Справа № 22ац-719/07р                                           Головуючий у 1
інстанції Доценко C.I.
Категорія №23                                                              Доповідач Трушков М. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27
вересня 2007 р колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Донецької області в складі:

головуючого
Баркової Л.Л. Кучерявої В.Ф.,  Трушкова
М. М.  при секретарі Фік К.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
„Приазовське лісове господарство" про відшкодування шкоди,  завданої при ДТП за апеляційними скаргами ОСОБА_2 і ДП „Приазовське лісове
господарство" на рішення Володарського районного суду Донецької області
від 15 червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Володарського районного суду Донецької області від 15 червня 2007 року частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто з Державного підприємства
„Приазовське лісове господарство „ на його користь у відшкодування майнової
шкоди 86 699грн.,  за проведення
автотехнічної експертизи - 300грн,
судовий збір в сумі 866, 97грн. витрати на інформаційно- технічне
забезпечення розгляду справи -30грн. В решті позову відмовлено.

В
апеляційних скаргах: представник позивача ОСОБА_2  просить рішення суду скасувати,  позов задовольнити в повному обсягу,  посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи. Приазовське лісове господарство просить рішення суду
скасувати і в задоволені позову відмовити,
посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального і
матеріального права та на невідповідність висновків суду обставинам,  справи.

Позивач
ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_2  про
час і місце розгляду справи повідомлені належним чином,  до суду не з*явилися

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення
представника відповідача ОСОБА_3 і третю особу ОСОБА_4,  які підтримали доводи своєї скарги,  перевіривши законність і обгрунтованість
рішення,  колегія судців вважає,  що скарги підлягають відхиленню з наступних
підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги частково,  суд першої
інстанції виходив з доведеності вини водіїв автомобілів ОСОБА_4 і ОСОБА_1 у
порушенні Правил дорожнього руху України і скоєні дорожньо - транспортної
пригоди та наявності доказів,  про
заподіяння шкоди.

З таким
висновком суду не можна не погодитися.

Відповідно
до статей 1172,  1187, 1188 ЦК України юридична
особа відшкодовує шкоду ,  завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Розмір шкоди,  яка завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,  за
наявності вини всіх осіб,  діяльністю
яких її завдано,  визначається у
відповідній частці залежно від обставин,
що мають істотне значення.

Судом
першої інстанції встановлено,  що 31
березня 2006 року о 20год. 40хв. Автомобіль ГАЗ - САЗ НОМЕР_1 під керуванням
водія ОСОБА_4 працівника ДП „ Приазовське лісове господарство" ,  виїхав на автодорогу Слов'янськ - Маріуполь і
зупинився на проїжджій частині дорогі,
оскільки закінчилося пальне,
після чого на автомобіль наїхав автомобіль Мерседес - Бенц С-НОМЕР_2 р/н
НОМЕР_3. під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок зіткнення автомобіль Мерседес
отримав технічні ушкодження ,  а його
власнику була завдана майнова шкода.

За висновками судових - автотехнічних експертиз від 13.07. 2006 року і
20.11 2006 року в умовах даної дорожньої обстановки водій автомобіля ГАЗ
-НОМЕР_1 перед зупинкою автомобіля на проїзній частині дороги повинен був
переконатися,  що це буде небезпечним і
не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,  що випливає із вимог п. 10.1 Правил
дорожнього руху. У разі вимушеної зупинки в місці,  де зупинка заборонено,  водій повинен вжити всіх заходів ,  щоб прибрати транспортний засіб,  а за неможливості це зробити - діяти згідно з
вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил,
тобто ввімкнути світлову сигналізацію,
встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на
відстані. Дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10. 1.15.14. ПДР України.

В умовах
даної дорожньої обстановки водія автомобіля Мерседес - Бенц ОСОБА_5 повинен був обрати таку швидкість
руху,  щоб мати змогу зупинити автомобіль
у межах видимості дороги. У разі виникнення небезпеки для руху або
перешкоди,  яку водій об'єктивно
спроможний виявити,  він повинен негайно
вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобілю або безпечного
для інших учасників руху об'їзду перешкоди,
що виплаває із вимог п.п. 12.2,
12.3 Правил дорожнього руху. Дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам
п.п.12.2 12.3 ПДР України.

За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те,  що розмір вини ОСОБА_5,  який перевищив швидкість на даної дільниці
дороги,  складає 10 % ,  а розмір вини водія ОСОБА_4 ,  який зупинившись на проїзній частині дороги,  в темну пору доби,  не встановив знак аварійної зупинки або
миготливий червоний ліхтар,  не увімкнув
аварійну світлову сигналізацію складає 90 %.

Згідно
із висновком судової автотоварознавчої експертизи від 21.04. 2007 року вартість
майнової шкоди,  заподіяної власнику
автомобіля Мерседес - Бенц ОСОБА_1 складає 96332, 90грн.,  а із зменшенням її на 10% - 86699,
61грн.,  яка і стягнута з відповідача на
користь позивача.

Наведене
в апеляційних скаргах - позивачем щодо того,
що водій ОСОБА_1 не перевищував швидкості,  а відповідачем про те,  що винним у скоєні ДТП є лише водій ОСОБА_1 є
неспроможним,  оскільки спростовується
наявними у справі доказами.

Рішення
суду ухвалено у відповідності з встановленими обставинами справи,  з додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись  ст.
ст.  303 307,  308 ЦПК України,  колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_2 і Державного підприємства „ Приазовське лісове
господарство" відхилити.

Рішення   Володарського   районного
суду Донецької області від   15
червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала     набирає чинності з моменту її проголошення
і  може бути  оскаржена протягом двох місяців з дня
набрання чинності в касаційному порядку.