УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

6 вересня 2007 року                                                                              м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Нікушина В.П.

Суддів: Цюри Т.В., Гуцола П,П.

При секретарі: Шевчук Л. В.

Представника позивача

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 червня 2007
року,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2007
року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього
аліментів на утримання доньки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі 500 грн. щомісячно до 30. 06. 2010
року.

Обґрунтовуючи
позовні вимоги вона посилається на те, що донька ОСОБА_3 батьком якої є
відповідач, в вересні 2006 року поступила
до Житомирського державного університету на денну форму навчання за контрактом . Загальна вартість
навчання становить 16800 грн., окрім
витрат, пов'язаних з утриманням самої доньки. Самотужки вона не спроможна утримувати доньку, а відповідач
добровільно відмовляється надавати допомогу.

Справа
№22-1887                                                           Категорія:
36

Головуючий у І інстанції: Проць
В.А. Суддя-доповідач: Нікушин В.П.

2

Суд першої
інстанції, розглянувши даний позов, задовольнив позовні вимоги позивачки частково. З рішенням суду не погодився представник позивачки та відповідач, оскарживши
його в апеляційному порядку.
Представником позивачки апеляційну скаргу було відкликано.

В апеляційній скарзі відповідача ставиться питання про скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про стягнення з нього значно меншої, суми щомісячних аліментів.

В підтвердження своїх вимог він посилається на те, що він в даний час не працює, з нього стягуїється аліменти в розмірі 1/4
заробітку на утримання сина Віктора 1999 року народження і крім того
він має кредитні зобов'язання перед банком .
Тому вважає себе неспроможним виплачувати на утримання доньки аліменти у
розмірі 150 грн. щомісячно.

Колегія суддів,
заслухавши доповідача, відповідача, який підтримав свою апеляційну скаргу та
позивачку яка навпаки заперечила вимоги відповідача, перевіривши
обґрунтованість апеляційної скарги, та
законність „ апельованого рішення, дійшла наступного висновку.

Апеляційна
скарга відповідача ґрунтується на доводах, що не дають підстав для перегляду рішення суду першої інстанції.

Потреба доньки ОСОБА_3, батьками якої є сторони у даній справі, в матеріальній
допомозі в зв'язку з її навчанням не оспорюється. Із наявних у справі доказів
вбачається, що вона є студенткою Житомирського
державного університету і навчається там на підставі контрактного договору про, що свідчать довідка
університету (а. с 4) та копія договору
№794 9 (а.с. 6)

Згідно договору загальна вартість за весь строк навчання становить 16800
грн.

Можливості позивачки самостійно надавати допомогу донці є обмеженими.
її заробітна плата коливається в межах мінімальної заробітної плати про що свідчить довідка з її місця роботи (а.с. 31)

Визначаючи
розмір аліментів, що призначені до стягнення з відповідача, суд першої інстанції врахував всі обставини, що вплинули на
визначення цього розміру і зокрема те, що відповідач виплачує аліменти на
утримання неповнолітнього сина, має кредитні зобов'язання
перед банком та на момент розгляду справи не працював, отримуючи
допомогу з центру зайнятості.

Крім цього судом і враховано та
обставина що в утримані доньки має приймати участь і сама позивачка.

3

А тому на
підставі ст.ст. 182,199, 200 СК
України та керуючись ст.ст.
308, 313, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Козятинського
міськрайонного суду Вінницької області від 11
червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої доньки,
яка продовжує навчання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскарження касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.