Справа 22-4225/2007 p.                              Головуючий
у 1 інстанції Кривошеее
42                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

09
серпня 2007 року                                                                   м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі: Головуючого судді Голубинського A.M.,  суддів: Жданової B.C.,  Прокопчук Л.М. ,  при секретарі Бондаренко Н.М.

За
участю представника прокуратури Рейпольского
О.О.,  представників
Слов"янської об"днаної ДНІ Оніщенко І.В.,  Заікіна О.Г.,
представника ПП „Інтерпром" -Ярошенко Ю.В.,  представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Слов"янською
об"єднаною державної податкової інспекції,
прокурора Слов"янського району на рішення Слов"янського
міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2007 року по справі за
позовом прокурора Слов"янського району в інтересах держави в особі
Слов"янської райдержадміністрації до ОСОБА_1,  ПП „Інтерпром",  третя особа Слов"янська об"єднана
державна податкова інспекція,  про
визнання недійсними з моменту реєстрації свідоцтва про державну
реєстрацію,  свідоцтва платника податку
на додану вартість суб"єкта підприємницької діяльності ПП
„Інтерпром",  а також первинних
бухгалтерських документів з реквізитами ОСОБА_1 з моменту їх складання,  як невідповідних вимогам діючого
законодавства,  -

встановив:

Рішенням
Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2007 року
позовні вимоги прокурора Слов"янського району,  який діє в інтересах держави в особі
Слов"янської райдержадміністрації залишені без задоволення у повному
обсязі.

В апеляційних
скаргах прокурор Слов"янського району та Слов"янська об'єднана
державна податкова інспекція Донецької області просять скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги прокурора у повному обсязі,  посилались на те,  що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам та вимогам матеріального та процесуального закону.. Звертаючись до
суду з даним позовом прокурор Слов"янського району посилався на те,  що на підставі рішення відповідача ОСОБА_1
від 05.04.2004 року на території Слов"янського району було зареєстровано
ПП „Інтерпром" із статусом юридичної особи. 20 квітня 2004 року
Слов'янською райдержадміністрацією затверджено статут підприємства і вказане
підприємство внесено до Єдиного державного реєстру установ і підприємств
України. 15 травня 2004 року ПП „Інтерпром" видано свідоцтво платника
податку на додану вартість. Під час проведення перевірки діяльності вказаного
підприємства,  було встановлено,  що ПП „Інтерпром" за юридичною адресою:
АДРЕСА_1 не знаходиться,  а відповідач
ОСОБА_1 зареєстрував вказане підприємство без наміру займатися підприємницькою
діяльністю. У зв"язку з чим всі зазначені свідоцтва,  статут підприємства,  його первинні

бухгалтерські документи ,
всі фінансово-господарчі операції укладені ПП „Інтерпром" з іншими
суб'єктами господарювання,  а також
податкові декларації підприємства необхідно визнати недійсними.

Заслухавши суддю
доповідача,  пояснення осіб,  які брали участь у справі,  перевірив матеріали справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду скасуванню з
таких підстав.

При
розгляді справи суд першої інстанції встановив,
що прокурор Слов"янського району діючи в інтересах держави,  в особі Слов"янської
райдержадміністрації,  просив визнати
недійсними з моменту реєстрації свідоцтво про державну реєстрацію,  свідоцтво платника податку на додану вартість
суб"єкта підприємницької діяльності ПП „Інтерпром",  а також первинних бухгалтерських документів з
реквізитами ОСОБА_1 з моменту їх складання,
як невідповідних вимогам діючого законодавства,  -

Відмовляючи
позивачу в задоволенні позову,  суд
виходив з того,  що його позовні вимоги
не ґрунтуються на законі.

Згідно
частини 1  ст. 15 ЦПК України,  що набрав чинності з 01 вересня 2005р.,  суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів,  що виникають
із цивільних,  житлових,  земельних,
сімейних,  трудових відносин,  а також із інших правовідносин,  крім випадків,  коли розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Пунктом
1 частини 1  ст. 17 КАС України,  який набрав чинності з 01 вересня
2005р.,  передбачено,  що компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно
до п.1  ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір,  у якому хоча б однією зі сторін є орган
виконавчої влади ,  орган місцевого
самоврядування ,  їхня посадова чи
службова особа або інший суб"єкт,
який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства,  в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

З
матеріалів справи вбачається,  що дані
правовідносини випливають з публічно-правового спору,  у якому стороною по справі є орган виконавчої
влади і вимоги прокурора зводяться до оскарження його рішень про реєстрацію
приватного підприємства,  а також
визнання недійсними документів фінансово господарчої діяльності та податкових
декларацій.

Відповідно
до п.7 розділу VII „Прикінцеві та перехідні положення" КАС
України,  що набрав чинності з 01 вересня
2005р.,  після набрання чинності цим
Кодексом заяви і скарги у справах,  що
виникають з адміністративно-правових відносин (глави 29-32 ЦПК України 1963р.),  розглядаються в порядку,  встановленому цим Кодексом.

Відповідно
до п.9 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення" ЦПК
України,  що набрав чинності з 01 вересня
2005р.,  заяви і скарги у справах,  що виникають з адміністративно-правових
відносин,  подані до набрання чинності
цим Кодексом за правилами,  встановленими
главами 29-32,  36 ЦПК України 1963р.,  розглядаються в порядку,  встановленому Кодексом адміністративного
судочинства України.

З
матеріалів справи вбачається,  що
прокурор Слов"янського району діючи в інтересах держави,  в особі Слов"янської
райдержадміністрації,  звернувся до суду
з позовом 22 квітня 2005р.,  а справа
розглянута Слов"янськимо міськрайонним судом Донецької області 16 лютого
2007 року,  тобто вже після набуття
чинності КАС України,  за правилами,  встановленими ЦПК України.

Оскільки між
сторонами мало місце виникнення публічно-правового спору,  у якому однією із сторін є орган виконавчої
влади,  то після 01 вересня 2005року цей
спір вже не може розглядатися в порядку цивільного судочинства,  а підлягає вирішенню в порядку

адміністративного судочинства,  що судом першої інстанції не враховано і
привело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2  ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування
шкоди,  заподіяної протиправними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав,  свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки
прокурор Слов"янського району звернувся до суду з позовом 22 квітня 2005
року,  тобто до набрання чинності КАС
України,  підстав для закриття
провадження у справі на підставі п. 1
ст. 205 ЦПК України не має.

Відповідно
до  ст. 20 КАС України адміністративні
справи вирішуються по першій інстанції місцевими адміністративними судами
(місцевими загальними судами як адміністративними судами та окружними
адміністративними судами).

Оскільки
зазначений спір після набрання чинності КАС України вирішений в порядку
цивільного судочинства місцевим загальним судом,  але не як адміністративним судом,  то він розглянутий неповноважним суддею та
складом суду,  а тому відповідно до п. 1
частини 1  ст. 311 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись  ст.
ст. 307, 311, 314,  315 ЦПК
України,  апеляційний суд,  -

ухвалив:

Апеляційні
скарги прокурора Слов"янського району та Слов"янської об"єднаної
державної податкової інспекції задовольнити частково.

Рішення
Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2007
року скасувати,  справу направити на
розгляд до Слов"янського міськрайонного суду Донецької області в порядку
адміністративного судочинства.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.