РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа№2-97/2007р.

24 квітня 2007 року                                            Кременецький
районний суд

Тернопільської області у складі:

головуючого:
Зембри Є.Й. при секретарі Логвинюк Т.С. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременці справу за позовом прокурора Кременецького району в
інтересах малолітньої особи -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
позбавленого батьківського піклування, особа яка діє в інтересах малолітньої
особи - внука - ОСОБА_2, до
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, інтереси яких по дорученню представляє адвокат
ОСОБА_5., де третьою особою на стороні позивача виступає Лідихівська сільська
рада, а третьою особою, яка не заявляє самостійних позовних вимог на стороні
відповідача виступає приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального
округу ОСОБА_6, про
визнання недійсним договору купівлі -
продажу,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кременецького району звернувся в суд з позовом в інтересах
малолітньої особи - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1
позбавленого батьківського піклування, особа яка діє в інтересах малолітньої
особи - внука - ОСОБА_2, до
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, де третьою особою на стороні позивача виступає
Лідихівська сільська рада, а третьою особою, яка не заявляє самостійних
позовних вимог на стороні відповідача виступає приватний нотаріус Кременецького
районного нотаріального округу ОСОБА_6, про
визнання недійсним договору купівлі -
продажу.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю та суду
пояснив, що малолітня особа -
ОСОБА_1 має право на користування житлом своїх батьків відповідно до
чинного законодавства України. Батьки без дозволу органів опіки та піклування
не мають права укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або
спеціальній реєстрації, здійснювати відчуженння житла. В даному випадку
нотаріус посвідчив договір купівлі-продажу не перевіривши чи порушені права
дитини. При укладенні вказаного договору купівлі-продажу будинку не враховані
інтереси дитини та порушено її право на користування житлом, яке гарантується
Конституцією України.

Особа, яка діє в інтересах малолітньої особи - внука -
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що з 2004 року малолітній ОСОБА_1
проживає в її будинку, оскільки його батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_3 поїхали на
роботу за кордон та залишили їй доглядати свого сина. її дочка

2

ОСОБА_7
та внук ОСОБА_1 зареєстровані в спірному будинковолодінні в АДРЕСА_1.

На даний момент вона не має можливості забрати внука на постійне місце
проживання до себе в с.Ридомиль Кременецького району, так як в неї проживає
інша дочка з сім'єю, її внук ОСОБА_1 немає власної кімнати, місця для вивчення
уроків, тобто не забезпечений належними санітарно-гігієнічними та побутовими
умовами, що завдає шкоду його фізичному та розумовому розвитку.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що спірне будинковолодіння
в АДРЕСА_1 подароване йому сусідкою ОСОБА_8. Даний будинок знаходиться в
аварійному стані і там три роки ніхто не живе. Він пояснив, що від сина не
відмовляється, готовий забрати його до себе і забезпечити житлом, хоч на даний
час власного житла не має, а проживає в будинку співжительки., оскільки шлюб з
дружиною ОСОБА_7 розірвав 18 грудня 2006 року. Відповідач також пояснив, що при
оформленні договору купівлі - продажу на вимогу приватного нотаріуса ОСОБА_6
він брав в Лідихівській сільській раді довідку про те, що спірне
будинковолодіння не знаходиться під арештом. Інших довідок нотаріус не вимагала
і не запитувала хто зареєстрований в даному будинковолодінні, і чи порушуються
укладенням даного договору права дитини.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що спірне
будинковолодіння, яке знаходиться в аварійному стані, він купив для своєї
сім'ї.

Третя особа, яка не заявляє самостійний позовних вимог на стороні
відповідача - приватний
нотаріус ОСОБА_6 в
судовому засіданні пояснила, що при оформленні вказаного договору купівлі - продажу
керувалася Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій та чинним
законодавством України. В даному будинковолодінні малолітня дитина частки не
має, а перевірити її проживання немає можливості, оскільки будинкова книга
відсутня. При оформленні вказаного договору продавець ОСОБА_3 надав довідку
видану Лідихівською сільською радою про те, що заборони на відчуження спірного
будинковолодіння немає, державний акт на присадибну ділянку не видавався і за
вказаною адресою зареєстрованих осіб немає.

Представник третьої особи на стороні позивача - Лідихівський
сільський голова Хороший Руслан
Васильович в судовому засіданні пояснив, що у спірному будинковолодінні
зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_1. На прохання ОСОБА_3 він видавав
довідку про те, що забарони на відчуження житлового будинку, який знаходиться в
АДРЕСА_1 немає,
але в її текст речення «Державний акт на присадибну ділянку ще не видавався.»,
«За вказаною адресою зареєстрованих осіб немає» він не вносив.

3

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження від 23
вересня 1995 року
батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Згідно договору дарування від 20 лютого 1996 року власником
будинковолодіння в АДРЕСА_1є ОСОБА_3.

Згідно договору купівлі -
продажу від 18 грудня 2006 року власником
будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1став ОСОБА_4.

Згідно висновку судово -
технічної експертизи в довідку №
4283 від 18.12.2006 року
видану Лідихівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області
вносилися зміни шляхом друку додаткового рядка «За вказаною адресою
зареєстрованих осіб немає».

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно статті 176 СК
України батьки зобов'язані передавати у користування дитини майно, яке має
забезпечити її виховання та розвиток. Права батьків та дітей на користування
житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом.

Відповідно до статті 156
Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при
їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї частина 2 статті 64
ЖК відносить, крім інших, дітей.

Відповідно до частини 2
статті З СК України, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли
спільно з ними не проживає.

Згідно частини 3 статті 17 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без
дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають
нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрацій, відмовлятися від належних
дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Згідно статті 18
даного Закону України держава забезпечує право дитини на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та
розумовому розвитку. Діти -
члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи
опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками
або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні
жилих приміщень та купівлі нового житла.

4

Згідно статті 12 Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає
права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна.
Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів
дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки
та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх
замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення
будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або
право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та
піклування.

Отже, під час розгляду даної цивільної справи встановлено, що укладенням
договору купівлі - продажу
будинковолодіння в АДРЕСА_1було порушено право малолітньої особи - ОСОБА_1. на
користування житлом, що є власністю його батька ОСОБА_3, оскільки його син на
даний час позбавлений належних санітарно -
гігієнічних умов проживання, тобто не може задоволити належним чином своє
право на користування житлом. Тому, у даному випадку має місце порушення права
користування чужим майном (сервітуту) щодо нерухомого майна, який
встановлюється для задоволення потреб особи, які неможуть бути задоволені іншим
способом, згідно статті 401
ЦК України.

Керуючись статтями 209,
213, 214, 215, 216, 218 ЦГЖ України, статтями 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», частиною 4 статті 12 Закону України
«Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей»,
статтями 3, 6, 247, 248 СК
України, статтями 64,156
ЖК України, статтями 395,405,
224 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати недійсним договір купівлі -
продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 від 18 грудня 2006
року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом
Кременецького районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі
за № 5029 з
моменту його укладення, зобов'язавши строни повернути другій стороні те, що
вони одержали на виконання цього правочину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Заява на апеляційне оскарження подається до апеляційного
суду Тернопільської області через Кременецький районний суд на протязі 10 днів з дня
проголошення рішення, а апеляційна скарга після 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або
без попереднього подання такої заяви в строк встановлений для її подання.