АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13 листопада
2007 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого Головчук С. В.

суддів Забродського М. І.,  Кашапової
Л.М.

при секретарі Прищепі О.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Житомирі цивільну

справу  за
позовом  ОСОБА_1  в
інтересах

ОСОБА_2 до
виконкому Житомирської міської

ради про
визнання права користування жилим приміщенням

за апеляційною
скаргою виконкому Житомирської міської ради

на  рішення
Корольовського  районного  суду м.
Житомира  від  26

вересня 2007
року,

встановив   :

у липні
2007 року ОСОБА_1 звернулась з позовом в інтересах ОСОБА_2 про визнання права
користування жилим приміщенням.
Зазначала,  що у липні 2005 року
він отримав дозвіл виконкому Житомирської міської ради на заселення квартири
АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі він проживає до цього часу,  проводить оплату комунальних платежів.
Вважаючи,  що фактично договір найму
укладений,  хоча ордер на заселення йому
не видавався,  позивач просив визнати за
ним право користування жилим приміщенням.

Рішенням
Корольовського районного суду м.
Житомира від 26 вересня 2007 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2
право постійного користування квартирою АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі виконком Житомирської міської ради порушує питання про
скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові.
Відповідач зазначає,  що судом грубо
порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема,  спірна квартира відноситься до
переселенського фонду та надавалась ОСОБА_2 для тимчасового проживання,  ордер на цю квартиру відповідно до вимог  ст. 58 ЖК України позивачу не видавався,  тому підстав для задоволення позову не було.

Розглянувши
справу в межах,  визначених  ст. 303 ЦПК,
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позов,  суд виходив з того,  що фактично з позивачем ОСОБА_2 був укладений
договір найму,  відповідач не має
претензій щодо його виселення,  відсутнє
належне державне

Справа
№22ц/2275                                          Головуючий
у суді 1 -ї інстанції Кочетов
Л.Г.

Категорія
30                                                                            суддя-доповідач
Головчук С. В.

2

фінансування
житлового будівництва.

Проте з таким
висновком погодитись неможливо.

Як видно
з матеріалів справи ОСОБА_2 вселився в квартируАДРЕСА_1 на підставі дозволу
виконкому Житомирської міської ради на тимчасове заселення від 12.07.2005 року.
Відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 10.08.2006 року
№610 йому надано дозвіл на реєстрацію в зазначеній квартирі тимчасово терміном
на один рік (а.с. 7-9).

Відповідно
до вимог  ст.  ст. 58, 61 ЖК України єдиною підставою для
вселення в жиле приміщення та укладення договору найму є ордер.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_2 вселився в
зазначену квартиру з порушенням встановленого порядку без видачі ордеру.
Тривалість користування приміщенням не тягне будь-яких прав на нього. За таких
обставин позивач не набув права користування цим приміщенням незалежно від
строку проживання в ньому та оплати комунальних платежів. Фактичні договірні
відносини по найму приміщення не відповідають вимогам закону.

Враховуючи  викладене,
рішення  суду  підлягає
скасуванню. Оскільки обставини встановлені повно,  по справі можливо ухвалити' нове рішення про
відмову в позові.

Керуючись  ст. 61 ЖК України,   ст.
ст.  209,  303,
307,  309,  314,
316,  ЦПК України,  апеляційний суд -

вирішив   :

апеляційну
скаргу виконкому Житомирської міської ради задовольнити.

Рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 2 6 вересня 2007 року скасувати,  ухваливши нове рішення.

Відмовити
в позові ОСОБА_2 до виконкому Житомирської міської ради про визнання права
постійного користування жилим приміщенням.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу
проголошення.