Справа № 2-946/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м. Донецьк                                                                                28
квітня    2007 року

Будьоннівський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого
судді:                                        Тимченко О.О.,

при секретарі:                                                 Авраменко
О.О.,

за участю
позивача:                                        ОСОБА_1

відповідачки:                                                   ОСОБА_2

розглянувши у відкритому   судовому засіданні в м. Донецьку цивільну
справу   за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2007 року, позивач звернувся до Будьоннівського
районного суду м. Донецька з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказавши,
що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 1995 року, про
що у сел. Палатка
Хасинського райвідділу РАЦС Магаданської області зроблено актовий запис № 53,
від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не
склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, втратою почуття кохання, не
бажанням надалі підтримувати шлюбні стосунки, які припинені більше п'яти років
тому.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, в обґрунтування
яких дав пояснення, аналогічні до вказаних у позовній заяві.

Відповідачка у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та суду
пояснила, що, дійсно, з позивачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня
1995 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні
стосунки з позивачем фактично припинені з 2003 року, з цього часу вони
проживають окремо. Причиною припинення шлюбних стосунків стала подружня зрада
позивача. Проти розірвання шлюбу не заперечує.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, перевіривши матеріали справи в
межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_4
зареєстрували шлюб 25 серпня 1995 року, про що у сел. Палатка Хасинського райвідділу РАЦС Магаданської області
зроблено актовий запис № 53, після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 присвоєно прізвище
ОСОБА_2.

Як вбачається із свідоцтва про народження, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають дитину
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді
жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що
шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на
підставі рішення суду, відповідно АО
статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.Ш Сімейного Кодексу України і
роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України (п.5) від 31 серпня
1979 рік №8 зі змінами , внесеними постановами Пленуму від 24 квітня 1981 року
№4, 25 березня 1988 року від 25 грудня 1992 року, при розгляді справи про
розірвання шлюбу суд зобов'язаний вживати всіх передбачених законом заходів для
всебічного, повного й об'єктивного встановлення їхніх взаємин та інших обставин
справи, а також вживати всіх заходів для примирення чоловіка та жінки.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вислухавши пояснення позивача та відповідачки, оцінивши
надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд визнає , що між
подружжям, внаслідок розладу і конфліктів, виникли погані стосунки, з 2003 року
вони не проживають однією родиною, жоден з подружжя не бажає надалі
підтримувати шлюб. За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що спільне
проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можливе. Беручи до уваги сформовані взаємини
між подружжям причини конфлікту, тривалість їх спільного непроживання,
небажання кожного з них надалі підтримувати сімейні стосунки, суд вважає , що
збереження їхньої родини стало не можливим.

При прийнятті рішення про розподіл судових витрат, суд
бере до уваги ступінь відповідальності кожного з подружжя в розпаді родини,
враховує їхнє матеріальне становище, інші обставини справи та вважає за
необхідне покласти їх на ОСОБА_1.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 10,11,
60,208,209,212,213-215 ЦПК України , ст.ст. 105, 109-112 Сімейного Кодексу
України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 серпня
1995 року у сел. Палатка
Хасинського райвідділу РАЦС Магаданської області, актовий запис № 53 -
розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_1 до доходу держави держмито у розмірі 17 грн., ОСОБА_2 від сплати даних
судових витрат звільнити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.