Справа № 2-1511 / 2007 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року Києво-Святошинський районний суд в
складі головуючого судді Дубае
Т.В., при секретарі Паламарчук І.І. , розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа: 1-а Київська обласна державна нотаріальна контора про визначення
часток в праві власності на 1-кінатну квартиру, встановлення факту прийняття
спадщини, визначення права власності на 1-кімнатну квартиру в порядку успадкування
за заповітом,-

встановив:

В березні 2007 року позивачка звернулась до суду з
позовом, в якому просила визнати, що покійним ОСОБА_4, ОСОБА_5 належало по х/г
частині в праві власності на квартиру АДРЕСА_1, встановити факт прийняття
спадщини ОСОБА_5 після смерті його дружини ОСОБА_4 в порядку спадкування за
законом, визнати за позивачкою право власності на квартиру АДРЕСА_1 в, порядку
спадкування за заповітом, зобов'язати 1-у Київську обласну Державну нотаріальну
контору позивачки Свідоцтво про право спадщини на зазначену вище квартиру.

В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, просила
визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що її діду ОСОБА_5 та
бабусі ОСОБА_4 належала на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_4 в порядку ст. 549 Цивільного кодексу України (в ред. 1963 p.) ОСОБА_5
успадкував 1Л частини квартири.

При житті ОСОБА_5 було складено заповіт, у відповідності до якого належну йому
квартиру заповів ОСОБА_1.

Однак, Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою позивачці
було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкову квартиру у
зв'язку з необхідністю визначення часток у спільній власності на спадкове
майно.

В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, відповідачі проти
задоволення позову не заперечували, третя особа в судове засідання не
з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази,
суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 12.06.1994 року
квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5

У зв'язку з тим, що останні перебували у зареєстрованому шлюбі, зазначена
квартира перебувала у спільній сумісній власності подружжя.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 успадкував
належну його дружині частку в спільній сумісні власності шляхом фактичного
прийняття спадщини в порядку ст. 549 ЦК
України ( в ред. 1963
року, що діяла на час прийняття спадщини), що підтверджується довідками ДКП
«Новосілки» № 67, 68 від 1.02.2007 року та іншими письмовими доказами. Заяв
щодо прийняття спадщини від інших спадкоємців не було, що також підтверджується
матеріалами справи.

10.08.2006 року ОСОБА_5 помер, після його смерті
відкрилася спадщина, яка на час його смерті складалася з квартири АДРЕСА_1.

Згідно заповіту, складеного 25.03.1998 року та
посвідченого секретарем виконкому Чабанівської селищної ради ОСОБА_6 ОСОБА_5
заповів належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_1.

20.12.2006 року за заявою позивачки державним нотаріусом І.Л. Сподіном
Першої Київської обласної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу №
742. Отже, позивачка вчинила необхідні дії щодо прийняття спадщини шляхом
подання заяви про прийняття спадщини.

Спадкоємцями ОСОБА_5 за законом є його доньки: ОСОБА_3, ОСОБА_2, однак,
обидві відмовились від обов'язкової долі в спадщині на підставі ст. 1241
Цивільного кодексу України, що підтверджується відповідними нотаріально
посвідченими заявами.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд вважає доведеним той факт, що спірна квартира належала на праві
власності ОСОБА_5, а отже увійшла до складу спадщини, позивачка вчинила всі
необхідні дії щодо прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який
засвідчу€;його право власності.

За таких обставин суд вважає доведеними позовні вимоги ОСОБА_7 про визнання
за нею права власності на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1.

На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1269 Цивільного кодексу України,
керуючись ст. 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартируАДРЕСА_1 належної ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Київської області, шляхом подання до Києво-Святошинського районного суду Київської
області протягом 10 днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.