Справа № 2-144/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Діденко Т.І.

при секретарі - Мазур С. М.

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача - органу опіки, піклування та

служби у справах неповнолітніх - Редьки Л.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до органу опіки і піклування Монастирищенської районної державної

адміністрації про повернення дитини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до органу опіки і піклування Монастирищенської районної державної адміністрації про повернення дитини -малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Підставою для пред"явлення позову вважає те, що рішенням Монастирищенського районного суду від 29.11.2005 року у нього без позбавлення батьківських прав відібрано сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Згідно розпорядження голови Монастирищенської районної державної адміністрації № 250 від 06.12.2005 року малолітній ОСОБА_2 направлений в державний інтернатний заклад, перебуває в Уманському дитячому будинку змішаного компенсуючого типу. В даний час відпали причини, які перешкоджали належному вихованню ним його сина ОСОБА_2 і він звернувся до суду із про повернення йому дитини.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю і пояснив, що рішенням Монастирищенського районного суду від 29.11.2005 року у нього без позбавлення батьківських прав відібрані малолітні діти: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та передані органу опіки і піклування Монастирищенської райдержадміністрації для подальшого влаштування. В даний час його син ОСОБА_2 перебуває в Уманському дитячому будинку змішаного компенсуючого типу, а дочка ОСОБА_3 передана під опіку ОСОБА_4 відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду від 16.01.2006 року.

В листопаді 2006 року він звернувся до органу опіки і піклування Монастирищенської районної державної адміністрації із заявою про повернення йому дітей. Орган опіки і піклування вважає доцільним повернути йому сина ОСОБА_2 Він не вживає алкогольних напоїв, має належні житлово-побутові умови, працює, має постійний дохід, його зарплата становить 422 грн., позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, відновив шлюбні відносини з матір"ю ОСОБА_2 - ОСОБА_5, любить сина і хоче піклуватися про нього. Має бажання та можливість забезпечити належний духовний та фізичний розвиток сина. В Уманському дитячому будинку не реєстрували всі його відвідування сина ОСОБА_2, відвідував сина щомісяця. Коли він провідував сина, вихователі розповідали йому, що діти нагодовані, одягнені, показували групу, іграшки, розповідали як діти живуть. Він не знав, що з нього стягуються аліменти, тому й не сплачував аліменти на дітей. У відділ ДВС його не викликали жодного разу, повідомлення про заборгованість по сплаті аліментів він не отримував. До свого попереднього життя відноситься негативно, в даний час він виправився, хоче відновити свою сім»ю. 20.05.2007 року він був у сина в дитячому будинку, ОСОБА_2 сказав, що хоче в село додому. Просить суд ухвалити рішення про повернення йому сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Представник відповідача - органу опіки і піклування Монастирищенської районної адміністрації Редька Л.М. позов, визнала і пояснила, що ОСОБА_1 свою

поведінку виправив, в даний час працює, отримує заробітну плату, не вживає алкогольних напоїв, позитивно характеризується. Як стягувач орган опіки і піклування ніяких дій щодо стягнення аліментів із ОСОБА_1 не проводив, аліменти із ОСОБА_1 не стягувалися. Сім"я ОСОБА_1 є малозабезпеченою, але спроможна забезпечити мінімальний рівень проживання та розвитку дітей. При вирішенні даного позову є важливою думка дитини, ОСОБА_2 виявив бажання проживати з батьками, позов ОСОБА_1 про повернення сина ОСОБА_2 вона визнає і не заперечує проти його задоволення.

Свідок ОСОБА_6 , який працює сільським головою с. Половинчика показав, що позивач ОСОБА_1 є жителем села Половинчик Монастирищенського району, він проживав із своєю дружиною ОСОБА_5 та своєю матір»ю. В житті позивача було два періоди: І - після одруження до 2006 року, II - із 2006 року по 2007 року. В перший період свого проживання позивач вів аморальний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями, бив дітей та дружину. До 2006 року діти позивача були постійно грязні, голодні, побиті, діти боялися йти додому. Під час другого періоду він став на шлях виправлення, перестав вживати алкогольні напої, влаштувався на роботу. В 2006 році до ОСОБА_1 повернулася мати дітей - ОСОБА_5, він змінив свою поведінку, відношення до сім»ї. Разом із ОСОБА_5 зробили ремонт в домоволодінні, заготовили дрова, консервацію. Із 2006 року зі сторони сусідів нарікань та скарг щодо поведінки позивача в сільську раду не надходило. Позивач із ОСОБА_5 доглядали за хворою матір»ю, по допомогу в сільську раду не зверталися.

Свідок ОСОБА_7 , яка працює секретарем Половинчицької сільської ради, показала, що в 2006 році в її присутності проводилося обстеження житлових умов ОСОБА_5 та ОСОБА_1 В домоволодінні ОСОБА_1 було прибрано, був зроблений ремонт будинку та господарських споруд, заготовлені дрова, консервація. В даний час позивач позбувся шкідливих звичок, алкогольних напоїв не вживає, вважаю, що позивач виправився, йому можна доручити виховання сина.

Свідок ОСОБА_8, яка працює директором Уманського дитячого будинку змішаного компенсуючого типу, показала, що . ОСОБА_2 поступив до дитбудинку замкнутим, жахався дітей, вихователів, не спілкувався з дітьми. В дитячому будинку із ОСОБА_2 працює психолог, після спілкування з психологом ОСОБА_2 став розкованішим, але й надалі потребує допомоги психолога. ОСОБА_1 відвідував ОСОБА_2 в дитячому будинку дуже рідко, аліменти не сплачував, матеріальної допомоги не надавав. ОСОБА_2 категорично відмовляється повертатися до матері та батька, про них інколи згадує, але радості не проявляє.

Свідок ОСОБА_9, яка працює вихователем Уманського дитячого будинку змішаного компенсуючого типу, показала, що ОСОБА_2 виховувався в групі, в якій вона працює, приблизно півтора року, він розумний, розвинений, спілкується з дітьми, про батьків ОСОБА_2 згадує неохоче, якщо й згадує, то не з хорошої сторони. Зі слів ОСОБА_2 вона знає, що батько його бив головою об стіну, радості після побаченні із батьками в очах ОСОБА_2 вона не бачила. Позивач приходив відвідувати ОСОБА_2 на моїй зміні 3 чи 4 рази, ОСОБА_5 приходила із ОСОБА_1, приносила ОСОБА_2 солодощі, куртку, шапку. Після зустрічі з батьками ОСОБА_2 ставав замкнутим, не хотів йти на контакт з вихователями та дітьми, інколи плакав, напевно згадував про батьків. На її зміні до ОСОБА_2 один раз хтось їз батьків зателефонував. Про те, що у ОСОБА_2 є сестричка ОСОБА_3, він знає, але про неї не згадує. Опікунство над ОСОБА_2 не оформлялося, в дитячий будинок приїжджала сім»я із м. Канева, хотіли ОСОБА_2 усиновити, але ОСОБА_2 відмовився, сказав, що залишиться в дитячому будинку. ОСОБА_2 вона не запитувала чи хоче він до батька та матері, по його поведінці було видно, що він додому не хоче, про дім, в якому ОСОБА_2 жив до дитячого будинку, він нічого хорошого не розповідав.

Свідок ОСОБА_10, яка працює вихователем Уманського дитячого будинку змішаного компенсуючого типу, показала, що в дитячому будинку ОСОБА_2 знаходиться приблизно півтора року, при ній ОСОБА_2/пре батьків ніколи не згадував, про сім»ю не

розповідав. ОСОБА_1 відвідував ОСОБА_2 в дитячому будинку на її зміні двічі: 20.05.2007 року та в 2005 році, коли точно сказати не може.

Свідок ОСОБА_11, яка працює вихователем Уманського дитячого будинку змішаного компенсуючого типу, показала, що в дитячому будинку ОСОБА_2 знаходиться приблизно півтора року, мати ОСОБА_2 не відвідувала, вона бачила один раз батька ОСОБА_1, який приходив відвідувати ОСОБА_2 із тіткою та дідусем. Під час зустрічі із батьком вона не бачила в ОСОБА_2 радості, він більше спілкувався із тіткою, батько приносив солодощі, горіхи, яблука, здоров»ям сина не цікавився. ОСОБА_1 привозив восени ОСОБА_2 куртку, кросівки.

Свідок ОСОБА_12, яка працює вихователем Уманського дитячого будинку змішаного компенсуючого типу, показала, що в дитячому будинку ОСОБА_2 знаходиться із січня 2006 року. Він часто розповідав, що вдома його папа бив, про свою сім»ю нічого доброго не розповідав. На її зміні батьки ОСОБА_2 не відвідували, вчора ОСОБА_2 проснувся, говорив, що його папа знову нап»ється і буде його бити, сказав, що він залишиться в дитячому будинку, а батьки нехай приїжджають його відвідувати. Заяву ОСОБА_2 вона не диктувала, вона продиктувала тільки верхню частину заяви, а далі він писав сам. За батьків ОСОБА_2 не згадував, один раз тільки сказав, що в нього є сестричка.

Свідок ОСОБА_13, яка доводиться рідною сестрою позивача ОСОБА_1, показала, що ОСОБА_5 була позбавлена рішенням Монастирищенського районного суду батьківських прав відносно своїх дітей, а у ОСОБА_1 дітей відібрали, так як він не займався їхнім вихованням. Вона ходила в орган опіки і піклування Монастирищенської райдержадміністрації, де її повідомили, що, якщо ОСОБА_1 перестане вживати алкогольні напої, стане на шлях виправлення, то дітей йому повернуть. ОСОБА_1 ми полікували від алкогольної залежності, він тривалий період не вживає алкогольних напоїв, влаштувався на роботу, до нього повернулася його дружина ОСОБА_5, вони відремонтували будинок, город засаджений, хочуть повернути дітей додому, займатися їх вихованням та утримувати. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 стали на шлях виправлення, впевнена, що ОСОБА_5 буде хорошою мамою та дружиною, ОСОБА_1 буде хорошим батьком. Вона неодноразово їздила відвідувати ОСОБА_2, він говорив, що хоче додому, до батьків, до сестри. В дитячий будинок відвідувати ОСОБА_2 вона їздила неодноразово із чоловіком та дочкою, в журналі відвідувань дитини немає запису про її приїзди.

Свідок ОСОБА_14 показав, що ОСОБА_1 було надано термін для виправлення. В даний час ОСОБА_5 та ОСОБА_1 сталим на шлях виправлення, позбулися негативних звичок, зробили в будинку та прилеглих приміщеннях ремонт, посадили город. ОСОБА_1 їздив з ним в м. Київ на роботу, заробляв гроші, купував будівельні матеріали для ремонту в своєму домоволодінні. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 змінилися в кращу сторону. В дитячому будинку ОСОБА_2 він відвідував 5 чи 6 разів. ОСОБА_2 розповідав йому, що їде відпочивати в Іспанію, після Іспанії він розповідав, що в Іспанії йому сподобалось, показував фотокартки, але говорив, що хоче додому, до батьків та сестрички ОСОБА_3. При відвідуванні ОСОБА_2 в дитячому будинку він сказав вихователю, щоб відмітили, що він приїжджав, але йому відповіли, що журналу реєстрації відвідувань у них немає. Він відвідував ОСОБА_2 разом із своєю дружиною ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 Вони з дружиною в листопаді 2005 року возили ОСОБА_1 на лікування, з того часу він не вживає алкогольних напоїв.

Свідок ОСОБА_16, яка є рідною сестрою ОСОБА_5, показала, що ОСОБА_5 відвідувала ОСОБА_2 неодноразово, вона один раз їздила з нею, декілька разів їздила із ОСОБА_5 в дитячий будинок її дочка, якій в даний час 9 років. ОСОБА_1 став на шлях виправлення, із ОСОБА_5 зробили в будинку ремонт, посадили город, позбулися негативних звичок. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 живуть без непорозумінь, без сварок, ОСОБА_1 влаштувався на роботу, ОСОБА_5 є домогосподаркою.

Свідок ОСОБА_17, який є батьком ОСОБА_5 показав, що особисто він відвідував ОСОБА_2 в дитячому будинкуf 5 разів, про те, що ОСОБА_5 залишила

дітей і пішла жити в інше місце він знає. До її поведінки в минулому та до того, що ОСОБА_1 вів аморальний спосіб життя, бив своїх дітей, зловживав алкогольними напоями він відноситься негативно. В даний час ОСОБА_1 став на шлях виправлення, він з ОСОБА_1 відвідував ОСОБА_2 в дитячому будинку тричі.

Свідок ОСОБА_18, який працює державним виконавцем відділу ДВС, показав, що в травні 2006 року ОСОБА_1 була направлена повістка про виклик в виконавчу службу. ОСОБА_1 з"явився в виконавчу службу через 7 днів, повідомив, що влаштувався на роботу в Ліскомунгосп, куди було направлено виконавчий лист на виконання, чому рішення суду не виконувалося, він сказати не може, місяць тому ОСОБА_1 було направлено попередження про заборгованість по сплаті аліментів за 16 місяців, ОСОБА_1 повідомив, що заборгованість погасить, раніше повідомлення про заборгованість по сплаті аліментів позивачу не надсилалося, аліменти стягнуті судом на користь органу опіки і піклування Монастирищенської райдержадміністрації.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18, думку малолітньої дитини ОСОБА_2, який в судовому засіданні висловив бажання проживати в сім"ї своїх батьків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з врахуванням слідуючого:

Відповідно до рішення Монастирищенського районного суду від 29.11.2005 року у позивача без позбавлення його батьківських прав відібрані неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, діти передані органу опіки і піклування Монастирищенської районної державної адміністрації для подальшого влаштування.

У відповідності до розпорядження Монастирищенської районної державної адміністрації № 250 від 06.12.2005 року неповнолітній ОСОБА_2 перебуває в Уманського дитячого будинку змішаного компенсуючого типу, від усиновлення в іншу сім"ю відмовляється, хоче повернутися до своїх батьків та проживати разом з ними.

Згідно висновку органу опіки і піклування Монастирищенської райдержадміністрації про доцільність повернення малолітніх дітей № 162 від 27.11.2006 року, орган опіки і піклування Монастирищенської райдержадміністрації вважає доцільним повернути ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_2.

Позивач в 2005 році пройшов курс лікування від алкоголізму, не вживає алкогольних-- напоїв, працює, має постійних дохід, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, має задовільні житлово-побутові умови, відновив шлюбні відносини з матір"ю малолітнього ОСОБА_2. Мати дитини в даний час позитивно характеризується за місцем проживання. Дані обставини підтверджені характеристиками, виданими райсількомунгоспом (а.с. 8, 44), Половинчицькою сільською радою (а.с. 19, 20), актом обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 (а.с. 9), довідками Монастирищенського агрошляхбуду № 10 від 11.04.2007 року та № 22 від 04.05.2007 року При дослідженні судом журналу відвідування дітей групи № 3 батьками та родичами Уманського дитячого будинку для дітей дошкільного віку змішаного компенсуючого типу встановлено, що в журналі є лише три записи про відвідування дитини ОСОБА_2 позивачем, проте судом встановлено, що позивач, мати та родичі дитини відвідували дитину в дитячому будинку часто, привозили йому одяг, продукти, іграшки, записи про їх приїзди в журналі відвідування дітей відсутні, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17

При дослідженні виконавчого провадження № 169/2 про стягнення аліментів з ОСОБА_1, яке розпочате 29.12.2005 року, судом встановлено, що аліменти на дітей на користь органу опіки і піклування позивач не сплачував через бездіяльність працівників державної виконавчої служби, ухиляння від сплати аліментів зі сторони позивача не було. Він мав заробіток, в ДВС була можливість виконувати рішення Монастирищенського районного суду від 28.12.2005 року про стягнення/аліментів з позивача. У виконавчому

провадженні відсутні дані про стягнення аліментів з ОСОБА_1 та про надіслання йому будь-яких повідомлень, відсутні також підтвердження будь-яких дій ДВС по виконанню рішення.

Учасниками розгляду справи не надано суду доказів, які б вказували на наявність обставин, які б перешкоджали, унеможливлювали повернення позивачу дитини ОСОБА_2, які б вказували на неможливість позивачем виконувати батьківські обов"язки щодо малолітнього ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст. 170 Сімейного кодексу України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Керуючись ч.3 ст. 51 Конституції України; ч.1, 3 ст. 5, ч.3 ст. 170, ст. 171 Сімейного кодексу України; ст. ст. З, 5, 6, 7, 8, 10, 158-159, 169, 208-209, 212-215, 223-233, 294, п.5) ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Повернути дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, батькові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження. Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Монастирищенський районний суд. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.