АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
жовтня   2007 року                                                                                                м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
Головуючого    Плавич Н.Д.,

Суддів:                       Кварталової
А.М. ,                     Галушко Л.А.

Мартинової
E.П,                                                            ПроцикМ.
В.,

розглянувши
у судовому засіданні у відповідності до
ст. 1 Закону України „Про внесення змін до закону України „Про
судоустрій України щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ"
від 22 лютого 2007 року справу за позовом ОСОБА_1(ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкода,
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 22 червня 2004 року та на ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 28 листопада 2005 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2002 року ОСОБА_2 ( яка
згодом змінили прізвище на -ОСОБА_1) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В
обгрунтування своїх вимог посилалася на те,
що 21.07 2002 року о 18 год.
на перехресті автодоріг Харків - Сімферополь та с Приморського відповідач ОСОБА_3 на автомобілі ВАЗ
21011,  державний НОМЕР_1 порушив Правила
дорожнього руху і здійснив зіткнення з автомобілем В АЗ-21063,  державний НОМЕР_2,  що належить їй на праві приватної власності і
яким керував ОСОБА_4. Внаслідок
зіткнення,  її автомобіль був ушкоджений
і потребує ремонту,  вартість якого
складає 7807, 00 грн.

Посилаючись
на зазначене просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 7807, 00 грн.
та моральну шкоду в розмірі 1000 грн.,  а
також понесені витрати за проведення експертної оцінки в сумі 252, 00 грн. та
витрати на правову допомогу в сумі 40 грн.

Рішенням
Василівського районного суду Запорізької області від 22 червня 2005 року позов задоволено,  стягнуто зі ОСОБА_3 на користь позивача
ОСОБА_1 вартість необхідного ремонту в сумі 7807 грн.,  витрати на правову допомогу в сумі 40 грн.,  витрат по оплаті послуг спеціаліста -
автотоварознавця у сумі 252 грн. та моральну шкоду у розмірі І 000грн.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 28 листопада 2005 року рішення
Василівського районного суду Запорізької області від 22 червня 2005 року
залишено без змін.

Головуючий
у першій інстанції Мовчан О.Г.                                     Справа
№ 33ц-1042

Доповідач
Кварталова A.M.                                                                 Категорія
ЦП-40

У
касаційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 22 червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 28 листопада 2005 року - скасувати і направити справу
на новий розгляд,  посилаються на
неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
202 ЦПК 1963 р. рішення суду має бути законним і обґрунтованим Рішення є
таким,  коли суд,  виконавши вимоги цивільного процесуального
законодавства та всебічно перевіривши обставини і встановивши юридичні
факти,  які згідно з нормами права мають
значення для розкриття правових відносин між сторонами,  з дотриманням прав сторін,  вирішив справу відповідно до норм
матеріального права,  що підлягають
застосуванню до цих правовідносин.

Шкода,  заподіяна у разі зіткнення джерел підвищеної
небезпеки,  відшкодовується за правилами
статей 440 ЦК України
в редакції 1963 p.,  що були чинними на час виникнення спірних
правовідносин,  тим із їх
володільців,  який винен у зіткненні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1.,
суд виходив з того,  що
дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3,  а тому він зобов'язаний відшкодувати позивачу
вартість відновлювального ремонту автомобіля.

Проте
погодитися з такими висновками судів неможливо,
оскільки до них суди дійшли з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Як
вбачається з матеріалів справи,
автомобілем В АЗ-21063,  державний
НОМЕР_2,  що належить на праві приватної
власності ОСОБА_1 ,  керував під час ДТП ОСОБА_4.,
який по справі допитаний як,  свідок,
та не залучений до участі в справі,
як співвідповідач. Між тим матеріалах справі є два висновку експертизи
(а.с.  112-121, 187-193),  які вказують на те,  що в порушенні Правил дорожнього руху є вина
і водія ОСОБА_4.,  який керував автомобілем позивачки під час ДТП.

Пунктом
3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992р. №6 „Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди" визначено,  що за наявності
вини обох володільців джерел підвищеної небезпеки розмір відшкодування
визначається відповідно до ступеня вини кожного з них.

Колегія
суддів вважає,  що з'ясування питання
щодо правомірності дій обох водіїв у момент ДТП має суттєве значення для правильного вирішення спору
пояснення ОСОБА_4.,  як сторони по справі ,
а тому ОСОБА_4. повинен
бути притягнутий до участі в справі в якості співвідповідача

Також
судом не з'ясовано на яких підставах ОСОБА_4. керував транспортним засобом    під час ДТП.

Крім
того,  як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України в п. 9 постанови № 6 "Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди" - від 27 березня 1992 року з відповідними
змінами та доповненням ,  постановляючи
рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна,  що не може використовуватися за призначенням,  але має певну цінність,  суд одночасно повинен обговорити питання про
передачу цього майна після відшкодування особі,
відповідальній за шкоду.

Вирішуючи
спір суд цих роз'яснень не врахував. Так ,
при визначенні розміру відшкодування заподіяної позивачу матеріальної
шкоди ,  суд виходив з висновку
консультативно - експертного бюро від 10.07.2002р.,  у якому зазначено,  що у вартість відновлювального ремонту
автомобіля включена і вартість нових деталей,
які підлягають заміні (а. с.
8-13). Стягуючи ж з ОСОБА_3 на користь позивача вартість нових
деталей,  суд не вирішив питання про передачу
ним відповідачу деталей,  які підлягали
заміні.

За таких обставин та
урахуванням того,  що суд касаційної
інстанції згідно зі  ст.  335 ЦПК
України не може встановлювати обставини,
що не були встановлені судами чи відкинуті ними,  оскаржені судові рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись   ст.
ст. 335, 336, 338  ЦПК  України,
колегія  суддів  судової
палати  у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області , -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення
Василівського районного суду Запорізької області від 22 червня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 листопада 2005 року
скасувати,  а справу передати на новий  розгляд до суду першої інстанції.