Справа №2-1486-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 травня 2007 року                                           м.
Київ

Святошинський
районний суд м.Києва

в складі
головуючого- судді                   Кирилюк
Г.М.

при
секретарі                                           Обухівському
О.В.

з участю
представника позивача           ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Святошинське РУГУ МВС України в м. Києві, про усунення перешкод в
здійсненні права власності на житлове приміщення та виселення,-

встановив:

В березні 2007 року
позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить
усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом
виселення відповідача з вищевказаної квартири та скасування його реєстрації в
ній.

Посилається на ті підстави, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 з 2000 р. по день його
смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Протягом шлюбу вони разом проживали в квартирі АДРЕСА_1. Разом з ними проживав син чоловіка, відповідач ОСОБА_2,
який прописаний за цією ж адресою.

Після смерті ОСОБА_4 вона стала власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину, посвідчене 05.06.2006 р. Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою
та на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2006 р.

Відповідач в серпні 2004
р. вигнав її з квартири, змінив замки та незаконно позбавив її права
користуватись житловим приміщенням. Відповідач не виконав її письмову вимогу
від 09.12.2006 р. про
звільнення квартири АДРЕСА_1, яке
було вручено останньому 12.12.2006
р.

Оскільки відмова ОСОБА_2 звільнити житлове приміщення порушує її права
власника, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивачки позов
підтримав. Пояснив, що відповідач не вирішував питання щодо подальшого свого
проживання в квартирі з позивачкою, як новим її власником. Оскільки квартира АДРЕСА_1 потрібна
позивачці для реалізації нею свого права вільно володіти, користуватись та
розпоряджатись своєю власністю, просить позов задовольнити.

Представник третьої особи, Святошинського РУГУ МВС
України в м. Києві, в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи
повідомлений належним чином, просить слухати справу в його відсутність та
постановити рішення на розсуд суду.

Відповідач в судове засідання втретє не з'явився, від
отримання телеграми з повідомленням про час і місце розгляду справи відмовився,
ухиляється від отримання судових повісток за місцем проживання.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність
відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали
справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм
майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 5.06.2006 p.,
посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної
контори, ОСОБА_1 є спадкоємицею 8/10
часток квартири АДРЕСА_1
(а.с.8).

Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від
16 листопада 2006 р. за ОСОБА_1
визнано право власності на 2/10
частки квартири АДРЕСА_1 з
відповідним стягненням грошової компенсації на користь інших осіб, право
власності яких на вказану квартири було припинено (а.с.9-14).

Права власності ОСОБА_1 на 2/10 квартири АДРЕСА_1 було
зареєстроване 06.02.2007 р. та видано реєстраційне посвідчення НОМЕР_1
Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності
на об'єкти нерухомого майна (а.с. 15).

Згідно довідки ЖБК «Елерон» від 19.01.2007 р., в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано
відповідача по справі ОСОБА_2 (а.с.6).

Судом встановлено, що позивачка в даний час позбавлена
можливості користуватись своєю власністю та має намір нею розпорядитись. З цією
метою 9.12.2006 року вона звернулась до відповідача з письмовою вимогою про
звільнення приміщення квартири та здійснення з неї виписки у зв'язку з
неможливістю спільного проживання та використання вищевказаної квартири.
Вказана вимога відповідачем була отримана 12.12.2006
р. та залишена без уваги.

Дослідивши зібрані по справі докази та давши їм оцінку в
сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про
виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення та скасування його реєстрації в ній, оскільки
за змістом ст.156 ЖК України , право членів сім'ї колишнього власника на користування
жилим приміщенням, є похідним від права ОСОБА_1 на володіння, користування та
розпорядження своєю власністю. Крім цього, до позивачки, як до нового власника
квартири, відповідач у встановленому порядку вселений не був,

своїм
проживанням та реєстрацією у вказаній квартирі він створює перешкоди в
здійсненні позивачкою свого права власності.

Керуючись ч. 1
ст. 316, ст.317
,ч. 1 ст. 319 , ст. 391 ЦК України, ст. 2, 49 Закону від 7 лютого 1991 року «Про
власність», ст. ст. 10,
57, 60, 209, 215 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов
задовольнити.

Усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

Зобов'язати Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві скасувати реєстрацію
ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днцліісля подання заяви про апеляційне
оскарження.