Справа № - 22 ц - 2046                                                            Головуючий по 1-й інстанції
2007 року                                                                                      Хіль Л.М.
Суддя-д оповідач: Омельченко Л.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року жовтня місяця 25 дня м.
Полтава Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: судді Омельченко Л.М.

Суддів: Корнієнка В.І., Бондаревської С.М.

при секретарі: Буряк С.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_5

третьої особи - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного
суду м. Полтави Полтавської області від 24 травня 2007 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа -
ОСОБА_4, - про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної
пригоди

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2003
року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаним позовом.

Посилалась на
те, що 23.01.2003 року в 9 год.
ранку автомобіль Фольксваген-Пассат,
держ номерний знак НОМЕР_1, під керуванням її чоловіка - ОСОБА_4 рухався
від будинку АДРЕСА_1 в сторону алмазного заводу. В районі автостоянки по

2

вул.
Нікітченко зі сторони зустрічного руху автомобіль ВАЗ 2109 під керуванням ОСОБА_3, що майже зупинився, раптово, без
подачі будь-яких сигналів, різко повернув
вправо і пересік шлях руху автомобіля Фольксваген-Пассат, що призвело до зіткнення автомобілів.

Маневр автомобіля ВАЗ 2109 здійснено з порушенням вимог п.п. 10.4, 10.5
Правил дорожнього руху.

В результаті зіткнення автомобіль Фольксваген-Пассат, що належить позивачці на праві приватної
власності, отримав значні ушкодження і його відновлювальний ремонт за оцінкою експертів складає 4091 грн. 48 коп.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача 4091 грн. 48 коп. заподіяної матеріальної
шкоди, 260 грн. вартості експертизи і 51 грн. витрат
по сплаті державного мита.

29.11.2004 року позивачка звернулася в суд з додатковим позовом, згідно якого збільшила розмір матеріальної шкоди до 4800
грн. 36 коп., посилаючись на те, що вартість деталей, які потребують
ремонту, збільшилась у зв'язку з ростом
курсу євро, а також просила стягнути з відповідача
моральну шкоду в сумі 1500 грн., мотивуючи свою вимогу неможливістю тривалий час користуватися своєю
власністю - автомобілем у зв'язку з його пошкодженням в результаті ДТП і неможливістю
відремонтувати.

У травні 2006 року ОСОБА_1 збільшила в судовому засіданні суму матеріальної
шкоди до 8663 грн. 36 коп., посилаючись на необхідність застосування індексу інфляції, та просила задовольнити її вимоги.

Справа судами розглядалась
неодноразово з постановлениям рішень.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави Полтавської області від 24 травня 2007 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційному порядку рішення оскаржила ОСОБА_1, подавши апеляційну
скаргу, та ОСОБА_2, надавши заяву про приєднання до апеляційної
скарги.

Апелянти прохають рішення скасувати і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, невірне застосування норм
матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню.

Згідно ст. 309 ч.1 п.п. 3, 4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення
є невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення або
неправильне застосування норм матеріального
або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 23.01.2003 року близько 9 год. ранку в районі автостоянки на вул. Нікітченко м. Полтави
сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля ВАЗ 2109 держ. номер
НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля Фольксваген-Пассат
держ. номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, в результаті чого останньому транспортному засобу, що належить позивачу ОСОБА_1,
заподіяно технічні пошкодження.

3

Також правильно з'ясовано, що дана пригода сталася з вини обох водіїв, у діях яких є порушення Правил дорожнього руху, що
знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП (а.с. 186-190). До
того ж, постановою судді Октябрського
районного суду м. Полтави від 04.03.2003 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано штрафу на користь держави в сумі
50 грн., і зазначена постанова є
чинною та виконана відповідачем в частині оплати штрафу (а.с. 25 та
адміністративний матеріал № 8-1185 (2003 року).

Разом з тим,
постановляючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, місцевий суд послався на ст. 454 ЦК України в
редакції 1963 року, оцінивши порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 настільки грубими відносно порушень водія
ОСОБА_3, що звільнив останнього від відшкодування шкоди.

Однак, з таким висновком суду не
можна погодитися.

Так, місцевим судом не враховані вимоги ст. 61 ч.ч. 3, 4 ЦПК України, згідно яких обставини, встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, і постанова
суду у справі про адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій
особи стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цією особою.

Постановою судді
Октябрського районного суду м. Полтави від 04.03.2003
року доведено обставини, за яких сталася дорожньо-транспортна пригода і
вина ОСОБА_3 у даній пригоді.

Матеріалами справи, в т.ч. й висновком експерта, поясненнями сторін, доданим адміністративним матеріалом № 8-1185/2003 року
підтверджується той факт, що застосування третьою
особою - ОСОБА_2 екстреного гальмування було викликано не
перевищенням ним швидкості, а в зв'язку з маневром, здійсненим відповідачем ОСОБА_3 в порушення пунктів 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху.

Тому висновок суду про звільнення відповідача від відшкодування заподіяної
ним шкоди є неправильним.

З урахуванням всіх обставин справи і наданих доказів колегія суддів вважає наявність у даній ДТП обопільної вини обох водіїв у співвідношенні 60 % - у відповідача ОСОБА_3
та 40 % у третьої особи ОСОБА_4 і необхідність відшкодування у даному
співвідношенні заподіяних позивачці ОСОБА_1
матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, а також судових витрат.

При цьому, вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивачки матеріальної шкоди, колегія судців знаходить
безпідставними вимоги ОСОБА_1 про необхідність
обрахування розміру цієї шкоди із застосуванням індекса інфляції та
збільшення її у зв'язку з ростом курсу Євро, оскільки
такі вимоги не ґрунтуються на чинному законодавстві. Тому розмір матеріального
збитку підлягає обрахуванню, виходячи з наявного в матеріалах справи звіту про
оцінку майна від 26.01.2003 року (а.с. 4-14).

4

За таких обставин, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню матеріальна і моральна шкода та судові витрати,
виходячи з вищевказаного процентного
співвідношення, а саме: 60 %, що становить:

·
матеріальна шкода - 4091 грн. 48
коп. х 60 % = 2454 грн. 89 коп.;

·
моральна (немайнова) шкода - 1500
грн. 00 коп. х 60 % = 900 грн. 00 коп.;

·
витрати   за
проведення   оцінки   автомобіля
та   визначення   розміру матеріального збитку - 260 грн. 00 коп. х 60 % = 156 грн. 00 коп.;

·
витрати за надання адвокатом
юридичної допомоги - 700 грн. 00 коп. х 60% = 420 грн. 00 коп.

·
витрати по сплаті судового збору -
51 грн. х 60 % = 35 грн. 70 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_1 слід
відмовити. Тому апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення місцевого суду - скасуванню з постановлениям нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.п. З, 4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 частково задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави Полтавської області від 24
травня 2007 року скасувати.

Постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2454 грн. 89 коп. заподіяної
матеріальної шкоди, 900 грн. 00 коп. -моральної
(немайнової) шкоди; 420 грн. 00 коп. витрат за допомогу адвоката; 35 грн. 70 коп. - витрати по сплаті державного мита і 156
грн. 00 коп. -витрати за проведення експертної
оцінки автомобіля та визначення розміру матеріального
збитку, а всього стягнути 3966 грн. 59 коп. (три тисячі дев'ятсот
шістдесят шість грн.. 59 коп.).

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двох місяців з дня набранням ним
чинності шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.