Справа № 22ц-1762/2007
Головуючий у 1 ін ст.  - Зарічна
Доповідач - Литвиненко І.B.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

6 грудня 2007 року
м.  Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі

головуючого-судді          ЛИТВИНЕНКО І.В.

суддів       ЛАЗОРЕНКАМ. І.,   БОБРОВОЇ І.О.

при секретарі      Рябчук С. І.

з участю   представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного казначейства
України на рішення Прилуцького міськрайонного суду від 25 вересня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до Державного казначейства України,   Головного управління Державного казначейства
в Чернігівській області про відшкодування вартості автомобіля,   конфіскованого в доход держави,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3
звернулась з позовом про відшкодування з державного бюджету вартості
конфіскованого в доход держави за вироком суду належного їй автомобіля у сумі
17500 грн.,   яким за довіреністю
користувався її син,   визнаний винним
скоєному злочині.

Рішенням
суду позовні вимоги задоволені частково. Суд стягнув з Державного казначейства
України на користь ОСОБА_3 5879 грн. 76 коп.
в рахунок відшкодування вартості автомобіля,
конфіскованого в доход держави за вироком суду,   і відмовив у задоволенні іншої частини
позову.

В
апеляційній скарзі Державне казначейство України просить скасувати рішення суду
через порушення судом норм матеріального права та недоведеністю обставин,   що мають значення для справи,   і ухвалити нове рішення з дотриманням вимог
бюджетного законодавства. Апелянт свої доводи обґрунтовує тим,   що бюджетне законодавство передбачає
можливість відшкодування особі вартості конфіскованого майна з Державного
бюджету України,   а не з коштів
Державного казначейства України тому що юридична особа не відповідає за
зобов'язання держави. Крім того,   в
апеляційній скарзі звертається увага на те,
що суд стягнув відшкодування на підставі довідки ДВС,   а закон вимагає проводити таке відшкодування
лише на підставі платіжного доручення,
яке не було надано суду.

Заслухавши
доповідача,   пояснення представників
сторін,   дослідивши матеріали
справи,   апеляційний суд приходить до
висновку,   що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню,   а рішення суду
зміні виходячи з наступного.

2

Судом першої інстанції
було встановлено,   що за вироком суду
від 31 березня 2006 року речовий доказ автомобіль ВАЗ-2109,   державний номерний знак НОМЕР_1,
яким користувався син позивачки під час споєння
злочину,   був визнаний знаряддям злочину
і конфіскований в доход держави. Рішенням суду від 14.03.2007 року право
власності на зазначений автомобіль було визнано за позивачкою ОСОБА_3,   а тому вона відповідно до  ст.  33
Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" має право на
відшкодування вартості конфіскованого майна з Державного бюджету України у
розмірах сум,   що надійшли до Державного
бюджету від реалізації цього майна,   про
що суд обґрунтовано зазначив у своєму рішенні.

Визначаючи
розмір відшкодування суд першої інстанції послався на довідку ВДВС Прилуцького
міськрайонного управління юстиції від 25.09.2007 року (а.с. 51),   в якій зазначалось що на рахунок Держбюджету
було перераховано 5879,  76 грн. і
вказувалось на існування платіжного доручення № 496 від 30.06.2007. Перевіряючи
доводи апеляційної скарги,   апеляційний
суд оглянув у судовому засіданні виконавче провадження № 36 де на а.с.  13 є платіжне доручення № 496 від 30.07.2007
року про перерахування вказаної суми,
вирученої від конфіскації майна,
на рахунок держбюджету.

Зважаючи
на наведене,   апеляційний суд приходить
до висновку про безпідставність доводів апелянта в цій частині.

Що
стосується посилань Державного казначейства України про те,   що вони не відповідають як юридична особа по
зобов'язанням держави,   то апеляційний
суд погоджується і приходить до висновку про необхідність зміни резолютивної
частини рішення шляхом заміни слів „Стягнути з Державного казначейства
України" на „Стягнути з Державного бюджету України",   оскільки
ст.  33 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік" таке відшкодування здійснює Державне
казначейство України,   але за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Керуючись  ст.  33
Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік",    ст.
ст.  303,   307,
309 ч. 1 п.4,    ст.  ст.
315-316,   319,   325 ЦПК України,   апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу Державного казначейства України задовольнити частково.

Рішення
Прилуцького міськрайонного суду від 25 вересня 2007 року змінити,   замінивши в резолютивній частині рішення
слова „Стягнути з Державного казначейства України" на слова „Стягнути з
Державного бюджету України".

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.