Справа № 22ц - 6224       2007 рік                              Голов. в 1-й інстан.Куція
21                                                                  Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

7        серпня 2007 року                         Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого
судді  Пономарьової О.М.

суддів                                          Бабенка П.М. ,  Бондаренко Л.І.,

при
секретарі                             Артамоновій
C.O.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку

цивільну
справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства
„Єнакіївський металургійний завод",
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.  Єнакієве про стягнення заборгованості по
щомісячним платежам та моральної шкоди,
-

встановив:

ОСОБА_1  та ОСОБА_2
звернулися до Апеляційного суду Донецької області з
апеляційною скаргою на рішення Єнакіївського суду від 16 червня 2007 року,  яким ОСОБА_1,  ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до
відкритого акціонерного товариства „Єнакіївський металургійний
завод",  відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Єнакієве про стягнення заборгованості по щомісячним платежам та
моральної шкоди.

В       апеляційній скарзі позивачі
просили скасувати рішення суду та ухвалити нове

рішення про задоволенні їх позовних вимог,
оскільки суд зробив висновки,  які
не

відповідають фактичним обставинам справи,
неправильно провів розрахунки.

В
судовому засіданні позивачі просили задовольнити апеляційну скаргу і рішення
суду скасувати з підстав,  зазначених в
апеляційній скарзі.

Представник
відкритого акціонерного товариства „Єнакіївський металургійний завод"
Томицька М. Н. проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила її
відхилити,  а рішення суду залишити без
змін.

Представник
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.  Єнакієве Тимощук Н.І. просила відхилити
апеляційну скаргу позивачів,  рішення
суду залишити без змін,  оскільки воно
правильне та законне.

Судом
першої інстанції встановлено,  що 26
лютого 2001 року внаслідок нещасного випадку на виробництві був смертельно
травмований батько позивачів ОСОБА_3,
який працював токарем 6 розряду в механічному цеху відкритого
акціонерного товариства „Єнакіївський металургійний завод". Згідно наказу
№ 287 від 26 лютого 2001 року ВАТ „Єнакіївський металургійний завод"
нараховані щомісячні платежі у зв'язку з втратою годувальника на неповнолітніх
дітей з розрахунку середньомісячної заробітної плати ОСОБА_3 за три місяці у
розмірі 608, 77 грн. відповідно до вимог п.19 Правил відшкодування власником
підприємства,  установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків,  затверджених постановою   КМУ
від   23   червня
1994   року   №
472   /з   подальшими
змінами   та

доповненнями /
далі -Правила/,  які склали по 152, 19
грн. на кожну дитину,  та виплачена
одноразова допомога в розмірі п'ятирічного заробітку в сумі 36526, 20 грн. та
однорічний заробіток на двох утриманців в сумі 14610, 48 грн..

16
червня 2001 року страхова справа передана до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Єнакієве,  яке в подальшому
проводило страхові виплати у відповідності до вимог законодавства.

Суд
дійшов висновку про те,  що позивачам
правильно проводились виплати у відшкодування шкоди у зв'язку з втратою
годувальника обома відповідачами і навіть проведена переплата,  оскільки середній заробіток загиблого за три
місяці,  які передували нещасному
випадку,  складав 582, 70 грн.,  але до розрахунку помилково був взятий
середній заробіток в розмірі 608, 77 грн..

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін,  дослідивши
матеріали цивільної справи,  перевіривши
доводи апеляційної скарги,  апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно
до вимог  ст.  213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Законним
є рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.  Обґрунтованим є рішення,  ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин,  на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень ,
підтверджених тими доказами,  які
були досліджені в судовому засіданні.

Розглядаючи
позовні вимоги ОСОБА_1  та ОСОБА_2 ,  суд
повно та всебічно з'ясував обставини справи,
перевірив доводи та заперечення сторін,
правильно встановив правовідносини,
які склались між ними і дійшов обгрунтованого висновку про  відмову в задоволенні вимог позивача.

Відмовляючи
в задоволенні вимог позивачів про стягнення заборгованості по щомісячним
платежам та моральної шкоди,  суд
правильно послався на те,  що відповідно
до п. 19 Правил розмір відшкодування шкоди /частини втраченого заробітку/ у
разі смерті годувальника непрацездатним особам,
що мають на це право,
визначається з середньомісячного заробітку за вирахуванням частки,  що доводиться на нього і працездатних
осіб,  що перебувають на утримання,  але не мали право на відшкодування шкоди.

Суд
перевірив правильність нарахування щомісячних платежів,  які виплачувались у зв'язку з втратою
годувальника і дійшов обгрунтованого висновку про те,  що підприємство правильно застосувало норми
діючого на той час законодавства при визначенні розміру щомісячних платежів у
зв'язку з втратою годувальника і правильно визначило розмір частки кожного з
утриманців у втраченому заробітку,
виходячи з рівності частки на кожного ч.1ена сім'ї,  в тому числі і на самого потерпілого.

При
розгляді справи в суді першої інстанції встановлено,  що середній заробіток загиблого за три
місяці,  які передували нещасному
випадку,  складав 582, 70 грн.,  але до розрахунку помилково був взятий
середній заробіток в розмірі 608, 77 грн.,
тому при проведенні нарахування відшкодування шкоди у зв'язку з втратою
годувальника,  проведена переплата.

Висновок
суду про відмову позивачам в задоволенні вимог є правильним і обгрунтованим і
доводами апеляційної скарги не спростовується.

Ухвалюючи
рішення ,  суд першої інстанції врахував
всі обставини справи,  надані сторонами
докази і зробив правильні висновки,
мотиви яких навів в рішенні суду.

Виходячи
з наведеного,  апеляційний суд
вважає,  що судом першої інстанції вірно
встановлені обставини справи,  дана їм
належна правова оцінка і правильно вирішений спір.

Рішення
суду першої інстанції постановлено на підставі наданих сторонами доказів у
відповідності з нормами матеріального і процесуального законодавства.

Згідно
зі  ст.  308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Єнакіївського суду від 16 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили .