РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №
22к-78/2007р.                                                 Головуючий
у 1-ій ін.- Олексієнко 1.П.

Доповідач -
Слободянюк С.В.

26
вересня   2007 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва    в складі:

Головуючого:
Горелкіної Н.А.,

Суддів: Диби
В.Г., Панченка М.М.,   Матвєєвої О.А.,
Слободянюк С.В.,

відповідно до
Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про судоустрій України
щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ"

від
22.02.2007р. № 697-У розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 3-тя
особа ЖЕК-13 м.Макіївки про вселення, зміну умов договору найму жилого
приміщення та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, 3-тя особа ЖЕК-13 про визнання таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької області від^фб травня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 16 серпня 2004 року ; Апеляційний суду
м.Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У липня 2001 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 3-тя особа ЖЕК-13 м. Макіївки про вселення, зміну
умов договору найму жилого приміщення, мотивуючи тим, що він є наймачем
квартири АДРЕСА_1.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_1 доповнив позовні
вимоги, просив виділити йому у користування кімнату площею 9 кв.м., мотивуючи
тим, що відповідачі поміняли замки у спірному житловому приміщенні чим
перешкоджали йому проникнути у спірну квартиру.

Заперечуючи проти позову, відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до ОСОБА_1 із зустрічним позовом про визнання
його таким, що втратив користування жилим приміщенням, мотивуючи тим, що
останній понад шість місяців не проживав у спірній квартирі без поважних на то
причин.

Справа судами
розглядалась неодноразово.

Останнім рішення Гірницького районного суду м.Макіївки від 06 травня 2004
року, залишеним ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16 серпня 2004
року, у задоволенні позову ОСОБА_1. до ОСОБА_2 та інших про вселення та зміну
умов договору найму житла, виділення у користування кімнати відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 та інших задоволено, ОСОБА_1. визнано таким, що
втратив право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі, направленої до Верховного суду України, ОСОБА_1,
посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, чим суд
допустив порушення вимог процесуального права, тому судові рішення підлягають
скасування, а справа поверненню на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідача по справі, обговоривши наведені у касаційній скарзі
доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.Києва, дійшла висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Задовольняючи зустрічний позов про визнання ОСОБА_1. таким, що втратив
право користування жилим приміщенням, суд першої інстанції виходив із того, що
він не проживає там без поважних причин понад встановлені законом строки. Проте
з таким висновком погодитися не можна.

Відповідно до ст.71 ЖК УРСР на підставах відсутності С понад шість
місяців у жилому приміщенні ч.1ен сім'ї наймача (колишній ч.1ен сіЦіможе бути
визнаний таким, що втратив право користування цим примоденням,якщо ця
відсутність не обумовлена поважними причинами.

Суд встановив, що наймачем спірної квартири є ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_2
вибували із спірної квартири у вз'язку з виїздом у Тюменську область. За заявою
ОСОБА_1. його донька ОСОБА_2
у 1989 році з неповнолітніми дітьми була прописана, а у 1990 році за згодою
ч.1енів сім'ю та наймача був прописаний у спірній квартирі і ОСОБА_3.

На підтвердження доводів про те, що ОСОБА_1 без поважних причинне проживав
з вересня 1999 року , відповідачі посилаються на акти ЖЕК № 13, які Псі
реєстраційного номеру, на показання свідків.

Згідно повідомлення начальника ДКП ЖЕУ Гірняцького району
м. Макіївки за період часу з січня по червень 2001 p., коли було
складено акти комісії ЖЕК № 13 про відсутність ОСОБА_1., звернень щодо
складення таких актів від зацікавлених

осіб не
надходило,   складення таких актів нікому
із працівників ні ЖЕКу № 13, ні ДКПЖЕУ не доручалось.

Особи, які підписували акти були допитані судом. Проте їх
показання, а також показання інших свідків не підтверджують безспірно
відсутність відповідача у спірній квартирі понад шести місяців.

Майстер ЖЕКу ОСОБА_7 свідчила, що скласти акти її попросила ОСОБА_2, а свідок ОСОБА_6 зазначав, що на
прохання відповідачки всі акти ним підписувались поза квартою та в один день.
Крім того, з показань цього же свідка, який є сусідом по будинку, вбачається,
що на прохання ОСОБА_2 він міняв замки у спірній квартирі, був свідком того, що
речі ОСОБА_1. виносились у присутності дільничного інспектора.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 самостійно приймав спроби
відновити своє право на проживання у спірній квартирі.

Сама відповідачка ОСОБА_2
не заперечувала факт проживання ОСОБА_1. у спірній квартири, вказуючи, що
через неприязні стосунки, які склалися між ними, на прохання її дочки, ОСОБА_4,
вона поміняла замки у квартирі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію та перебуває на
обліку у ендокринологічному диспансері за місцем прописку у спірній квартирі.

Ці обставини
залишились поза увагою суду апеляційної інстанції.

За таких обставин суд дійшов необгрутованого висновку про те, що
передбачені ст..71 ЖК
УРСР вимоги є підставою для задоволення зустрічного позову.

Відповідно до ст. 341 ЦПК України суд касаційної
інстанції має право скасувати судові рішення і ухвалити нове рішення або
змінити рішення, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці
правовідносини, чи не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Враховуючи, що судом встановлено обставини справи повно, однак застосовано
норми матеріального права, які не підлягали застосуванню, судове рішення
відповідно до ст..341 ЦПК
України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове
задоволення основного позову та відмову у зустрічному позові

Керуючись ст.ст.336,341 ЦПК України ,Законом Україйи „Про внесення змін до
Закону України „Про судоустрій України щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22.02.2007р. № 697-У та главою 2 розділу У ЦПК України,
Апеляційний суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Гірницького районного суду м.Макіївки Донецької
області від 06 травня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області
від 16 серпня 2004 року в частині відмови у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 3-тя особа
ЖЕК-13 м.Макіївки про вселення та у задоволенні
зустрічного  позову    ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, 3-тя особа ЖЕК-13 про визнання таким, що втратив право користування
жилим приміщенням скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково, вселити його у
квартиру АДРЕСА_1.

Відмовити      у
задоволенні   зустрічного   позову                     ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, 3-тя особа ЖЕК-13 про визнання його таким, що втратив право
користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

В решті рішення    Гірницького
районного    суду    м. Макіївки Донецької області від    06 травня 2004 року залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.