АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД    ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа №
22 - 5304/2007 рік                                Головуючий
в 1-й інстанції   Слізаренко І.А.
40                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
жовтня 2007 року.                                                                           м.
Дніпропетровськ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області   у складі:

головуючого    судді - Рудь В.В.,

суддів                                         -
Осіяна О.М. ,  Ремеза В.А.,

при
секретарі                             -
Панченко Д.Б.,

розглянувши
цивільну справу за апеляційною скаргою Новомосковської центральної районної
лікарні

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 25 квітня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської центральної
районної лікарні про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,  -

встановила:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду   Дніпропетровської області

- від 25 квітня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено частково. її поновлено на

посаді головного  бухгалтера
Новомосковської центральної районної лікарні  та

к стягнуто на її
користь із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у

розмірі 4538, 43.гривень та 500
гривень на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто

із відповідача судові витрати. Рішення в частині поновлення на роботі  та стягнення

заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

В
апеляційній скарзі Новомосковська центральна районна лікарня просить скасувати
рішення суду та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову
посилаючись на те,  що суд не повно
з'ясував обставини,  що мають значення у
справі,  та неправильно застосував норми
матеріального права. Суд не врахував,  що
змістом наказу від 27.11.2006 року є зміна дати звільнення позивачки у зв'язку
із її хворобою. Суд дійшов неправильного висновку,  що зміна дати звільнення працівника є
звільнення під умовою на майбутнє,
оскільки такий наказ видавався з метою уникнення порушення прав
позивачки,  яка оформила листок
непрацездатності у період її звільнення.

Перевіривши
матеріали справи,  законність і
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню,
а рішення суду необхідно залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи
рішення про задоволення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив із
того,  що позивачка працювала на посаді
головного бухгалтера із 13 вересня 2004 року. Відносно позивачки адміністрацією
лікарні було прийнято три накази щодо її звільнення. Наказ №190/1 від 24
листопада 2006 року передбачав звільнення позивачки за п.1  ст. 41 КЗпП України 24 листопада 2006 року

за   одноразове
грубе   порушення   трудових
обов'язків   -   істотне
порушення фінансової дисципліни.

Наказом
від 27 листопада 2006 року №191/1 продовжено термін ознайомлення ОСОБА_1  із попереднім наказом до її одужання,  а днем її звільнення вважати день
ознайомлення із наказом.

Наказ
№212 від 28 грудня 2006 року передбачав звільнення позивачки за п.1  ст. 41 КЗпП України 28 грудня 2006 року за
одноразове грубе порушення трудових обов'язків - істотне порушення фінансової
дисципліни. Підставою для цього були: акт КРУ
від 21.11.2006 року,  статут лікарні
та два попередні накази.

Оскільки
на підставі першого наказу позивачка 24 листопада 2006 року звільнена не
була,  а наказ від 27 листопада 2006 року
виданий під умовою на майбутнє,  то ці
два накази,  на які посилався
відповідач,  не можуть бути підставами
для звільнення позивачки.

Таким чином,  доводи апеляційної скарги
щодо не врахування судом першої інстанції обставин справи не можуть бути
підставою для скасування рішення суду,
оскільки судом враховані всі обставини у справі та застосовані
відповідні норми матеріального права,  а
тому прийняте обґрунтоване рішення про поновлення позивачки на роботі та
стягнення належних їй виплат та суми на відшкодування моральної шкоди.

Керуючись  ст.
307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Новомосковської центральної районної лікарні відхилити. Рішення
Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня
2007 року залишити без змін. Ухвала набирає- законної сили з моменту ЇЇ
проголошення,  але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців з моменту ї проголошення.