Справа № 22-ц-848/07                        Головуючий у
І інстанції - Кирилюк
- 66                                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007
року

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого - судді
Стрільчука В.А., суддів - Карпук А.К., Здрилюк О.І., при секретарі Савчук О.В., з участю
боржника ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою
закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою представника заявника - Янсона Євгена Валерійовича на
ухвалу судді Рожищенського районного суду від 09 серпня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
судді Рожищенського районного суду від 09 серпня 2007 року відмовлено у
прийнятті заяви закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
(далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк»)
про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором.

В
апеляційній скарзі представник заявника Янсон Є.В., покликаючись на порушення
судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу і передати питання
на новий судовий розгляд.

Заслухавши
боржника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала судді - залишенню без змін з
наступних підстав.

Відповідно
до вимог статті 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено
вимогу, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Разом з тим, як це
передбачає стаття 100 цього Кодексу, суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про
право.

Із
матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що на подану 12.10.2006
року заяву ОСОБА_1ЗАТ КБ
«ПриватБанк» 24.10.2006 року відкрив рахунок і надав йому кредитний ліміт в
розмірі 5000 грн. на кредитну картку НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тобто
укладено кредитний договір б/н.

Заявник
зазначає, що ОСОБА_1 прострочив повернення суми кредитного ліміту та сплати
відсотків, станом на 26 липня 2007 року заборгованість по кредиту становить
3383 грн. 34 коп., по несплачених відсотках - 342 грн. 15 коп., а всього на
загальну суму 3725 грн. 49 коп..

Як
передбачено пунктом 5.5.1. Правил користування платіжною картою, за несвоєчасне
виконання боргових зобов'язань (користування Простроченим кредитом і Овердрафтом) Тримач оплачує
проценти за завищеною процентною ставкою або за додатковою комісією, розміри
яких встановлюються Тарифами.

Пунктом
8.5. Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що усі суперечки й
розбіжності, які випливають із даного договору або виникли у зв'язку з ним, в
тому числі ті, що стосуються його виконання, порушення, припинення або визнання
недійсним, підлягають розгляду в суді, що вказаний в Заяві.

Таким
чином, спір між сторонами кредитного договору повинен вирішуватись в
передбаченому законом порядку, оскільки не врегульований шляхом переговорів.
Неповернута сума кредиту, розмір нарахованих відсотків за користування
кредитом, які просить стягнути заявник з боржника, є спірною.

Враховуючи
наведене, колегія суддів приходить до висновку, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і
ОСОБА_1 виник спір про право, а тому суд першої інстанції підставно відмовив у
прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Доводи
апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали, яка постановлена з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника заявника закритого акціонерного товариства комерційний банк
«ПриватБанк» - Янсона Євгена Валерійовича відхилити, а ухвалу судді
Рожищенського районного суду від 09 серпня 2007 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.