УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

02
серпня  2007 року                                                                                       м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької області в складі:

Висоцької B.C. ЖдановоїВ.С.
Новосядлої В.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2005
р. по справі за позовом Закритого акціонерного товариства „ Українська
екологічна страхова компанія" до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги, за позовом ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2004 р. позивач ЗАТ „ Українська екологічна
компанія „ звернувся з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення в порядку зворотної вимоги 5735 грн. В
обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 14.10.2003 р. в результаті
дорожно-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідачки ОСОБА_1 , був
пошкоджений автомобіль марки „ Honda Fccord „ що належав ОСОБА_2 Автомобіль ОСОБА_2 був
застрахований у ЗАТ „ Українська екологічна страхова компанія" у
зв"язку з чим за укладеним договором їй було виплачене страхове
відшкодування у 5735 грн, яке просить стягнути з відповідачки. Постановою
Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2004 р. встановлений факт
порушення відповідачкою ОСОБА_1
правил дорожного руху,
внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, однак провадження у справі було
закрито у зв"язку з закінченням строків накладання адміністративного
стягнення. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06 2003 р.
адміністративна справа за ст..
124 КпАП України відносно ОСОБА_4 , який керував належним йому автомобілем „BMW" та з вини
відповідачки скоїв зіткнення з автомобілем ОСОБА_3, провадженням
закрита з підстав ст.. 247 п 1
КпАП України у зв"язку з відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

ОСОБА_2 звернулась з позовом до відповідачки про
відшкодування моральної шкоди у розмірі 904,55 грн, яка є різницею між вартістю
ремонту, визначеною актом авто товарознавчого дослідження і сплаченою нею за
ремонт, та розміром відшкодування, проведеним страховою компанією.

Рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 9.02.2005р. позов ЗАТ „

Українська екологічна страхова
компанія" до ОСОБА_1
про відшкодування

матеріальної шкоди в порядку
зворотної вимоги та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про відшкодування матеріальної
шкоди залишені без задоволення.

Справа №33
ц-  1396
кс 07

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.04.2005 р. зазначене рішення
суду першої інстанції скасоване з ухваленням по справі нового рішення про
задоволення позовних вимог. З відповідачки ОСОБА_1 на користь ЗАТ „ Українська
екологічна страхова компанія" стягнуто 5735 грн та 57,35 грн державного
мита, на користь ОСОБА_2 стягнуто 904 грн в якості відшкодування матеріальної
шкоди внаслідок ДТП та державне мито 51 грн.

Задовольняючи позов , суд апеляційної інстанції виходив з вимог ст.. 440ч1 ЦК України, яка
діяла на час виникнення спірних правовідносин, що шкода, заподіяна особі або
майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у
повному обсязі. Посилаючись на постанову Оболонського районного суду м. Києва
від 30.01.2004 р. , постанову Дніпровського районного суду м. Києва від
17.06.2003 р. та інші письмові докази , які не спростовані відповідачкою, суд
прийшов до висновку про те, що відповідачкою порушені правила дорожного руху і її вина у
скоєнні ДТП є
встановленою.

В касаційній скарзі відповідачка ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність висновків апеляційного суду фактичним
обставинам справи , невірну оцінку доказів, неправильне застосування норм
матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення
Апеляційного суду м. Києва від 25.05. 2005 р. скасувати і залишити в силі
рішення Оболонського районного суду м. Києва від 9.02.2005 р. як помилково
скасоване.

Колегія суддів дійшла висновку , що підстави перегляду судового рішення
відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України, суд
касаційної інстанції не

може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в

рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскаржуване судове рішення ухвалене із додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи скарги не спростовують висновків суду.

Відсутні і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового

скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у
задоволенні

касаційної
скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у

цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2005 р.    залишити без змін.

Ухвала скарженню
не підлягає.