Справа № 22ц-5870/2007                                        Головуючий у 1
інстанції - Бухтіярова І.О.
- 18                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2 серпня
2007 року                                                                                                       м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі: головуючої - Кондратьєвої О.М. ,  суддів - Соломаха Л.І.,  Шевченко В.Ю.,  при секретарі - Білявській І.Є.,  за участю - сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Кредитної спілки
„Фермери Донбасу" на ухвалу Ворошиловського районного суду м.  Донецька від 29 травня 2007 року по справі за
позовом Кредитної спілки „Фермери Донбасу" до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про повернення кредитної позики та
відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Представник
Кредитної спілки „Фермери Донбасу" звернувся до Апеляційного суду Донецької
області з апеляційною скаргою на ухвалу Ворошиловського районного суду м.  Донецьк від 29 травня 2007 року,  якою позовну заяву повернуто заявнику для
подання за підсудністю.

В
апеляційній скарзі представник позивача просив скасувати зазначену ухвалу,  оскільки вважав,  що суд не прийняв до уваги вимоги  ст.  ПО
ЦПК України,  відповідно до яких
підсудність справи за вибором позивача визначається за місцем завдання шкоди за
позовами про відшкодування шкоди,
завданої майну фізичних або юридичних осіб або за місцем виконання
договорів за позовами,  що виникають з
договорів,  у яких зазначено місце
виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки у певному місці.
Суд не звернув уваги,  що підпунктом 4.3.
пункту 4.1 Договору кредиту,  укладеного
між сторонами 19.07.2005 року,  прямо
передбачено,  що позичальник поводить
погашення позички та відсотків через касу „Спілки",  або шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок установи,  тобто за
місцем її знаходження,  а саме: АДРЕСА_1.

Суд першої
інстанції,  повертаючи заяву Кредитній
спілці „Фермери Донбасу" для подання за підсудністю,  виходив з того,  що відповідачка ОСОБА_1 мешкає за адресою:
АДРЕСА_2; відповідач ОСОБА_2 - АДРЕСА_2,
що належить до Куйбишевського району м.
Донецька,  тому позовна заява
повинна бути поданою за місцем проживання відповідачів.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали цивільної справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
312 ЦПК України,  розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду без змін,  якщо судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

З
матеріалів справи вбачається,  що між
Кредитною спілкою „Фермери Донбасу" та ОСОБА_1 19 липня 2005 року був
укладений договір позички. За договором поруки від тієї ж дати поручитель
ОСОБА_2 взяв на себе обов'язок відповідати перед КС „Фермери Донбасу" у разі порушення ОСОБА_1 зобов"язань,  що випливають з договору кредиту.

Вказані
обставини свідчать про наявність між сторонами правовідносин,  що випливають з договору позички,  тому вважати заявлені позовні вимоги вимогами
про відшкодування шкоди,  завданої майну
фізичних або юридичних осіб,  підстави
відсутні.

Не
заслуговують на увагу і посилання позивача в апеляційній скарзі на ч.8  ст.
110 ЦПК України,  оскільки
зазначення в договорі про те,  що
позичальник проводить погашення позички та відсотків за користування через касу
„Спілки" за місцем її знаходження та у відповідні робочі дні та години або
шляхом перерахування коштів на рахунок „Спілки" визначає спосіб виконання
позичальником умов договору,  а не місце
його виконання.

Ухвала
суду відповідає вимогам процесуального і матеріального права і підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  312,  315 ЦПК України,  Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу представника Кредитної спілки „Фермери Донбасу" відхилити.

Ухвалу
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 29 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.