007 року частково
задоволено позов ОСОБА_1, поновлено строк звернення до суду, визнано
неправомірним та скасовано наказ Львівського обласного центру здоров"я №
32 від 25.07.2005 року про накладення на позивачку ОСОБА_1дисциплінарного
стягнення у вигляді догани. В решті позовні вимоги відхилено за
безпідставністю.

Рішення суду в
частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди оскаржила ОСОБА_1 В апеляційній
скарзі покликається на те, що суд не взяв до уваги те, що окрім хвороб через
перенесений нервовий стрес врезультаті накладеного стягнення, їй довелося на
протязі року перебувати під моральним пресом керівника. Просить змінити рішення
суду, стягнути на її користь компенсацію за завдану моральну шкоду.

Рішення суду в
частині поновлення строку звернення до суду та визнання неправомірним і
скасування наказу № 32 від 25.07.2005 року оскаржив Львівський обласний центр
здоров"я. Вважає, що позивачка пропустила встановлений законодавством
строк звернення до суду без поважних причин, посилання позивачки на те, що їй
оголошено догану за роботу, яку вона не виконувала є недоведеним. Просить
рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарг, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Встановлено, що
позивачка працює у Львівському обласному центрі здоров"я на посаді
лікаря-методиста. Наказом № 32 від 25.07.2005 року   їй
оголошено   догану за

2

низьку виконавську дисципліну,
халатне ставлення до виконання завдань, поставлених керівництвом ГУОЗ ЛОДА перед ЛОЦЗ та розпоряджень головного лікаря, зокрема
щодо мотіторингу медіа простору Львівщини та
підготовки щотижневої аналітичної довідки за результатами вказаного моніторингу (а.с. 19).

Задовольняючи позовні вимоги про визнання неправомірним наказу про накладення
на позивачку стягнення, суд вірно виходив з того, що посилання відповідача на те, що на виробничій нараді було
поставлено завдання по проведенню мотіторингу медіа простору Львівщини
працівникам центру і залучив до його виконання
в тому числі позивачку, не може замінити вимоги передбачені ст. 21 КЗпП України, оскільки позивачка розуміла, що виконує
завдання з підготовки аналітичної довідки лише на час захворювання працівника
прес-центру ОСОБА_3, що вбачається з
запису у наказі № 32 від 25.07.2005 року та її пояснень у судовому засіданні. З
матеріалів справи вбачається, що
жодним письмовим наказом не визначено обов'язки працівників центру по
виконанню та оформленню завдання ГУОЗ ЛОДА по забезпеченю
моніторингу медіа простору Львівщини, не визначено коло осіб, відповідальних
за виконання цього завдання.

Враховуючи, що порядок оформлення аналітичної довідки, вимоги до неї
адміністрацією чітко не визначені, суд прийшов до вірного висновку, що
неправильне чи неповне її оформлення не може
вважатися порушенням трудової дисципліни.

Місцевим судом
також вірно встановлено, що строк звернення до суду позивачкою пропущено з поважних причин, т.я. вона в межах строку
передбаченого ст. 233 КЗпП України звернулася із скаргою для вирішення спору у
КТС та лише після отримання відповіді голови профкому про те, що КТС не
може бути створена, оскільки у колективі
працює менше 15 осіб, вона звернулася з позовом до суду.

Щодо вимог ОСОБА_1 про відшкодування завданої моральної шкоди, то суд обгрунтовано прийшов до висновку, що така до задоволення
не підлягає, оскільки позивачем не надано жодних доказів
заподіяння такої і таких не здобуто судом.

Рішення суду
відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи скарг висновків
суду не спростовують, тому підстав для їх задоволення немає.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Львівського обласного центру здоров"я відхилити, а рішення Личаківсього районного
суду м.Львова від 10 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, може бути оскарженою у касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання
ухвалою законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.