Справа N 22ц 2163 - 2007 р.                            Головуючий
1 інстанції Батченко
- 26.                                                   Доповідач апеляційної інстанції Лисенко П.П.
УХВАЛА

іменем України.

19
листопада 2007 року.                                                                           м.  Миколаїв.

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в
складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів:
Данилової О.О. та Кутової Т.З.,

із секретарем
судового засідання Негрун І.О. ,

з участю:

позивачки
ОСОБА_1

її представника
ОСОБА_2

у
відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргоюОСОБА_1 переглянула рішення
місцевого Центрального районного суду м.
Миколаєва від 22 серпня 2007 року,
ухваленого у цивільній справі за її ж позовом до виконавчого комітету
Миколаївської міської ради про визначення часток у спільному майні й визнання
права власності на майно в порядку спадкуванням.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення позивачки
осіб,  які беруть участь у справі і
з'явилися у дане судове засідання,
перевіривши у межах оскарження обставини та докази,  яким сторони їх стверджували , -

установила:

18 червня 2007
рокуОСОБА_1 пред'явила значений позов.

Його
обґрунтовувала тим,  що в шлюбі з
чоловіком за актом приватизації набули у спільну сумісну власність АДРЕСА_1

Крім
того,  чоловікові на праві приватної
власності належав гараж № 236 в автогаражному
об'єднанні власників приватного автотранспорту "Стапель" м.  Миколаєва.

ІНФОРМАЦІЯ_1
чоловік помер.

Єдиним
спадкоємцем його майна є вона,  але
оформити право на спадщину позбавлена можливості,  оскільки без визначення часток співвласників
в названій квартирі державний нотаріус відмовляється видати свідоцтво про таке
право.

Правова позиція
відповідача невідома,  бо справу
розглянуто без нього.

Рішенням
місцевого Центрального районного суду м.
Миколаєва від 22 серпня 2007 року позов задоволено частково.

За
позивачкою визнано право власності на 1/2 частку названої квартири,  як її частку у спільному майні подружжя,  і ще на 1/2 - в порядку спадкування.

У
визнані права власності за спадкуванням на гараж № 236 відмовлено - через
відсутність правоустановчих документів на зазначений об'єкт.

Не
згодившись із рішенням в частині вирішення вимоги щодо гаража, ОСОБА_1 у цій
частині його оскаржила й просила скасувати з тих мотивів,  що суд проігнорував надані нею докази щодо
належності гаража.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
оскаржене рішення суду 1 інстанції скасуванню у частині вирішення вимоги
щодо гаража,  а цивільна справа,  у цій частині,  поверненню до того суду для нового
розгляду,  оскільки місцевий суд ухвалив

оскаржену   частину
рішення   без   точного
додержання   норм   матеріального   й процесуального права.

Так,  відмовляючи у вимозі про визнання за
позивачкою права власності на гараж за спадкуванням,  місцевий суд виходив з того,  що у розгляді названої вимоги брали участь
усі особи,  прав та обов'язків яких вона
торкається,  і що належних доказів
знаходження гаража у власності її померлого чоловіка немає,  а тому гараж не входить до складу
спадщини,  яка відкрилася після його
смерті.

Колегія
суддів судової палати у повній мірі з таким не погоджується,  вважає висновки щодо належності та правової
долі гаража передчасними.

Як
вбачається з довідки автогаражного
об'єднання власників приватного автотранспорту "Стапель" від 16
червня 2007 року № 23 (а.с- 6) ОСОБА_3 був членом названого об'єднання і йому
належав на праві особистої власності гараж № 236. Аналогічне вбачається і з
технічного паспорта на вказаний гараж (а.с. -7-8).

Місцевий
суд не звернув своєї уваги на зазначені обставини та докази,  не залучив до участі у справі автогаражне
об'єднання власників приватного автотранспорту "Стапель",  хоча таке було вкрай необхідним,  бо дозволяло не тільки виконати вимоги закону
щодо залучення до справи усіх зацікавлених у вирішені справи осіб,  а й дозволяло б встановити дійсну належність
спірного гаража.

За
такого,  рішення у оскарженій частині не
може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

За
прямої вказівки у п. 4 ч. 1  ст.  311 ЦПК України про правові наслідки
допущення місцевим судом виписаної помилки,
цивільна справа підлягає поверненню до того ж суду для нового розгляду
вимоги щодо гаража.

При
новому її розгляді,  суду слід врахувати
наведене,  і в залежності від
встановленого вирішити по суті.

Керуючись  ст.
ст.  307,  311, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
місцевого Центрального районного суду м.
Миколаєва від 22 серпня 2007 року у частині вирішення вимоги про
визнання права власності у порядку спадкування на гараж № 236 в автогаражному об'єднанні
власників приватного автотранспорту "Стапель" м.  Миколаєва скасувати,  і цивільну справу у цій частині повернути до
того ж суду для нового розгляду в іншому складі суду.

В іншій частині
рішення залишити без зміни.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення і з цього часу протягом двох місяців
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України.