Справа №6323                                       Головуючий
у 1 інстанції Василенко
5                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючої:
Ювченко Л.П.,  Суддів: Єлгазіної
Л.П.,  Азевича В.Б. При секретарі:
Голубцові О.В.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 22 червня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
третя особа - П"ята Донецька державна нотаріальна контора про
поновлення строку позовної давності,  про
визнання частково недійсним договору купівлі-продажі будинку,  розподіл будинку та визнання права власності
на 1А частину будинку,  -

ВСТАНОВИВ:

Апеляційною
скаргою оскаржується рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 22
червня 2007 року,  яким відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

З матеріалів
справи вбачається,  що у червні 2005 року
позивач ОСОБА_1  звернувся до суду з
даним позовом,  мотивуючи його тим,  що з травня 1983 року він проживав однією
сім"єю з ОСОБА_4  в квартирі
АДРЕСА_1. Вони вели спільне господарство,
мали спільний бюджет.

У жовтні 1986
року вони вирішили купити будинок,  у
зв"язку з недостачею коштів,  він
позичив у ОСОБА_5 3 000крб,  які витратив
на придбання будинку,  а 2000 крб вони
зібрали спільно з ОСОБА_4  Будинок був
куплений в АДРЕСА_2,  за 5 000крб договір
купівлі-продажі був оформлений на ім"я ОСОБА_4  Разом з нею позивач проживав у купленому
будинку. У 1991 році позивач повернув борг ОСОБА_5 19.01.1991року він
зареєстрував шлюб з ОСОБА_4

Позивач
вказав,  що разом з ОСОБА_4  провів перебудову будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_6 /ОСОБА_4 / померла. Після смерті матері,  відповідач ОСОБА_2 пред"явив йому
заповіт з якого він побачив,  що вказаний
жилий будинок відповідачу заповіла його мати,
ОСОБА_4  за нотаріально
посвідченим заповітом .Після цього,
позивач ОСОБА_1  дізнався,  що договір купівлі продажі будинку був
оформлений тільки на ОСОБА_4 ,  а він не
значився покупцем,  а отже не був
власником.

Просив поновити
строк позовної давності на звернення до суду визнати договір купівлі-продажі
будинку частково недійсним,  визнати за
ним право власності на Vi частину будинку та розділити будинок.

Суд першої
інстанції відмовив  позивачу ОСОБА_1  в поновлені строку позовної давності,  вважаючи,
що відсутні поважні причини для його

поновлення. Суд
апеляційної інстанції вважає,  що такі
висновки суду першої інстанції слід виключити з мотивувальної та резолютивної
частини рішення суду,  як такі,  що не ґрунтуються на законі. Відповідно до
вимог  ст. 257 ЦК України,  загальна позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.  ст. 261 ЦК України
встановлює,  що перебіг позовної давності
починається від дня,  коли особа
довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

З матеріалів
справи вбачається,  що до дня смерті
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  позивач
вважав,  що будинок у них спільний,  що йому належить половина будинку,  він проживав у цьому будинку ,  а тому його право не було порушено. І тільки
після повідомлення відповідача ОСОБА_2 про наявність у нього заповіту на
спірний будинок,  позивач ОСОБА_1  дізнався про порушення свого права і з цього
часу почався перебіг позовної давності. На момент звернення до суду ОСОБА_1  з позовом,
06.06.2005 року,  минуло менше
року після смерті ОСОБА_6 / ОСОБА_4 /,
строк позовної давності позивачем ОСОБА_1  не був порушений.

Позов розглянуто судом першої інстанції по суті позовних вимог. При
цьому,  суд першої інстанції
врахував,  що договір купівлі-продажі
будинку АДРЕСА_2 був належним чином посвідчений П"ятою Донецькою Державною
нотаріальною конторою 23 жовтня 1986 року,
реєстраційний номер НОМЕР_1.Договір купівлі продажі укладено між ОСОБА_3,  яка продала будинок та ОСОБА_4 ,  яка купила будинок,  оплативши продавцю 5000крб.

Доводи позивача
ОСОБА_1  про недійсність договору
купівлі-продажі на підставі  ст. 56 ЦК України, / в
редакції 1963р. діючого на час укладення договору/ як угоди укладеної внаслідок
помилки - не підтверджені доказами по справі. Суд перевірив ці доводи і
встановив,  що купівля-продажа будинку
здійснені відповідно до законодавства діючого на час укладення договору,  та Інструкції „Про порядок здійснення
нотаріальних дій нотаріусами України",
затвердженої Міністерством юстиції 31.10.1975р. № 45/5. Наявність
помилки як в діях нотаріуса,  так і в
діях сторін , які уклали договір купівлі-продажі- не встановлена.

Тому суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у вказаній частині.
Позов про розподіл жилого будинку,  та
визнання права власності на 1/2 частину будинку,  витікає з позову про визнання недійсним
договору купівлі-продажі і не підлягає задоволенню. Позовні вимоги ОСОБА_1  не підтверджені доказами по справі.

Апеляційну
скаргу слід частково задовольнити,  а
рішення суду змінити,  виключивши з
мотивувальної його частини висновок суду про те,  що строк позовної давності пропущений позивачем
без поважних причин,  а з резолютивної
частини рішення виключи частину про відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1  про поновлення строку позовної
давності. Висновки суду про пропуск строку позовної давності позивачем
ОСОБА_1  зроблені у зв"язку з
порушенням судом першої інстанції вимог
ст.  261 ЦК України.
Посилаючись на п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №11 від
29.12.1976р. „ Про судове рішення" з послідуючими змінами,  суд першої інстанції неправильно застосував
роз'яснення Пленуму: „Встановивши,  що
строк для звернення з позовом пропущений без поважної причини,  суд у рішенні зазначає про відмову в позові з
цих підстав,  крім випадків,  коли позов не доведений." Суд першої
інстанції не врахував вказані роз'яснення.

Строк позовної
давності позивачем не пропущений,  а тому
позов розглянуто по суті позовних вимог.

Керуючись  ст.
ст. 307,  309,  312,
314 ЦПК України,

Суд апеляційної
інстанції,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Рішення
Куйбишевського районного суду м. Донецька від 22

червня
2007 року частково змінити.

Скасувати з
рішення суду висновки про відмову в позові ОСОБА_1 про поновлення строку
позовної давності. Вважати , що даний позов заявлено ОСОБА_1  в межах строку позовної давності.

В решті частини
рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 22 червня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала може бути
оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України.