Справа №2-872/2007
РІШЕННЯ

Іменем        України

26
листопада 2007 р..                                                                           смт.  Доманівка

Доманівський
районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої
судді:                       Вадовської
А.В.

при
секретарі:                             Кравець
Л.В.,

за
участю сторін                        ОСОБА_1.,  ОСОБА_2

представників                            ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні смт. Доманівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання незаконними відмови в наданні згоди на продаж
часток у приватній спільній частковій власності,  належних малолітнім дітям,  та купівлю їм інших часток у приватній
спільній частковій власності,  та
стягнення судових витрат,  третя особа -
орган опіки та піклування Доманівської селищної ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2
посилаючись на те,  що вона до
16.02.1998 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.  Від даного шлюбу у них є дві дочки:
ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. З
29.10.1995 р. до теперішнього часу вона з дітьми проживає в квартирі, АДРЕСА_1Відповідач
у даній квартирі з лютого 1998 р. не проживає і не зареєстрований. 15.09.2007
р. вона з дітьми приватизували квартиру та набули право спільної часткової
власності. З метою покращання житлових умов вона вирішила продати зазначену
квартиру,  що складається з однієї
кімнати площею 12, 8 кв.м,  та придбати
АДРЕСА_2  яка складається з двох
кімнат,  жилою площею 34, 8 кв.м.  Відповідач,
незважаючи на те,  що не виконує
належним чином батьківські обов'язки: дітьми не цікавиться,  участі у їх вихованні не приймає,  аліменти в повному розмірі не сплачує,  відмовляється надати згоду на продаж належних
дітям часток квартири та придбання їм більших іншої квартири. Його відмова
перешкоджає поліпшенню житлових умов дітей,
унеможливлює нотаріальне посвідчення угод,  у зв'язку з чим вона звернулася з позовом до
суду.

У
судовому засіданні позивач позов підтримала повністю,  суду пояснила,  що відповідач з лютого 1998 р. у квартирі не
проживає і не зареєстрований. У ній проживає вона з дочками. 15.09.2007 р. вони
приватизували цю квартиру. АДРЕСА_1
розташована на четвертому поверсі чотириповерхового складається з однієї
жилої кімнати площею 12, 8 кв.м,
опалення в ній відсутнє,  вода
буває вкрай рідко,  тому вона бажає її
продати,  натомість купити АДРЕСА_2 яка
складається з двох кімнат жилою площею 34.8 кв.м,  що майже втричі більше нинішньої. У цій
квартирі є газове пічне опалення,
водопостачання. Відповідач умисно перешкоджає продажу та купівлі
квартир,  дочками не цікавиться,  до подачі позову до суду жодного разу не
відвідував їх у інтернаті,  де вони
перебувають. Діти навчаються у спеціальній ЗОШ- інтернаті для

2

дітей з
проблемами мовлення у зв'язку з тим,  що
у обох недорозвинений мовний апарат. Аліменти в належному розмірі не сплачує.
Був випадок,  коли в зимовий час
1997-1998 р. він її з дітьми вигнав на вулицю,
лише після втручання міліції їй вдалося повернутися до квартири.
Враховуючи зазначене,  позивач просила
визнати відмови відповідача незаконними.

Відповідач
ОСОБА_2  у судовому засіданні позов не визнав,  заперечував проти його задоволення,  посилаючись на те,  що позивач незаконно приватизувала квартиру
без його участі. На його думку,  у даній
квартирі є і його частка,  оскільки
квартиру давали саме йому. Відмову в наданні згоди на продаж та купівлю часток
квартир він також пояснив тим,  що
бажає,  щоб діти після досягнення
повноліття самі вирішили,  продавати
квартиру чи ні,  а на сьогоднішній
день,  враховуючи те,  що вдома вони бувають лише на канікулах,  цієї квартири їм на трьох цілком достатньо.
Сам він на даний час проживає в п'ятикімнатному будинку з дружиною та двома
дітьми: від першого шлюбу дружини та їх спільною. Відповідач підтвердив,  що дійсно у 1998 р. він був приватизував сам,  а потім подарував квартир АДРЕСА_1своїй
матері та виселив дружину з дітьми з неї. Договір дарування за позовом позивача
був скасований у судовому порядку.ОСОБА_2
,  за його поясненнями,  не заперечує проти придбання позивачем дітям
іншої квартири,  але не за кошти від
продажу квартири АДРЕСА_1 Також він проти купівлі квартири АДРЕСА_1  у зв'язку з тим,  що вона йому не подобається.

Представники
сторін у судовому засіданні підтримали позицію своїх довірителів.

Представник
органу опіки та піклування Доманівської селищної ради ОСОБА_5. суду
пояснила,  що рішенням виконкому
Доманівської селищної ради №231 від 22.10.2007 р. «Про затвердження рішення
опікунської ради» вирішено надати згоду ОСОБА_1. на продаж часток
квартири,  належних її дітям.

Заслухавши
пояснення сторін,  їх представників,  представника третьої особи,  свідка,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку,  що
позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Задовольняючи
позов,  суд виходить з наступного:

Згідно
копії свідоцтва про розірвання шлюбу, НОМЕР_1
виданого Доманівським райвідділом РАГС Миколаївської області 12.09.1998 p.,
між сторонами 16.02.1998 р. розірвано шлюб.

Від
даного шлюбу,  як вбачається з копій
повторних свідоцтв про народження,  вони
мають двох дочок: ОСОБА_6та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Відповідно
до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно,  НОМЕР_2,
виданого 12.10.2007 р. на підставі рішення виконкому Доманівської
селищної ради Доманівського району Миколаївської області №212 від 19.09.2007 p.,
однокімнатна квартираАДРЕСА_1 в рівних частках належить
позивачеві та її дочкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Як
вбачається з копії технічного паспорту на вказану квартиру,  квартира розташована на четвертому поверсі
чотириповерхового будинку,  її загальна
площа 32, 2 кв.м,  жила - 12, 8
кв.м,  кухня - 6, 1 кв.м,  опалення відсутнє.

Згідно
копії технічного паспорту на АДРЕСА_2
яку бажає придбати позивач,
квартира має загальну площу 65, 9 кв.м,
складається з двох жилих кімнат площею 26, 7 кв.м та 8, 1 кв.м,  кухні 18, 6 кв.м.  Квартира підключена до телефонної
мережі,  обладнана водопроводом,  каналізацією,
газопостачанням,  газовим пічним
опаленням.

Свідок
ОСОБА_8 суду пояснила,  що її
свекрухаОСОБА_9  яка в даний час
перебуває в Росії,  дійсно домовилася з
позивачем про продаж їй квартири.

З копії
будинкової книги вбачається,  що
відповідач у квартирі АДРЕСА_1 не зареєстрований.

3

Як
вбачається з копії рішення Доманівського районного суду від 06.08.1998 p.,  що набрало законної сили,
відповідач ще з 1997 р. недобросовісно діяв по відношенню як до
позивача,  так і до їхніх дітей:
приватизував квартиру лише на себе,
надавши довідку про склад сім'ї,
до якої не були включені дружина та діти. Після цього подарував квартиру
своїй матері. Вказаним рішенням суду визнано недійсними угоду з приватизації та
договір дарування,  а також свідоцтво про
право приватної власності на ім'я ОСОБА_2

У
судовому засіданні з розрахунку,
виконаного станом на 01.11.2007 р. старшим державним виконавцем відділу
ДВС Доманівського РУЮ,  також
встановлено,  що за відповідачем
рахується заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей на суму 6908,
30 грн.,  що підтверджує факт неналежного
виконання ним батьківських обов'язків.

Відповідно
до  ст. 27 Конвенції ООН про права
дитини,  яка набрала чинності для України
27.09.1991 p.,  батько (- ки) або інші особи,  які виховують дитину,  несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя
необхідних для розвитку дитини.

Статтею
48 Конституції України передбачено право кожного на достатній життєвий
рівень,  що включає достатнє житло.

Згідно
ч.2  ст. 155 СК України батьківські права
не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Таким
чином,  аналізуючи встановлене і
досліджене,  суд приходить до
висновку,  що позивач бажає продати
натомість купити квартиру,  яка за
технічними характеристиками є значно ліпшою від їхньої теперішньої,  тобто діє з метою покращання умов проживання
дітей та в їхніх інтересах. Відповідач,
не виконуючи належним чином обов'язки по утриманню та вихованню
дітей,  переслідуючи власну корисливу
мету,  діє всупереч інтересам дітей та
перешкоджає поліпшенню їх житлових умов,
незаконно,  необґрунтовано та
безпідставно відмовляє в наданні згоди на вчинення угод з нерухомістю,  тим самим порушує їх права,  передбачені вищезазначеними законодавчими
актами.

Керуючись  ст.
ст. 5,  6,  8,  10,
11,  60, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України,  суд , -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
задовольнити.

Визнати
відмову ОСОБА_2 в
наданні згоди на продаж 1/3 частини квартири АДРЕСА_1  належної на праві приватної власності
ОСОБА_6  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  та 1/3 частини АДРЕСА_1  розташованої за тією ж адресою,  належної на праві приватної власності
ОСОБА_7,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  незаконною.

Визнати
відмову ОСОБА_2 в наданні згоди на купівлю його малолітнім дітям: ОСОБА_6 та
ОСОБА_7,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  по 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 кожній
незаконною.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судові витрати в розмірі 316 (трьохсот шістнадцяти)
грн.,  у тому числі: 300 (триста) грн.
витрат на правову допомогу,  8 (вісім)
грн.. 50 коп. - судового збору,  7 (сім)
грн.. 50 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської
області через Доманівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в

4

10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.