Справа №2-219/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
березня 2007 року                                             Ананьївський
районний суд Одеської області

у
складі: головуючого судді           -
Скуртова М. І.

при
секретарі                                  -
Личман Л.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку квартири,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулася до суду про визнання права
власності на 1/2 частку
квартири загальною площею 28, 6 кв. м,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Позивач посилається на те,  що 10 липня 2006 року між нею та
відповідачем,  ОСОБА_2,  був укладений договір купівлі-продажу 1/2
частки квартири,  відповідно до якого
ОСОБА_2 продала,  а ОСОБА_1  придбала 1/2 частку квартири,  розташованої за адресою: АДРЕСА_1,  яка належить ОСОБА_2 на підставі
спадщини за рішенням Київського районного суду м.  Одеси від 18.12.2006 року. Згідно умов
договору позивач передала,  а ОСОБА_2
прийняла 45.000 умовних одиниць,  про що
була надана нею розписка. Відповідно умов договору,  право власності на спірну квартиру виникає з
моменту його підписання,  пілягає
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Позивач
також пояснила,  що виконавши умови
договору,  звернулась до відповідача з
пропозицією нотаріально посвідчити договір,
але відповідач,  постійно
ухиляючись від виконання зобов'язань щодо відчуження вказаної квартири,  не надає можливості здійснити його державну
реєстрацію та отримати всі правовстановлюючі документи.

У
судовому засіданні при розгляді справи позивач повністю підтримала свої позовні
вимоги,  просить суд визнати за нею право
власності на 1/2 частку квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
зобов'язати відповідача здійснити нотаріальне посвідчення та державну
реєстрацію договору купівлі-продажу.

Відповідач
по справі,  ОСОБА_2,
у судовому засіданні при розгляді справи позовні вимоги
визнала повністю та пояснила,  що не мала
змоги здійснити нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію договору
купівлі-продажу,  укладеного між нею та
позивачем,  з-за відсутності всіх
необхідних правовстановлюючих документів,
так лише 18.12.2006 року було винесено рішення суду за яким за нею
визнано право власності на 1/2 частку указаної квартири в якості спадщини за
законом

Суд,  заслухавши позивача,  відповідача та вивчивши документи справи
приходить до висновку,  що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до копій паспортів (а.с. 6, 7, 8),
позивач - ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  уродженка 2-гої дільниці с Ананьїва
Ананьївського району Одеської області,
та мешканка АДРЕСА_2. Відповідач - ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженка м.  Одеси та мешканка
АДРЕСА_2.

Як видно
з копії договору купівлі-продажу від 10 липня 2006 року (а.с. 9) між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 ,  за яким ОСОБА_2 продала,  а ОСОБА_1
придбала за 225000 грн,  що
еквівалентно 45000 умовних одиниць 1/2 частку квартири,  розташованої за адресою: АДРЕСА_1,  яка належить ОСОБА_2 Право власності
на вказану 1/2 частку квартири у ОСОБА_1
виникає з моменту підписання договору. Також підписання договору
свідчило проте,  що розрахунки за вказане
майно виконані в повному об'ємі,  що
підтверджується розпискою ОСОБА_2
(а.с. 10),  наданою нею в тому,  що вона отримала гроші в сумі 45000 у.о. і
матеріальних претензій до ОСОБА_1  не
має.

Встановлено
також,  що рішенням Київського районного
суду м.  Одеси від 18.12.2006 року по
справі №2-5721/2006 р. (а.с. 15) визнано за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 частину

2

АДРЕСА_1,  у порядку спадкування після смерті
батька,  ОСОБА_3,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким
чином,  судом достовірно
встановлено,  що позивач повністю
виконала свої обов'язки за договором купівлі-продажу,  виплатила всю суму вартості спірної
квартири,  між нею та відповідачем досягнуто
згоди щодо усіх істотних умов договору,
а саме щодо предмету договору,
ціни договору,  порядку та строків
розрахунків,  порядку передачі майна та
інше. Зазначений договір виконаний повністю - майно,  що є предметом продажу передано продавцем
покупцю,  за придбане майно розрахунки
проведені в повному обсязі. Позивач неодноразово пропонувала відповідачу
здійснити нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію договору
купівлі-продажу,  що не спростувалося
відповідачем,  але вона ухиляється від
виконання своїх обов'язків,  документи до
теперішнього часу не оформлені належним чином.

Так,  згідно
ст.  655 ЦК України,  за договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві),  а покупець
приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно  ст.
657 ЦК України,  договір купівлі-продажу житлового будинку
(квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Статями
525,  526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК,  інших актів цивільного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається,  якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно
ч.2  ст.
220 ЦК України,  якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору,  що підтверджується
письмовими доказами,  і відбулося повне
або часткове виконання договору,  але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,  суд може визнати такий договір дійсним.  У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Таким
чином,  зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права
власності на Уг частину квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

На
підставі викладеного,  керуючись Законом
України "Про власність",
ст.  ст. 220, 316, 321, 328, 525,
526, 655, 657 ЦК України,   ст.
ст.  10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  право власності на 1А частину квартири,  розташованої за адресою АДРЕСА_1.

Рішення є
підставою для реєстрації права власності у відповідних органах МБТІ та РОН.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.