Справа № 2 - 848 / 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2007
року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої
судді                   Зайончковської І.
А.

при
секретарі                         Діхтяренко
І.Г.

з участю
адвоката                 ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину та за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та виділ його
частки в натурі,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки та чоловік відповідачки по першому
позову ОСОБА_4, що мав у власності грошові вклади, 3/5 частини квартири
АДРЕСА_1, так як 2/5 частини вказаної квартири належить ОСОБА_2 за договором
дарування від 13 грудня 1995 року. Також за договором купівлі-продажу від 5
липня 2005 року ОСОБА_3 належить 17/60 частин будинку АДРЕСА_2, що є спільним
майно подружжя з померлим,

Заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 подали сторони, а також
його мати ОСОБА_5 подала заяву про відмову від своєї частини спадщини на
користь онуки - ОСОБА_2.

Позивачка ОСОБА_2, уточнивши в судовому засіданні свої вимоги, просила
визнати за нею, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 2/5
частини квартири, 17/180 частин будинку та 1/3 частину грошових вкладів,
усунути перешкоди в користуванні квартирою, вселивши її в неї, стягнути
моральну шкоду в сумі 3000 грн., спричинену створенням таких перешкод, а також
стягнути на її користь понесені витрати по справі.

Позивачка ОСОБА_3, також уточнивши свої позовні вимоги, просила збільшити
її частку у спадковому майні, за рахунок коштів, які вона замість ОСОБА_2
сплачувала за комунальні послуги по спірній квартирі, та виділити їй в натурі
кімнату площею 10,5 м2, а також залишити витрати по справі за кожною з сторін.

ОСОБА_2 позов іншої сторони не визнала, так як в квартирі не проживала саме
з вини останньої, а тому і не повинна була сплачувати комунальні послуги. Крім
того ці витрати не надають відповідачці права на збільшення її частки у
спадковому майні. Також заперечувала проти виділу їй кімнати в натурі.

ОСОБА_3 позов іншої сторони визнала частково, посилаючись на те, що частина
будинку АДРЕСА_2 є майном її сина, так як вона придбана за його кошти та дочки.
Вона також вважає, що не чинила ніяких перешкод у користуванні позивачкою
частиною квартири, так як остання сама не бажала в ній проживати, а тому вона
не заподіяла їй і ніякої моральної шкоди.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст. 1261, 1268-1270 ЦК України сторони
є спадкоємцями за законом першої черги, які спадщину прийняли належними чином,
подавши про це відповідні заяви до нотаріальної контори, а тому числі ОСОБА_5 -
про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2., а тому сторони набули право на
спадкове майно. З врахуванням вимог ст. 1267 ЦК України та нотаріальної відмови матері померлого на
користь іншого спадкоємця, ОСОБА_2 має право на 2/3 частини спадкового майна, а
ОСОБА_3 -на 1/3 його частину.

До його складу належить
3/5 частини квартири, а також 17/120 частин будинку АДРЕСА_2, оскільки інші
17/120 частин будинку належать відповідно до ст. ст. 60, 61, 69, 70 СК України
ОСОБА_3, як частина останньої у спільному майні подружжя, та грошові вклади.

Таким чином, ОСОБА_2 в порядку спадкування має право на 2/5 частини
квартири АДРЕСА_1, 17/180 частин будинку АДРЕСА_2, та 2/3 частини грошових
вкладів на ім'я померлого, а ОСОБА_3 відповідно на 1/5 частину квартири, 17/90
частини будинку та 1/3 частину грошових вкладів.

Не оспорюючи факту пересилання дочкою відповідачки коштів з-за кордону,
позики грошей її сином у своїх знайомих, суд не може прийняти до уваги
посилання ОСОБА_3 на те, що спірна частина будинку є власністю її сина,
оскільки договір купівлі-продажу оформлений саме на неї та під час шлюбу, і,
відповідно до діючого сімейного законодавства таке майно є майном подружжя.
Вказані обставини підтверджуються оформленням кредитного договору також на
ОСОБА_3 та показами самого її сина, який пояснив, що 10 жовтня 2006 року ним була
придбана квартира АДРЕСА_3, так як він усвідомлював, що з приводу цих 17/60
частин будинку АДРЕСА_2 може виникнути спір. Посилання на необхідність
посвідчення договору купівлі-продажу на її ім"я, оскільки ще одна
співвласниця будинку хотіла придбати його частину, що належала продавцю,
спростовуються її ж показами та свідків про те, що в один день було посвідчено
договір як з ОСОБА_3 на 2 кімнати, так і з цією співвласницею на 1 кімнату, а
тому спір було вичерпано. Також достовірно не встановлено факту використання
грошей, надісланих дочкою, саме на придбання частини будинку, а не на інші
потреби.

Не підлягають задоволенню і вимоги щодо збільшення частки дружини у
спадковому майні з підстав сплати нею особисто коштів по утриманню частини
квартири, що належала дочці спадкодавця відповідно до ст. 528 ЦК України. Вказана
норма закону не стосується спадкового права, а останнє не передбачає з таких
підстав збільшення частки одного зі спадкоємців. Також відсутні докази сплати
ОСОБА_3 комунальних платежів за рахунок особистих коштів, що могли б дати право
на їх відшкодування, при тому, що власником 3/5 частин квартири, які не
являлись майном подружжя, являвся саме померлий, і він таких вимог не
пред"являв. Крім того витрати по оплаті послуг по утриманню будинку та прибудинкової
території повинна нести саме та особа, яка ці послуги реально отримує. Судом
встановлено, що позивачка з 1993 року в квартирі фактично не проживала, а тому
і після договору дарування їй 2/5 її частин, нею не користувалась, як і іншими
комунальними послугами.

В зв'язку з викладеним, а також з врахуванням того, що ОСОБА_3 так і не
визначилась на яку частку в спадковій квартирі вона претендує, квартира
знаходиться на 4 поверсі 5-ти поверхового будинку, відсутній висновок експерта
з приводу можливості поділу майна в натурі, про що жодна сторона не заявляла
клопотання, не можуть бути задоволені і вимоги щодо визнання права власності, з
виділенням саме в натурі в рахунок частки в спадковому майні, кімнати площею
10,5 м2.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами
склалися неприязнені відносини, в зв"язку з чим ОСОБА_2 не проживала у
належній їй частині квартири. Проте майже одразу після смерті батька, його
дружина взагалі замінила замки на вхідних дверях та не надала позивачці ключі,
чим позбавила її будь-якого права користуватися належним їй майном, в тому
числі і спадковим. Вказані обставини підтверджуються показами свідків,
зверненням ОСОБА_2 з цього приводу до Смілянського МРВ, актами мешканців
будинку, наданими ОСОБА_3, від 28 серпня 2006 року та 16 грудня 2006 року про
не проживання позивачки в квартирі. Оскільки права ОСОБА_2 порушені, вони
підлягають поновленню шляхом вселення її у спірну квартиру.

Разом з тим суд не вбачає підстав для задоволення вимог
ОСОБА_2 з приводу відшкодування їй моральної шкоди за те, що вона протягом
тривалого часу не могла проживати у належній їй частині квартири та не має до
неї доступу в даний час. До дня смерті батька, що був з нею співвласником
квартири, питання про її проживання і ній ОСОБА_2 повинна була вирішувати саме
з ним, а не з його дружиною, яка фактично мала лише право на проживання, а не
розпорядження житлом. Що стосується створення вже безпосередньої нею перешкод
для позивачки, то вони були протягом нетривалого

часу, вона мала
можливість проживати в квартирі матері чи баби, фактично вона не оформила ще
своє право на спадкове майно та між ними не було вирішено питання про
припинення спільної часткової власності на спірну квартиру, шляхом сплати один
одному грошової компенсації за належні кожному частки чи продажу квартири, з
отриманням коштів відповідно до часток.

Оскільки відмова від спадщини передбачена лише в строки вказані в ст. ст.
1270, 1273 ЦК України,
суд не може прийняти відмову ОСОБА_3 від отримання частини спадщини у вигляді
грошових вкладів, тим більше, що питання про поділ спадщини не ставить жодна
сторона.

З врахуванням вартості квартири станом на травень 2007 року в сумі 39164
грн. і вартості 17/60 частину будинку АДРЕСА_2 за договором в сумі 15500 грн.
та пропорційного до задоволення позовних вимог зі сторін підлягають стягненню
судові витрати по справі як на користь одна одної, так і на користь держави.

На підставі ст. ст. 1261, 1268-1270, 1273, 528 ЦК України, ст. ст.
60,61, 69, 70 СК України, керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 213, 215 ЦПК України
суд, -

вирішив:

Позови ОСОБА_2.
та ОСОБА_3 задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право
власності на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1, на 17/180 частин будинку АДРЕСА_2,
на 1/3 частину грошових вкладів на рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2 відповідно у
філіях № 3276/2 та 3276/043 Смілянського відділення Ощадбанку України на ім'я
ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право
власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, на 1/3 частину грошових вкладів на
рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2 відповідно у філіях № 3276/2 та 3276/043 Смілянського
відділення Ощадбанку України на ім'я ОСОБА_4, а також в порядку спадкування за
законом та як частку в спільному майні подружжя визнати право власності на 17/90
частин будинку АДРЕСА_2, припинивши на них право спільної сумісної власності.

Зобов"язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні нею
належними 4/5 частинами квартири АДРЕСА_1, шляхом вселення останньої в спірну
квартиру.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити як в безпідставних.

За позовом ОСОБА_2 стягнути з неї на користь держави судовий збір в сумі 8
грн. 50 коп., та з ОСОБА_3 на її користь судовий збір в сумі 51 грн., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та за
надання юридичної допомоги в сумі 500 грн., а також з ОСОБА_3 на користь
держави недоплачений судовий збір в сумі 165 грн. 82 коп.

За позовом ОСОБА_3 стягнути з ОСОБА_2 на її користь судовий збір в сумі 51
грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30
грн., а також з ОСОБА_2 на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 53
грн. 16 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Черкаської області через Смілянський міськрайсуд шляхом подачі в 10 денний
строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження та поданням
протягом 20 днів після подання такої заяви - апеляційної скарги. Апеляційна
скарга може бути подана і в 10 денний строк з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про його оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на
його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним
судом, якщо воно не буде скасоване.