№2-1326/06
РІШЕННЯ                                                №2-261/07

ІМЕНЕ М      УКРАЇНИ

01  червня   2007
року                                           Московський районний суд м. Харкова в

складі головуючого судді - Гончара   В.О. при секретарі - Касліній   В.О. адвоката ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Харкові цивільну справу за позовом Московської Райради м. Харкова в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_3, відділ громадянства, міграції і реєстрації
фізичних осіб Московського РВ УМВДУ в харківській області про поновлення
порушеного права і вселенні, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2    про
стягнення     моральної  шкоди,
суд-

встановив:

Представник позивача
посилаючись на те, що згідно договору купівлі - продажу від 17.10.02 року, посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_6., і акту прийому -передачі від 31.10.02 року, за ОСОБА_2
зареєстровано будинок по АДРЕСА_1, в тому числі житлова площа розміром 370,2 кв. метра, де в кімнаті № 14 проживали ОСОБА_7, яка після повернення з
місць позбавлення волі у 2002 році не займалась
вихованням неповнолітніх дітей, зловживала спиртними напоями, тому виконком
звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення її батьківських прав
відносно дітей, з якими вона проживала по вищевказаній адресі. З червня 2004 року справа знаходиться у Московському
райсуді. У зв'язку з відсутністю матері, яка знаходиться в розшуку, діти були
направлені в інтернат, залишаючись бути на реєстраційному обліку в кімнаті № 14, по АДРЕСА_1. Неповнолітніми ОСОБА_1, 1991 року народження, в
цей час займався його батько - ОСОБА_8 і вітчим
ОСОБА_4, 1987 року народження,
які проживали в однокімнатній квартирі другої дружини ОСОБА_8. Батько ОСОБА_4
помер у 1989 році. Під час тимчасового
проживання в період навчання в училищі, по досягненню 16- річного віку ОСОБА_4.. звернулась в
паспортний відділ Московського райвідділу з проханням видати їй паспорт
громадянина України, але по невідомим причинам їй було відмовлено, на
неодноразові запити в паспортний відділ, відповідь не була надана . В подальшому відповідач після одержання паспорта, під
психологічним тиском і погрозами, без згоди опікунської ради, зняв ОСОБА_4 з
реєстраційного обліку по АДРЕСА_1
і
вона була зареєстрована на період навчання - до 21.07.06 року в гуртожитку
по вул Л.Пастера, а після закінчення навчання відповідачем було їй відмовлено в
постановці на реєстраційний облік, тому вважає що про знятті з реєстраційного
обліку повинна бути згода опікун7ської ради. На час розгляду справи по суті,
мати дітей і ОСОБА_1 залишились на реєстраційному обліку по вул Височиненко,
але як стало відомо з пояснень представника відповідача, кімната де вони
проживали в теперішній час по договору заселена другими людьми, тому просить
поновити порушене право неповнолітнього ОСОБА_1 і вселити його в кімнату № 14, по АДРЕСА_1. Вважає що позов ОСОБА_4., про
стягнення моральної шкоди, повинен бути задоволений.

ОСОБА_4 звернулась до суду
з позовом, який підтримав її представник, про стягнення з відповідача моральної
шкоди, мотивуючи тим що відповідач на протязі 2003-2004 років чинив їй перешкоди в одержанні паспорта а після
його одержання заставив її знятися з реєстраційного обліку. Фактично з вини
відповідача вона довгий час знаходилась без паспорта громадянина України без
якого не могла працевлаштуватися, реалізувати свої права на соціальну допомогу,
навіть купити білет на поїзд, а в зв'язку з її зняттям з реєстраційного обліку
булла позбавлена місця проживання і на сьогоднішній день у неї немає місця
проживання у м. Харкові. Вищевказаними діями відповідача їй були спричинені моральні
страждання які вона оцінює у 46000грн., які просить стягнути з відповідача.
Представник ОСОБА_4, в якості 3-ї особи по ОСОБА_1, також повністю підтримав
позов Московської Райради в частині вимог відносно неповнолітнього сина
ОСОБА_1. мотивуючи тим що під час знаходження матері неповнолітніх дітей у
місцях позбавлення  волі,  діти
з  1999  року знаходилися  у дитячому будинку.  Після
повернення

матері з місць позбавлення волі вона їх забрала і разом з
ними поселилась у кімнату по вул. Височиненко, Незабаром знову почала пиячити,
не працювала і перестала пускати дітей в кімнату, тому він вимушений був
забрати дітей в однокімнатну квартиру дружини де вони спали на кухні, сам він
поставлений на реєстраційний облік в гуртожитку по вул. Орджонікідзе де займає
койко-місце, тому забрати до себе сина не може, вважає за необхідне поновити
порушене право на проживання і вселити неповнолітнього ОСОБА_1в кімнату № 14, по АДРЕСА_1.

Представник відповідача і
його адвокат позов не визнали мотивуючи тим що у 2003 році відповідач у ЗАТ «трест-86», разом з мешканцями,
придбав будинок по АДРЕСА_1, яке мало статус гуртожитку. Після придбання
вказаного гуртожитку були проведені загальні збори з проживаючими у гуртожитку
для заключения з ними договору
житлового найму де були зареєстровані всі проживаючі і члени сім'ї, також було
встановлено хто і скільки працював у ЗАТ «трест-86», де ОСОБА_7. ніколи не
працювала тому проживає без законних підстав. Зі сторони відповідача ніяких
погроз і психологічного тиску на ОСОБА_4 не здійснювалось, після одержання
паспорта вона добровільно знялась з реєстраційного обліку і зареєструвалась по
місцю фактичного проживання - в гуртожитку по
АДРЕСА_2. Вказана обставина
підтверджується діями матері неповнолітніх - ОСОБА_7., яка в зв'язку з переїздом у Вовчанський район добровільно
написала заяву про зняття її з реєстраційного обліку разом з дітьми, але в
зв'язку з відмовою ОСОБА_4 виїздити з м. Харкова, вони не були зняті з
реєстраційного обліку. Не заперечують проти проживання неповнолітнього ОСОБА_1і
ОСОБА_4. в спірній кімнаті по
АДРЕСА_1 попередньо уклавши
договір найма з власником житла,
заперечують проти поставлення на реєстраційний облік по вищевказаній адресі
ОСОБА_4. Вважають що неповнолітнійОСОБА_1 повинен мешкати по місцю проживання
своїх батьків, тому просять в позові відмовити.

Заслухавши сторони,
вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов відносно неповнолітньогоОСОБА_1а
підлягаю задоволенню, в частині вимог ОСОБА_4. слід відмовити з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_2, згідно договору купівлі - продажу від 17.10.02 року, придбав у
ЗАТ «Трест № 86» будівлю по
АДРЕСА_1, в тому числі житловою
площею 370,2 квадратних метра (а.с. 70) після чого придбану будівлю з житловими і не
житловими приміщеннями     зареєстрував   на своє ім'я   в КП ХМБТІ (а.с.

6).

Згідно наданої довідки ЗАТ
«Трест № 86» від 08.07.02 року №
144, ОСОБА_7 разом з неповнолітніми на той час дітьми - ОСОБА_4, батько якої помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18) і ОСОБА_1
проживали і були поставлені на реєстраційний облік в кімнаті №14, будинку АДРЕСА_1(а.с. 11). В зв'язку з тим що ОСОБА_7. не займалась
вихованням і утриманням дітей, зловживала спиртними напоями, ніяких відносин з
дітьми не підтримувала, фактично діти проживали з батьком неповнолітньогоОСОБА_1а,
адміністрація ЦПТО № 1, де навчалась
ОСОБА_4. і санаторної школи - інтернату № 11 для дітей з психоневрологічними
захворюваннями, де навчався ОСОБА_1, звернулись з клопотанням до РАЙВО
Московського району про позбавлення ОСОБА_7. батьківських прав ( справа №
2-51/07). В червні 2005 року дружина
ОСОБА_8. разом з ОСОБА_4. звернулись до голови Міськвиконкому з проханням
поновити порушене право неповнолітніх на проживання в кімнаті по вул.
Височиненко ( а.с. 24-26). Як вбачається з акту обслідування житлових
умов неповнолітніх на той час- ОСОБА_4. і ОСОБА_1., складеного
представниками відділу опіки та піклування Московського райвиконкому 18.07.05 року, в кімнаті № 14, де мешкали неповнолітні, останні по вказаній
адресі не проживають, місце знаходження їх матері сусідам не відоме, в кімнаті
проживають квартиранти, які на час перевірки знаходились    у
відпустці з   виїздом на   море (а.с. 10).

Згідно ст.. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців, а за неповнолітніми дітьми які поміщені на виховання в державний
дитячий заклад ..., протягом усього
часу їх перебування в цьому закладі.

Судом встановлено що
неповнолітні ОСОБА_4.. і ОСОБА_1 на час звернення до суду позивача і після
повернення матері з місць позбавлення волі, поселились і проживали по АДРЕСА_1, але в зв'язку з тим, що мати неповнолітніх знову почала
пиячити, за місцем реєстраційного обліку не проживала, не займалася вихованням
і утриманням дітей, не цікавилась їхнім життям не відвідувала їх за місцем
навчання,    син був оформлений    в школу - інтернат   №11,   а
неповнолітня    ОСОБА_4.

по досягненню 16-річного віку після отримання паспорту
громадянки України у відсутність батьків, без згоди опікунської ради була знята
з реєстраційного обліку по вул.. Височиненко і на період навчання поставлена на
облік у гуртожитку училища. Після закінчення училища № 1, при зверненні ОСОБА_4. з проханням поставити
на реєстраційний облік по АДРЕСА_1,
їй
було відмовлено без всяких на те мотивів, при цьому як ОСОБА_4. так і ОСОБА_1
будь-якого другого місця проживання у м. Харкові не мають, а як заявив у
судовому засіданні представник відповідача і адвокат, ставити на реєстраційний
облік ОСОБА_4 вони не будуть, тому що вона сама добровільно знялася з
реєстраційного обліку. Посилання представника відповідача на те, що
неповнолітній ОСОБА_1 повинен проживати по місцю проживання свого батька, суд
не приймає до уваги тому що як вбачається з довідки житлове -комунального відділу, ОСОБА_8-батько неповнолітнього
стоїть на реєстраційному обліку у гуртожитку по АДРЕСА_3, а проживає в однокімнатній квартирі дружини по АДРЕСА_4, де разом з ним проживає і неповнолітній син, який
відвідує школу за вказаним місцем проживання. Тому суд вважає в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1., який не має другого постійного місця проживання в м.
Харкові, задовольнити позов Московського райвиконкому в повному обсязі. В
частині позовних вимог ОСОБА_4., про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 - відмовити в зв'язку з ненаданням суду доказів у
підтвердження позовних вимог, крім того з заявою про поновлення своїх прав на
проживання в кімнаті № 14, по АДРЕСА_1, до суду не зверталась.

Керуючись ст..
ст.. 109, 209, 212-215  ЦПК України,  ст..
71,72 ЖК України,  ст..
1167  ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов   Московської районної Ради
задовольнити.

Поновити порушене   право
неповнолітнього    ОСОБА_1   1991     року народження і вселити його в АДРЕСА_1

В позові
ОСОБА_4   і її представнику про
стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 -
відмовити.

Стягнути    з
ОСОБА_4 7    грн.    50    коп.    витрати   за
інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення може бути
оскаржене в Апеляційний суд Харківської області шляхом подачі до суду першої
інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви на оскарження
рішення   і поданням після цього протягом
20 днів апеляційної скарги.