Справа №2-153/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м. Донецьк                                                                          8
травня    2007 року

Будьоннівський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого
судді:                                        Тимченко О.О.,

при секретарі:                                                 Авраменко
О.О.,

за участю
позивачки:                                     ОСОБА_1,

відповідача:                                                     ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому   судовому засіданні в м. Донецьку цивільну
справу   за

позовом   ОСОБА_1
до   ОСОБА_2   про

розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2006 року позивачка звернулася до Будьоннівського районного суду
м. Донецька з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказавши, що з
відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 1994 року, про що у
Ясинуватському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької
області зроблено актовий запис № 289. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей -ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя не складається у зв'язку
з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, чинить сварки, застосовує
відносно позивачки насилля. Шлюбні стосунки припинені.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, в
обґрунтування яких дала пояснення, аналогічні до вказаних у позовній заяві, та
додатково суду пояснила, що за час, який суд давав їм для примирення,
позитивних змін у спільному житті не сталося, відповідач постійно приходив додому
у нетверезому стані, застосовував до неї насилля, у зв'язку з чим вона була
змушена звернутися до правоохоронних органів. Крім того, після чергової сварки,
відповідач побив її, і вона змушена була звернутися за медичною допомогою.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, проти розірвання шлюбу
заперечував у зв'язку з тим, що бажає зберегти сім'ю.

Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, перевіривши матеріали справи
в межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_5
зареєстрували шлюб 17 грудня 1994 року, про що у Ясинуватському міському
відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області зроблено актовий
запис № 289, після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Як вбачається зі свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 111 Сімейного Кодексу України і роз'ясненнями
постанови Пленуму Верховного Суду України (п.5) від 31 серпня 1979 рік №8 зі
змінами , внесеними постановами Пленуму від 24 квітня 1981 року №4, 25 березня
1988 року від 25 грудня 1992 року, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд
зобов'язаний вживати всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного
й об'єктивного встановлення їхніх взаємин та інших обставин справи, а також
вживати всіх заходів для примирення чоловіка та жінки.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що
мають істотне значення.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд
визнає, що між подружжям, внаслідок розладу і конфліктів, виникли погані
стосунки, відповідач застосовує до позивачки насилля, що погано впливає на її
душевний та фізичний стан, погано відображається на психічному стані
неповнолітніх дітей . За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що
спільне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не можливе. Беручи до уваги сформовані
взаємини між подружжям, причини конфлікту, суд вважає, що збереження   їхньої родини стало не можливим.

При прийнятті рішення про розподіл судових витрат, суд бере до уваги
ступінь відповідальності кожного з подружжя в розпаді родини, враховує їхнє
матеріальне становище, інші обставини справи та вважає за необхідне покласти їх
на ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 60,208,209,212,213-215 ЦПК
України , ст.ст. 105, 109-112 Сімейного Кодексу України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 17 грудня 1994 року у
Ясинуватському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької
області, актовий запис № 289, -розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 до доходу
держави держмито у розмірі 17 грн., ОСОБА_1 від сплати даних судових витрат
звільнити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.