№ 2-660/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24 травня 2007
року Фрунзенский районний
суд м. Харкова в складі: головуючого -
судді Бондаревої І.В.,  при секретарі
- Шевченко
К.В.,  за участю прокурора - Осадчук
О.В.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав,   третя
особа - опікунська
рада Фрунзенского районної
ради м. Харкова,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських
прав,   вказуючи,  що 14.06.2002
р. вона розірвала шлюб з відповідачем.
їх донька ОСОБА_3,  1996 року
народження,  проживає з нею. У 2002 р.
було ухвалено рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова про стягнення з
відповідача аліментів. Але вона не отримала жодного разу ні копійки на
утримання доньку. Відповідач не утримував доньку матеріально,  не піклувався про неї,  не приймав участі в її освіті,  відпочинку,
не цікавився її здоров*ям,
анулював реєстрацію доньки з власної квартири.

01.01.2006 р. опікунська рада винесла рішення про доцільність
позбавлення відповідача батьківських прав.

У судовому
засіданні позивачка позовні вимоги підтримала,
пояснивши суду,  що вона є
громадянкою Росії і до 2002
р. вона проживала за адресою: АДРЕСА_1,
не маючи реєстрації в Україні. Після розірвання шлюбу вона жила у
зйомних квартирах за різними адресами. З 20.09.2005
р. по 20.02.2007 р. була
зареєстрована та проживала з донькою за адресою: АДРЕСА_2.

З 27.02.2007 р. зареєстрована
та проживає у м. Дергачах,  за
адресою,  про яку нікому не повідомляла.
Відповідачу був відомий її номер телефона,
він їй телефонував,  на її
думку,   у нетверезому стані,  запитував про можливість зустрітися з
донькою,  погрожував. Після розірвання
шлюбу відповідач спілкувався з донькою,
але вона вважає,  що таке
спілкування негативно відображалось на поведінці доньки. Відповідач зловживає
спиртними напоями. З березня 2005 р. вона припинила спілкування відповідача з
донькою.

Заборгованість
по аліментам складала 2800
грн.,  у грудні 2006 р. він переслав
їй на утримання доньки 3500
грн.

Коли відповідач
прийшов до школи,  де навчається
донька,  йому не повірили,  що він її батько,  оскільки всі вважали батьком дівчинки її
чоловіка,  ОСОБА_4 Дівчинка має
можливість поїхати за кордон,  але,  на думку позивачки,  відповідач не надасть дозволу на виїзд дитини
за межі України.

Відповідач у судовому засіданні позов не
визнав та пояснив,  що після розірвання
шлюбу позивачка залишилась проживати в квартирі по АДРЕСА_1,
а він з донькою перейшов жити до матері за адресою:
АДРЕСА_3,  де проживали разом близько 2 років,  займаючись
її вихованням та утриманням.
Позивачка,  налагодивши своє
особисте життя та знайшовши роботу,
забрала доньку та стала перешкоджати йому бачитись та спілкуватись з дитиною.
Заборгованість по аліментам у розмірі 2858
грн. утворилась внаслідок того,  що
йому не була відома адреса позивачки для пересилання аліментів. За порадою
державного виконавця він відкрив рахунок у банківській установі,  куди перераховував аліменти. Після того,  як у судовому засіданні йому стала відома
адреса позивачки,  він надіслав їй 3500 грн. на
утримання доньки. Він не проти виїзду доньки за межі України на відпочинок чи
для участі у шкільних заходах.

Дізнавшись
у судовому засіданні,  де навчається
донька у теперішній час,  він прийшов до
школи,  щоб з нею побачитись,  але директор не дозволила цього.

В квартирі за
адресою: АДРЕСА_1,  донька ніколи не була
зареєстрована.

Представник
третьої особи за дорученням -
ОСОБА_5  в судове засідання не з*явилась,  про час та місце розгляду справи була
сповіщена належним чином,  надавши суду
заяву про визнання позову та його розгляд у її відсутності.

Вислухавши
сторони,  висновок прокурора,  яка вважала необхідним відмовити у
задоволенні позову,  допитавши
свідків,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позовні вимоги не підлягають
задоволенню,  з наступних підстав.

У відповідності
зі  ст.
164 Сімейного
Кодексу України,  мати,  батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав,  якщо вони ухиляються
від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У судовому
засіданні встановлено,  що шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано,  про що в
книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 17.02.2004 року зроблено запис за № 66.

ОСОБА_2,  відповідач у справі,  є батьком неповнолітньої ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно
розрахунку заборгованості від 13.10.2005
p.,  заборгованість по виконавчому листу за період з 06.09.2002 р. по 01.10.2005 р. складає 2858 грн.

Дитина мешкає
разом з матір*ю,  ОСОБА_1,  яка з 20.09.2005
р. по 20.02.2007 р. була
зареєстрована  за адресою: АДРЕСА_2,  ця ж адреса зазначена у позові як
місцезнаходження позивача.

Згідно акту
обстеження житлово-побутових умов від 18.10.2005
p.,  на той час позивачка з донькою та співмешканцем ОСОБА_4
проживала без прописки за адресою: АДРЕСА_4.

Адреса позивачки
як стягувача,  зазначена у виконавчому
листі,  виданому Фрунзенським районним
судом м. Харкова у справі № 2-5048/2002 р. про стягнення аліментів,  - АДРЕСА_2.

Згідно пояснень
позивачки,  з 2007 р. вони мешкають
у м. Дергачах.

Таким
чином,  суд вважає обґрунтованими доводи
відповідача про поважність причин виникнення заборгованості по аліментам станом
на 01.10.2005 р.,  у зв*язку з відсутністю даних про
фактичне місцезнаходження позивачки.

На даний час
відомості про наявність заборгованості по аліментам - відсутні.

Крім того,  в судовому засіданні встановлено,  що неповнолітня ОСОБА_3 навчалась у ЗОШ № 49,
ЗОШ №
158 та з 2006 р.
навчається в ліцеї № 133
м. Харкова.

Враховуючи,  що відповідачеві не було відомо постійне
місцезнаходження позивачки,  дитині тричі
змінювали шкільні заклади,  з березня 2005 р. позивачка
припинила спілкування відповідача з донькою,
про що пояснила суду і сама і свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6,  суд

вважає,  що відповідач не мав можливості спілкуватись
з донькою та брати участь у її вихованні з поважних причин.

Та
обставина,  що відповідач зловживає
спиртними напоями,  на що посилається
позивачка,  не доведені нею суду,  згідно вимог  ст. .60 ЦПК
України.

Доводи позивачки
про можливі перешкоди з боку відповідача при вирішенні питання про виїзд дитини
за межі України - ґрунтуються
на припущеннях,  тому судом до уваги не
приймаються.

Вважаючи
висновок опікунської ради Фрунзенської районної ради м. Харкова від 01.02.2006 р. передчасним,  суд відхиляє його та приходить до висновку
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись  ст.
ст.  10,
60,  88,  209,
213,  214,  215 ЦПК України,   ст.
ст.  15,
18,  19,  150,
155, 157,  164, 165,  166,
167,  180,  182 Сімейного Кодексу України,    суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський
районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та поданням апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подання
апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.