Справа №22-ц-1267/2007 р.
у 1 інстанції Поляниця М.М.
Доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 р.                                                                                 м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                    Бойчука
І.В.

суддів                                                Проскурніцького
П.І., Меленко О.Є.

секретаря                                          Довжинської
Н.Б.

сторін

представників Долинської ЗОШ №5 та відділу
освіти Долинської РДА, ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до Долинської ЗОШ №5;
3-ті особи: директор Долинської ЗОШ №5 та відділ освіти Долинської РДА про
визнання незаконними та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Болехівського міського
суду від 27 серпня 2007 року, -

встановила:

Рішенням
Болехівського міського суду від 27 серпня 2007 року відмовлено ОСОБА_1у позові
до Долинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5; треті особи- директор
Долинської ЗОШ №5 та відділ освіти Долинської РДА про визнання незаконним та
скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. вказала, що 17 та 18 квітня 2007 року, оскільки
вона попередньо відпросилася з роботи у директора школи усно, проходила медичне
обстеження для звільнення сина від випускних іспитів. Про даний факт вона
говорила і на профкомі, який не захистив її інтересів. Вважає, що була відсутня
на роботі з поважних причин.

У наказі
про звільнення не наведено жодних фактів невиконання нею посадових обов'язків
та не вказано, коли вона вчиняла систематичні прогули.

У акті
(а.с. 31) помилково вказано, що вона була відсутня на роботі 16 та 17 квітня
2007 року. Вона подала відповідні докази про те, що була з поважних причин
відсутня на роботі саме 17 та 18 квітня 2007 року. Неправильним є висновок суду
про те, що на неї не поширюються правила ст. 184 КЗпП України щодо заборони її
звільнення як одинокої матері, що має на утриманні дитину-інваліда.

Просить
рішення суду скасувати, задоволивши її позовні вимоги.

В
засіданні апеляційного суду апелянт підтримала доводи апеляційної скарги з
мотивів, наведених у ній.

2

Представник
Долинської ЗОШ №5 та представник районного відділу освіти доводів апеляційної
скарги не визнали і пояснили, що рішення суду є правильним і обгрунтованим.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не пілягає до задоволення з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1. працювала на посаді бібліотекаря
Долинської ЗОШ №5 з 01 вересня 2003 року по 17 травня 2007 року (а.с. 11-12).
Наказом № 33 від 16.05.2007 р. її було звільнено з роботи за систематичне
невиконання без поважних причин посадових обов'язків та прогули з 17 травня
2007 року (а.с. 8).

Підствою
для її звільнення за п.п. 3,4 ст. 40 КЗпП України послужило те, що вона 16 та
17 квітня 2007 року була відсутня на робочому місці без поважних причин, про що
було складено відповідний акт від 19.04.2007 р. Також була відсутня на роботі
26.04.2007 р. з 14 год. 30 хв.
до 17 години, про що складено акт від 26.04.2007 р. (а.с. 38-39).

Наказом
директора школи № 11 від 02.02.2007 р. та № 89 від 09.11.2006 р. ОСОБА_1.
оголошено догани за систематичне невиконання посадових обов'язків працівником
без поважних причин, покладених на нього трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Посиланням
апелянтки на те, що відсутньою на роботі вона була з поважних причин та на
вимоги ст.184 ч. 3 КЗпП України суд першої інстанції дав належну правову оцінку
і дійшов до обгрунтованого висновку, що звільнення ОСОБА_1. з роботи за п.п.
3,4 ст. 40 КЗпП України відбулося без порушень чинного трудового законодавства.

Колегія
суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його
скасування з мотиві, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись
ст.ст. 307,308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення Болехівського міського суду від 27 серпня
2007 року залишити буз зміни.

Ухвала
набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців у касаційному
порядку.