Справа № 22-ц-2535/2007                       Головуючий у І інстанції Карпович В.Д.
у II інстанції Березовенко Р.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28
серпня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого:
Приходько К.П. суддів: Березовенко Р.В., Оношко Г.М. при секретарі: Бобко О.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на рішення Яготинського
районного суду Київської області від 06 червня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, третя особа
група громадянства паспортної та міграційної служби Яготинського РВ ГУ МВС України в
Київській області про визнання втратившими право користування жилим
приміщенням,-

Заслухавши  доповідь
судді  апеляційного  суду,
перевіривши  матеріали справи,
колегія суддів,

встановила:

У квітні 2007
року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом .

Свої
позовні вимоги обґрунтовувала тим, що в червні 2006 року відповідачі залишили
спірну житлову площу, яка належить їй на праві приватної власності та переїхали
на інше постійне місце проживання і тому вона просила визнати їх втратившими
право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Рішенням
Яготинського районного суду Київської області від 06 червня 2007 року позов
було задоволено.

Непогодившись
з вказаним рішенням суду відповідач ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Яготинського районного суду
Київської області від 06 червня 2007 року в частині визнання втратившим право
на користування житловим приміщенням неповнолітнього ОСОБА_2 скасувати,
оскільки воно є незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та
процесуального права та постановити нове рішення.

Колегія
суддів, перевіряючи законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК
України, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування
норм матеріального та процесуального права.

Судом
першої інстанції встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 на праві приватної
власності належить позивачці по справі. Крім цього будинком також
користувалися, проживали та зареєстровані в ньому колишній чоловік позивачки та
їх спільний неповнолітній син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Всі сторони по справі
зареєстровані в спірному будинку з 14 липня 2001 року.

В червні
2006 року відповідач ОСОБА_1 виїхав з будинку. Разом з ним, за спільною згодою
батьків - сторін по справі, виїхав і їх неповнолітній син ОСОБА_2, і по
теперішній час в даному будинку відповідачі не проживають.

Рішенням
Яготинського районного суду від 17 квітня 2007 року з позивачки на користь
відповідача - колишнього чоловіка ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання
їх неповнолітнього сина ОСОБА_2,
1993 року народження, який проживає з відповідачем і знаходиться на його
утриманні.

Виходячи
з вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, то
відповідач по справі ОСОБА_1 добровільно залишив житловий будинок позивачки і
переїхав' на інше постійне місце проживання, тому колегія суддів вважає, даний
висновок обґрунтованим і такі їм, що відповідає нормам чинного законодавства,
зокрема ст.107 ЖК України.

Одночасно
колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що
неповнолітній ОСОБА_2 також втратив право на коритстування спірним житловим
приміщенням, поскільки у вказаному будинку на час реєстрації неповнолітнього
фактично проживали його батьки, а на даний час проживає мати - власник будинку
і тому неповнолітній, якому на час ухвалення рішення суду першої інстанції ще
не виповнилося 14 років, відповідно до вимог ст. 29 ЦК України, яка
передбачає, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до
чотирнадцяти років є місце проживання ЇЇ батьків або одного з них, з ким вона
проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та
батьками. Крім того фізична особа може мати кілька місць проживання. Як видно з
матеріалів справи сторони за спільною згодою визначили місце проживання дитини
з батьком, що передбачено, ст. 160 СК України.

Пункт 9
Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 35 « Про затвердження Тимчасового   порядку
реєстрації   фізичних   осіб
за   місцем   проживання»

передбачено, що
діти які недосягли 15 річного віку та проживають разом з батьками, реєструються
разом з батьками або з одним з батьків.

Враховуючи
наведене колегія суддів вважає, що неповнолітній ОСОБА_2 має право на
користування вказаним житловим приміщенням і тому в цій частині рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення
Яготинського районного суду Київської області від 06 червня 2007 року в частині
визнання ОСОБА_2 таким, що втатив право користування житловим приміщенням в
будинку АДРЕСА_1 скасувати. Постановити в цій частині нове рішення.

В позові
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, третя особа група
громадянства паспортної та міграційної служби Яготинського РВ ГУ МВС України в
Київській області про визнання втратившим право користування жилим приміщенням
- відмовити.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення
може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного суду України протягом
двох місяців.