Справа-22ц-7267-2007 р.
інстанції : Доброріз А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28
вересня 2007 року  Судова палата у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

в складі
: головуючого - судді              Новодворської
О.І.

судців                                                     Кіянової
С.В., Ювченко Л.П.

при
секретарі                                        Голубцові
А.В.

за
участю представника відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на ухвали Ясинуватського міськрайонного суду від
31 липня 2007 року та 15 серпня 2007 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалами
Ясинуватського міського суду від 31 липня 2007 року та 15 серпня 2007 року
накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_2., а саме : 45000 голів птиці
вартістю 116100 грн., корпус птахоферми по вул..Фабричній,95 в
с.Верхньоторецьке Ясинуватського району і передано на зберігання ОСОБА_3. 13000
голів птиці, корпуси птахоферми, кліткове обладнання, вентилятори та ваги.

Відповідач
в апеляційній скарзі просить ухвали суду скасувати і відмовити позивачці у
забезпеченні позову, оскільки судом першої інстанції були порушені норми
процесуального права, не з"ясовано, , що вказані птахи знаходяться на
птахофермі на підставі договору оренди і не є власність ПП "Нита
плюс", не враховано, що ухвалою Калінінського районного суду м.Донецька
від 15.06.2007 року на підставі заяви позивачки вже було накладено арешт на
птахів, однак, ухвалою того ж суду від 12.07.2007 року було скасовано
забезпечення позову. Крім того, ухвала суду від 15.08.2007 року про накладення
арешту на корпус птахоферми є пряме втручання в господарську діяльність
підприємства, арештоване майно не є власністю відповідача, а належить саме
підприємству, в зв"язку з чим порушуються його права як підприємця, судом
також не з"ясовано, що шлюб з позивачкою розірвано у 2001 році і вона не
вкладувала ніякі кошти у створення підприємства.

В
судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Позивачка,
будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове
засідання не з"явилася.

Заслухавши
доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу представника відповідача
слід задовольнити, ухвали суду скасувати і постановити нову ухвалу з наступних
підстав.

При
задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того,
що сторони за спільні кошти створили ПП "Нита плюс" і займалися
бізнесом, однак, з квітня 2007 року відповідач не допускає позивачку до роботи
в якості директора, а в теперішній час звернувся до суду з позовом про розлучення,
тобто перешкоджає здійснювати їй своє право власності і розпоряджається майном
підприємства на свій розсуд.

Але, з
такими висновками суду погодитися неможливо, оскільки вони не ґрунтуються на
законі.

Як
вбачається з позовної заяви позивачки (а.с.1) вона ставила питання про усунення
перешкод у праві спільної власності, а саме в діяльності підприємства. Однак,
відповідно до статуту ПП "Нита плюс"
саме відповідач ОСОБА_2. є засновником вказаного підприємства,

яке
зареєстровано як юридична особа в Єдиному Державному Реєстрі підприємств як
приватне підприємство, яке належить відповідачу з 24.11.1998 року (а.с.24, 30
).

Фактично
позивачка ставить питання про порушення її трудових прав, як директора
вказаного приватного підприємства, тому у суду першої інстанції не було підстав
для задоволення її заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на
майно підприємства.

Крім
того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що накладення арешту на
майно приватного підприємства в даному випадку є втручання в господарську
діяльність підприємства і підстав, передбачених ч.3 ст.151 ЦПК України для
задоволення заяви ОСОБА_3. про забезпечення позову при таких обставинах не має.

Відповідно
до п.2 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний
суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з
цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано
суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Керуючись
ст.ст.307 ч.2 п.2 , 312 п.2 , 313-316 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвали
Ясинуватського міськрайонного суду від 31 липня 2007 року та 15 серпня 2007
року скасувати і відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Ухвала
оскарженню не підлягає.