Головуючий 1 інстанції Нікішин Ю.В.
Справа №   5379 ,
2007р.                           Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

7 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Курило В.П. суддів
Шамрило Л.Г.,  Санікової О.С.  при секретарі
Арутюнян Г.В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Совєтського районного суду міста Макіївки від 7
травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа ОСОБА_3 про визнання договору
дарування жилого будинку недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До
апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Совєтського
районного суду міста Макіївки від 7 травня 2007 року,  яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  третя особа ОСОБА_3 про
визнання договору дарування жилого будинку недійсним,  відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду з
направленням справи на новий розгляд у суд першої інстанції через те,  що суд грубо порушив норми матеріального і
процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін,  дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає,  що скарга
підлягає частковому задоволенню,  рішення
суду скасуванню з поверненням справи на новий розгляд у суд першої
інстанції,  виходячи з наступного.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції
встановив,  що власником жилого АДРЕСА_1
був позивач по справі ОСОБА_1

12
грудня 2002 року позивач подарував,  а
ОСОБА_2 прийняла у дар вказаний жилий будинок.

Звертаючись
в суд з позовом про визнання вказаного договору дарування жилого будинку
недійсним,  ОСОБА_1 посилався на те,  що договір укладений під впливом обману з
боку відповідачки і під впливом тяжких сімейних обставин.

Відмовляючи
в задоволені позовних вимог,  суд першої
інстанції виходив з того,  що
позивач,  незважаючи на пропозиції
місцевого суду,  так і не визначився щодо
підстав визнання угоди недійсною,  не
послався в своїй позовній заяві на конкретні норми матеріального права,  що регулюють правовідносини між сторонами,  послався на норму,

яка не може бути
застосована. Враховуючи,  що суд не може
вийти за межі заявлених вимог,  суд
відмовив в їх задоволені.

Але з
таким висновком суду погодитися не можливо. З позовної заяви ОСОБА_1
видно,  що він просив визнати угоду -
договір дарування жилого будинку недійсним з тих підстав,  що цей договір укладений внаслідок обману з
боку відповідачки і під впливом тяжкої обставини,  що стала наслідком його хвороби. Вказані
вимоги передбачені  ст.  ст.
230 і 233 ЦК України.
Дійсно позивач не послався на вказані норми закону. Але з його позовної заяви
чітко видно,  що він оспорював укладену з
відповідачкою угоду саме з підстав,
передбачених  ст.  ст.
230 і 233 ЦК України.

Суд
вказані вимоги позивача не розглядав,  що
відповідно до п.5 ч. 1  ст.  311 ЦПК України є підставою для скасування
рішення суду з поверненням справи на новий розгляд у суд першої інстанції.

Крім
того,  судом апеляційної інстанції
встановлено,  що на час розгляду справи
судом першої інстанції власником спірного жилого АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 відповідно
до договору дарування,  укладеному між
нею і Коровніченко Оленою Володимирівною 16 березня 2006 року( а.с. 19).

Суд
притягнув нового власника жилого будинку до участі у справі у якості третьої
особи. Між тим,  суд першої інстанції мав
уточнити позовні вимоги ОСОБА_1 і роз"яснити останньому про необхідність
заявления позову про визнання угоди недійсною і до нового власника,  оскільки поновлення його прав власника без
вчинення таких дій неможливо.

Тому
правильне правове становище ОСОБА_3 в цій справі буде не третя особа,  - а відповідач.

Керуючись  ст.
ст.  304, 307,  311 ЦПК України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу задовольнити. Рішення Совєтського районного суду міста Макіївки від 7
травня 2007 року скасувати. Справу на новий розгляд повернути у той же суд
іншому складі суддів.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення і може
бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду України
протягом двох місяців з дня проголошення ухвали суду апеляційної інстанції.