Справа №22-ц-1329/ 2007 р.              Головуючий
у 1-й інстанції - Фурдилов В.М.
Категорія -     22                                             Суддя-д оповідач -
РІШЕННЯ іменем    України

13 листопада 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Рибалки В.Г.

суддів              -
Хвостика С.Г., Семеній Л.І.

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційними скаргамиОСОБА_1, Державного Казначейства України на рішення
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Державного Казначейства України про відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного засудження,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом у квітні 2007 року. Свої вимоги
мотивував тим, що 7 квітня 2003 року відносно нього було порушено кримінальну
справу, а 6 липня 2003 року постановою слідчого Охтирської міжрайпрокуратури
був притягнутий в якості обвинуваченого за ч.1 ст.172 КК України за грубе
порушення законодавства про працю, вироком Охтирського районного суду його
визнано винним і засуджено за вказаним законом до позбавлення права обіймати
посади, діяльність яких пов'язана з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов'язків, строком на два роки. Зазначений вирок
ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11 вересня 2003 року залишено
без зміни. Ухвалою Верховного Суду України від 22 квітня 2004 року вирок суду
першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасовано, а провадження у справі
закрито за відсутністю в його діях складу злочину. У зв'язку з незаконним
притягненням до кримінальної відповідальності, застосуванням підписки про
невиїзд, незаконним засудженням він просив стягнути за період з 7 квітня 2003
року по 22 квітня 2004 року 58237 грн. 24 коп. у відшкодування моральної шкоди,
а також зобов'язати газету «Город «А» опублікувати спростування статті про його
засудження.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області
від 25 липня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено частково - стягнуто на його
користь з Державного Казначейства Укаїни 1870 грн. у відшкодування моральної
шкоди; зобов'язано газету «Город «А» опублікувати на першій сторінці під рубрикою
«Закон в дії» матеріали статті, опубліковані в №45 (214) від 6 листопада 2003
року під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» під новим заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2», вказавши «у
липні 2003 року», останній абзац статті викласти в такій редакції «у липня 2003
року ОСОБА_1 засуджений за ч.1 ст.172 КК України до позбавлення права обіймати
певні посади строком на 2 роки. Апеляційний суд Сумської області 11 вересня
2003 року залишив даний вирок без змін. 22 квітня 2004 року Верховний Суд
України вирок Охтирського райсуду та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_1
скасував, а справу провадженням закрив за відсутністю в його діях складу
злочину».

В
апеляційній   скарзі   ОСОБА_1                          просить    рішення
суду    в    частині

відшкодування моральної шкоди змінити, задовольнивши в цій частині його
позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому він посилається на порушення судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Зокрема, зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги, що його середній
заробіток становив 225 грн.

Державне казначейство України, посилаючись на неповне з'ясування обставин
справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить зазначене
рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції, 7 квітня 2003 року відносно ОСОБА_1
було порушено кримінальну справу, а 6 липня 2003 року постановою слідчого
Охтирської міжрайпрокуратури його притягнуто в якості обвинуваченого за ч.1
ст.172 КК України за грубе порушення законодавства про працю.

Вироком Охтирського районного суду від 16 липня 2003 року ОСОБА_1 визнано
винним і засуджено за ч.1 ст.172 КК України до позбавлення права обіймати посади,
діяльність яких пов'язана з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов'язків, строком на два роки.

Зазначений вирок ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11 вересня
2003 року залишено без зміни.

Ухвалою Верховного Суду України від 22 квітня 2004 року вирок суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду скасовано, а провадження у справі закрито
за відсутністю в його діях складу злочину.

В №45 (214) газети «Город «А» 6 листопада 2003 року опубліковано статтю
«ІНФОРМАЦІЯ_1». У зазначеній статті працівниками міжрайонної прокуратури
висвітлено порушення ОСОБА_1 законодавства про працю.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Державного казначейства України
задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволеннню, виходячи з наступного.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, визначившись з нормами
матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшовши вірного
висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції невірно визначив розмір відшкодування моральної шкоди, завданої
позивачу.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під
слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального
розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував під слідством і судом
з 6 червня 2003 року по 22 квітня 2004 року, тобто 12 місяців і 22 дні.

Зважаючи на те, що відповідно до ст.76 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» (в редакції від 15 березня 2007 року) з 1 жовтня 2007 року
розмір мінімальної заробітної плати становить 460 грн., розмір відшкодування
моральної шкоди, завданої ОСОБА_1, становить 5857 грн. 33 коп. (460 х 12 + 460
: 30 х 22).

Цим же Законом визначено порядок відшкодування шкоди,
заподіяної незаконним засудженням. Вказівка суду про стягнення коштів
безпосередньо з Державного казначейства України є юридично некоректною.

Зазначена сума, на думку колегії суддів, є необхідною і
достатньою для компенсації моральних страждань, перенесених позивачем, і доводи
його апеляційної скарги про протилежне є необгрунтованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги Державного казначейства України
про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з тим, що дії органів
дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду були законними, такі доводи
є безпідставними, оскільки відповідно до Закону України «Про відшкодування
шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду» вже сам факт незаконного засудження особи є підставою
для відшкодування шкоди.

У зв'язку з наведеним рішення суду в частині визначення
розміру відшкодування моральної шкоди підлягає зміні, а апеляційна скарга
ОСОБА_1 - частковому задоволенню.

Керуючись ст.
ст. 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.3, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу  Державного Казначейства України
відхилити.

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2007
року в даній справі змінити.

Стягнути
на користьОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання
з відповідного рахунку з Державного Казначейства Укаїни 5857 (п'ять тисяч
вісімсот п'ятдесят сім) грн, 33 коп.
у відшкодування моральної шкоди, а не 1870 грн., як вказав суд першої
інстанції.

В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути
оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців з дня його проголошення
до Верховного Суду України.