Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

3 травня 2007 р.                                                                                                           м. Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки Донецької області у складі.

головуючий - суддя                                  Єжов В.А.

при секретарі                                             Кулаковській
О.Ю.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні
в приміщенні місцевого суду в м. Макіївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2007 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, мотивуючи позовні
вимоги тим, що відповідач відмовляється у добровільному повертати
позичену суму грошей.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3., яка діє на підставі довіреності, підтримала заявлені позовні вимоги, на
обгрунтування яких зазначила, що 23 жовтня 1993 року ОСОБА_1 позичив відповідачу
гроші у сумі 8000 доларів СІЛА. Строк повернення позики був зазначений по
першій вимозі позивача. За умовами укладеного правочину він передав відповідачу вказану суму грошей, про що той склав
письмову розписку на підтвердження укладення
договору позики. Відповідач на теперішній час не повернув суму позики.
Посилаючись на вказані обставини, просила суд
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в еквіваленті 40400 грн. за курсом Національного
банку України на час прийняття судового рішення. Інших
матеріальних претензій за даним договором позивач до ОСОБА_2 не має.

ВідповідачОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю,
пояснивши, що 23 жовтня 1993 року для придбання квартири
АДРЕСА_1 позичив у ОСОБА_1, який є його рідним братом, гроші в сумі 8000 доларів
США.
В той самий день він отримав названу суму
і власноріч склав розписку про їх отримання. У зв'язку з тяжким матеріальним становищем не зміг повернути брату суму боргу по першій
його вимозі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані
докази, суд в межах заявлених позовних
вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.

23 жовтня 1993 року між ОСОБА_1. і ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей у сумі 8000 доларів США, на строк до першої вимоги. На виконання договору, у той же день ОСОБА_1 передав відповідачу гроші в сумі 8000
доларів США, аОСОБА_2 власноручно склав письмову розписку
про отримання цієї суми, вказавши їх цільове призначення - придбання квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) гроші
або інші речі, певними родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики)
або така ж кількість речей того ж роду й такої ж якості.

Договір   позики  вважається
укладеним  у  момент
передачі   грошей   або
речей.   Як передбачено
положеннями ст. 1047 ЦК України, договір позики на суму не
менш чим у десять

2

разів перевищуючу встановлений законом розмір неоподатковуваного податком
мінімуму доходів громадян повинен бути укладений у письмовій формі. На
підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена
розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Оригінал
розписки про отримання грошей, наданий представником позивача досліджений в
судовому засіданні, будь-яких відомостей про повернення боргу в повному або
частковому обсязі на ній не зазначено.

Правилами ст.
1049 ЦК України
закріплений обов'язок позичальника повернути позикодавцю борг.

Відповідно до
вимог статті 30 ЦПК України відповідачем ОСОБА_2 суду не надано достовірних
доказів про повернення ним ОСОБА_1 коштів у розмірі 40400 грн.

Оскільки договір
позики є окремим видом зобов'язання, то у відповідності зі статтями 526 і 527 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк.
Боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання, а кредитор - прийняти їхнє
виконання особисто, якщо інше не випливає із суті зобов'язання, звичаїв
ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Відповідно до
довідки Національного банку національного масштабу "Правекс-Банк"
вбачається, що курс української гривні до долару США, встановлений Національним банком України станом на 3
травня 2007 року, становить: 1 долар США
5,05 грн., а тому сума 8000 доларів США
(умовних одиниць) складає 40400 грн.

За таких
обставин, оцінюючи надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їхній
сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
повному обсязі.

У відповідності
зі статтями 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь
ОСОБА_1 сплачені позивачем при подачі позову сума судового збору в розмірі
252,50 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 30 грн.

На підставі
вищевикладеного, керуючись статтями ст. ст. 11, 60, 212, 213, 214, 215
Цивільного процесуального кодексу України, статтями 526, 527, 1046, 1047, 1049
Цивільного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 неповернену суму боргу в розмірі 40400 грн., оплату судового збору в
розмірі 404 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в розмірі 30 грн., а всього в загальній сумі 40834 грн.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд м. Макіївки протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через
Кіровський районний суд м. Макіївки протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення
без попереднього подання заяви на апеляційне оскарження.