Справа № 22 - 1351 /
2007                  Рішення постановлено під головуванням
34                                            судді
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15
червня 2007 року                                                                                  місто
Вінниця

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у

складі:

головуючого:   Морозовського В.І.

суддів:  Глєбова І.К. і Чорного В.І.,

при секретарі:
Мазур Ю.О.,  розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
цивільну  справу  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Гайсинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2007 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,  -

встановила:

У
листопаді 2006 року ОСОБА_2 3вернулась до суду з позовною заявою,  в якій зазначила,  що після розірвання шлюбу з ОСОБА_1  рішенням Гайсинського районного суду
Вінницької області від 16 листопада 2004 року проведено розподіл спільного
майна подружжя та виділено на її користь рухомі речі,  загальна вартість яких внаслідок неналежного
зберігання та використання їх відповідачем на момент виконання судового рішення
у травні 2005 року зменшилась з 6277, 33 грн. до 3703 грн. Також було
пошкоджено системний блок комп'ютера,  з
приводу чого на його ремонт позивачем витрачено 1259, 92 грн.

Крім
того,  не був розподілений залишок
орендної плати в розмірі 15284 грн. за договором оренди нежитлового приміщення
від 10 вересня 2000 року,  укладеного між
ОСОБА_1  та Вінницькою обласною дирекцією
АППБ «Аваль».

У
зв'язку з цим ОСОБА_2 просила стягнути на її користь з відповідача 2574 грн.
різниці вартості майна,  виділеного
останній рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 16
листопада 2004 року,  і його фактичної
вартості на час виконання судового рішення; 1259, 92 грн.,  витрачених на ремонт комп'ютера; 7642 грн.
орендної плати та відшко­дувати понесені судові витрати.

Рішенням
Гайсинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2007 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь позивача 2527, 57 грн. різниці вартості присудженого та
отриманого останньою майна,  1259, 92
грн. - вартість відновлювального ремонту системного блоку комп'ютера. Також
постановлено стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді
оплати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 296, 41 грн.,  судового збору в сумі 17, 34 грн. та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 10, 20 грн. В
решті позовних вимог відмовлено через їх безпідставність.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  рішення суду в частині,
що стосується задоволення позову,
просить скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові.
Мотивовано це тим,

що суд допустив
невідповідність своїх висновків обставинам справи та не врахував того,  що зменшення вартості майна відбулась не
внаслідок протиправних дій відповідача,
а через збільшення на момент виконання судового рішення зносу майна з
урахуванням терміну його експлуатації та морального старіння техніки. Також
апелянт заперечує те,  що 1259, 92 грн.
витрачено позивачем на ремонт системного блоку комп'ютера,  оскільки ці кошти реально використані на його
модернізацію,  тому відшкодуванню не
підлягають.

У
судовому засіданні апеляційного суду відповідач та його представник - адвокат
ОСОБА_3 вимоги
апеляційної скарги підтримали та просили їх задовольнити.

ОСОБА_2
доводи скарги заперечувала,  вважаючи їх
безпідставними,  тому просила апеляційну
скаргу відхилити,  а рішення суду
залишити без змін як законне та обгрунтоване.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши законність та обґрунтова­ність
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає задоволенню частково,  при цьому виходить з наступного.

Матеріалами
справи встановлено,  що після розірвання
шлюбу між сторонами рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від
16 листопада 2004 року проведено розпо­діл спільного майна подружжя,  згідно якого на користь ОСОБА_2 виділено
рухомі речі,  загальна вартість яких
складала 6277, 33 грн. (а.с.  7-8).
Станом на 11 травня 2005 року вартість зазначених у рішенні речей становила
3703, 15 грн.,  що підтверджується
висновком судово-товарознавчої експертизи № 170 (а.с.  14-16).

Стягуючи
на користь позивача 2527, 57 грн.,  суд
виходив з того,  що зменшення вартості
майна,  виділеного ОСОБА_2 вказаним
рішенням суду першої інстанції,  та його
фактичною вартістю на час виконання судового рішення є наслідком неналежного
зберігання та використання відповідачем присуджених позивачу речей.

Проте,  такий висновок суду не у повній мірі
відповідає обставинам справи.

Суд
першої інстанції достатньо повно і всебічно дослідив надані сторонами
докази,  однак не дав належної оцінки
тому,  що за час,  що минув зі дня проведення
судово-товарознавчої експертизи від 10 березня 2004 року (висновок № 68,  а.с. 21-23),
до моменту проведення повторної оцінки майна 11 травня 2005 року
будь-яких нових пошкоджень чи дефектів піаніно «Україна» та швейної машинки «Veritas» експертом
виявлено не було. Оскільки зменшення вартості даних речей відбулась виключно в
результаті морального старіння та збільшення відсотку зносу з урахування
терміну експлуатації,  а не внаслідок їх
неналежного зберігання або використання відповідачем,  тому підстави для стягнення з ОСОБА_1  різниці вартості цього майна відсутні.

Що
стосується системного блоку комп'ютеру,
вартість якого зменшилась з 234 грн. до 220 грн.,  при цьому 11 травня 2005 року виявлено
зіпсований мультимедіа CD-RW,  пошкодження
якого раніше було відсутнє,  то позивачем
не доведено того,  що витрачені нею 1259,
92 грн. використанні саме на ремонт системного блоку. Натомість,  надані ОСОБА_2 докази підтверджують лише факт
придбання нею комплектуючих до комп'ютеру та витрати на інформаційно-аналітичні
послуги (а.с. 32-34),  що значно
перевищують суму,  на яку зменшилась
вартість системного блоку,  та ціну
останнього.

Виходячи
з викладеного,  рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1
витрат на ремонт системного блоку комп'ютеру є безпідставним.

У той же
час,  твердження апелянта про
необґрунтованість рішення щодо відшкодування відповідачем різниці вартості
пошкоджених тренажера,  морозильної
камери «Атлант» та побутової ломтерізки не відповідає дійсним обставинам
справи,  тому в цій частині вимоги
апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Зокрема,  з матеріалів справи видно,  що під час огляду експертом спірного майна 10
березня 2004 року зауважень від присутніх сторін щодо неповноти та
необ'єктивності проведених дій не надходило.

Між
тим,  при повторному огляді зазначеного
майна 11 травня 2005 року експерт виявив пошкодження тренажера,  морозильної камери «Атлант» та побутової
ломтерізки,  які раніше описані не  були.
Оскільки дані предмети побуту увесь
час  перебували на зберіганні у

відповідача,  який в судовому засіданні апеляційного суду
визнав можливість їх пошкодження внаслідок його дій,  тому висновок суду про відповідальність
ОСОБА_1  за відшкодування заподіяної
шкоди є вірним.

Таким
чином,  суд першої інстанції допустив
невідповідність висновків обставинам справи,
тому рішення суду підлягає скасуванню в частині,  що є предметом апеляційного оскарження.

У
зв'язку з тим,  що в справі немає потреби
у збиранні додаткових доказів,  колегія
суддів вважає за можливе ухвалити нове рішення,
яким частково задовольнити позов ОСОБА_2 щодо відшкодування різниці вартості
майна,  виділеного останній рішенням
Гайсинського районного-суду Вінницької області від 16 листопада 2004 року,  і його фактичної вартості на час виконання
судового рішення,  на суму 2215 грн. 85
коп. ((3888 грн. - 1935 грн.) + (750 грн. -513, 45 грн.) + (76, 30 грн. - 50
грн.)).

З
приводу останнього,  у відповідності до
ч.1  ст. 88 ЦПК України,  рішення суду підлягає перегляду й в частині
стягнення на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись  ст.   ст.  307,  309,  313,
314,  316 ЦПК України,  колегія суддів -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Рішення
Гайсинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2007 року
скасувати.

Ухвалити нове
рішення,  яким позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2215 грн. 85 коп. різниці вартості майна,  виділеного останній рішенням Гайсинського
районного суду Вінницької області від 16 листопада 2004 року,  і його фактичної вартості на час виконання
судового рішення.

Стягнути
з відповідача на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді оплати за проведення
судово-товарознавчої експертизи в розмірі 163 грн. 93 коп.,  судового збору в сумі 9 грн. 44 коп. та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 5 грн.
56 коп.

В решті позову -
відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і протягом двох місяців з дня
проголошення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України.