Справа №
22ц-1145/2007 p.                         Головуючий в 1
інстанції Лядова Т.Р.
18                                                  Доповідач
апеляційної інстанції Алєєва Н.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
вересня 2007 року колегія судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду міста Севастополя в складі:

головуючого    -
Алєєвої Н.Г.,

суддів                           -    Птіціної В.І., Зотова B.C.,

при
секретарі  -   Баран М.Л., за участю      -
представника позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу
представника відповідача ОСОБА_2 на
рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 07 червня 2007р.
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу, відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3
звернулася з позовом до ОСОБА_4, вточнивши вимоги, просила стягнути з
останнього 18421, 71 грн. у відшкодування суми боргу з урахуванням індексу
інфляції; 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі
1366, 12 грн., а також 5000грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Вимоги
мотивовані тим, що 01.11.2003р. вона передала відповідачу у борг 2500 доларів
США під зобов'язання повернення даної суми за першою вимогою або у строк до
01.01.2004р., проте до теперішнього часу відповідач не виконав боргові зобов'язання.

Рішенням суду
позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3:

16815, 06 грн. у
відшкодування суми боргу з урахуванням індексу інфляції;

1294, 05 грн. -
3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання;

1000 грн. -
витрати в зв'язку з наданням правової допомоги, 182, 63 грн. - судові витрати,
а разом 19291, 74 грн. В апеляційної скарзі ставиться питання про скасування
рішення, апелянт  вважає,  що
розмір  стягнутої  з
відповідача  суми  визначений неправильно.

Вивчивши
матеріали справи, доводи заявника, колегія вважає, що заява підлягає
задоволенню.

-Відповідно
вимог ч.2 ст.625 ГК України, боржник який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як
убачається із розписки ОСОБА_4 (а.с. 47), 01.11.2003 р. він отримав у ОСОБА_3 в
борг 2500 доларів США під зобов'язання повернути їх за першою вимогою, але не
пізніше ніж 01.01.2004 р.  Станом на
07.06.2007 р. борг не повернено.

Згідно
до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, Цивільний Кодекс 2004 року застосується до прав та обов'язків, яки
виникли до набрання ним чинности
та продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки обов'язок
повернення боргу після 01.01.2004 р. не

виконано, суд
правильно застосував до правовідносин ст.625 ЦК України (в ред.
2004р.) та обґрунтовано зробив висновок про стягнення на користь
ОСОБА_3 суми боргу, 3% річних за прострочення його виплати, витрат, пов'язаних
із зверненням до суду.

Однак,
при визначенні розміру суми, яка підлягає стягненню на користь позивачки, суд
необґрунтовано стягнув інфляційні втрати, оскільки сума позики, передана
відповідачу у доларах США, та стягнена рішенням суду у валюті України в
перерахунку на доларовий еквівалент, що свідчить про те, що будь яких
інфляційних втрат позивачка не понесла.

Відповідно
ч.2 ст.533 ЦК України,
якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти
на день платежу, якщо інший порядок ії визначення не встановлений договором або
законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно
довідки Севастопольської філії Банку „Фінанси та Кредит" № 1799 від
07.06.2007р. (а.с. 54), курс Української гривні у відношенні до долару США
станом на 07.0 6.2007 p.,
тобто на день ухвалення рішення, складає 505 гривень за 100 доларів США за
даними Національного Банку України. Таким чином, сума боргу, яка підлягає
поверненню на користь позивачки, складає 12625 гривень (2500 х 5, 05 = 12625);
3% річних від названої суми за прострочення виконання грошового зобов'язання
складає 378, 75 гривень (12625 х 3% = 378, 75), тобто 31, 56 гривень у місяць
(378, 75:12=31, 56).

Оскільки
виконання грошового зобов'язання було прострочено протягом 41 місяця, на
користь позивачки підлягає стягненню 3% річних у сумі 1293, 96 гривень (31, 56
х 41=1293, 96).

Таким
чином, на користь позивачки підлягає стягненню: 12625 грн. -сума боргу; 1293,
96 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання; 1000 грн.
- витрати в зв'язку з наданням правової допомоги, а також держмито у розмірі
139, 18 грн., а разом 15058, 14 гривень.

Оскільки
сума стягнення судом визнана неправильно, рішення в зазначений частини підлягає
зміні.

Виходячи
з вищевказаного та керуючись ст.307 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника відповідача ОСОБА_2
задовольнити частково, рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя
від 07 червня 2007 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
суми боргу, відшкодування моральної шкоди - змінити. Стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 12625 грн, ; 3% річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання у розмірі 1293, 96 грн.; витрати з надання
правової допомоги у розмірі 1000 грн., та держмито у розмірі 139, 18 грн., а разом
15058, 14 грн.

В іншої частини
рішення суду залишити без змін.

Рішення
вступає в законну силу з моменту його проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного суду України протягом 2-х місяців із дня
набрання чинності.