Справа 2-540/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007
року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого
судді - Устіченко К.І.,

при секретарі -
Олійник К.О.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні у залі суду м. Снігурівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради про визнання права
власності на квартиру в порядку наслідування,

ВСТАНОВИВ:

14
травня 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Снігурівської міської
ради про визнання права власності на квартиру в порядку наслідування. В заяві
послалася на таке. 07 лютого 1994 року її батькам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
видано свідоцтво на право власності на житлову квартиру за адресою АДРЕСА_1,
яка належала їм на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько - ОСОБА_3 Після їх смерті
відкрилася спадщина на вказану квартиру, яку вони за життя заповідали
позивачці. ОСОБА_1 за прийняттям спадщини звернулася до Снігурівської державної
нотаріальної контори, але їй було відмовлено на тій підставі, що не були
виділені долі батьків у спільній сумісній власності на вказану квартиру.

Позивачка
просила визнати за нею право власності на вказану квартиру у порядку
наслідування.

У попередньому
судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю.

Представник
відповідача позов визнав повністю.

Заінтересована
особа у судове засідання не з'явилася. Просила справу розглядати у її
відсутність. Судом ухвалено слухати справу у її відсутність.

Суд
вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення у
порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Із
пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно
свідоцтва про право власності на житло від 07 лютого 1994 року відділу
приватизації Херсонського відділення Одеської залізниці на праві спільної
сумісної власності являються власниками квартири АДРЕСА_1, загальною площею
42,2 квадратних метра.

ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтва
про смерть (а.с.6-7).

Згідно
заповітів (а.с.11 -12) спадкодавці заповідали належну їм квартиру позивачці по
даній справі.

Як
свідчить довідка державної нотаріальної контори позивачці відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на квартиру.

Таким
чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить Закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд
вважає, що заява є обгрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки позивачка не
може реалізувати своє право на прийняття спадщини за заповітом.

Справу
вирішено на підставі ст. 316-319, 328, 355-358, 1216, 1220, 1222, 1223, 1226,
1233, 1268 ЦК України.

Керуючись ст.ст.
130, 174, 208, 209,213 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 - задовільнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1. Згідно даних технічного
паспорту на квартиру, у порядку наслідування за заповітом після смерті ОСОБА_2,
ОСОБА_3.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.