Справа №2-433/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня
2007 року
Жовтневий районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Камишевої Л.М., при секретарі -
Ліннік В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті
особи: ОСОБА_6,
приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про
перевід прав і обов"язків покупців,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, треті особи-ОСОБА_6, приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7, про перевід прав і обов"язків покупця, посилаючись на те, що 316/600
частин житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на праві
власності належить ОСОБА_1,
126/600 частин
- ОСОБА_2,  по 158/2400 частин кожному - ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

17 травня 2006 року між відповідачами ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений договір
купівлі-продажу 474/2400 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 з
відповідною частиною надвірних споруд. Договір був посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_7. Про
наявність договору стало відомо позивачці під час судового засідання 21.06.2006 року.

Позивачка
зазначає, що були порушені вимоги ст. 362 ЦК України, оскільки продавець частки в праві спільної часткової власності
письмово не повідомив інших співласників про свій намір продажу належної йому частки, зазначивши ціну та інші умови
відчуждення. При укладенні договору купівлі-продажу от 17.05.2006
року не було враховано те, що
ОСОБА_2 не був наділений правом переважної покупки, оскільки право спільної часткової власності між належних
частин будинку Їй-ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, а також часткою, яка належить ОСОБА_2, припинено. Підставою цього є
договір конкретного користування,
складений 9.02.1990 року
та посвідчений в нотаріальному порядку.

Право переважної купівлі частини будинку мали вона,
тобто позивачка по справі, та третя особа по справі -ОСОБА_6.
У зв"язку з зазначеним
позивачка просила ухвалити рішення, відповідно до якого перевести на неї    права та обов'язки покупця ОСОБА_2 по договору купівлі-продажу від 17.05.2006
року, посвідченого приватним
нотаріусом ХДНО р. № 379 та
визнати за нею право власності на 474/2400 частини жилого будинку з надворними будівлями по
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачка та ЇЇ представник адвокат ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_6 позов підтримали, зазначивши при цьому на те, що
предметом спору є правомірність
продажу ОСОБА_3 і ОСОБА_5 474/2400 частини житлового будинку з відповідною частиною
надвірних споруд по АДРЕСА_1.

9 лютого 1990 року був укладений договір конкретного користування
зазначеного вище будинку з надвірними
спорудами. Такий договір було укладено між ОСОБА_9 /власниками цієї частини на теперішній час є ОСОБА_6,

ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1/ і ОСОБА_10
/ця частина будинку належить на праві власності ОСОБА_2/. Відповідно до ч. 4
ст.358 ЦК України він є
обов"язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.
Відповідно до зазначеного в користування Краснікової І.В., ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_1
перейшли приміщення в будинку літ."А-1" по АДРЕСА_1: Ш,1У, 2-1,2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,
ґанок літ. „а6", сараї літ.
„В" і „Г", вбиральня літ."Д",
погріб літ „Ж", огорожа № 1, ворота № 4, замощення 1, зливна яма № 3. В користування ОСОБА_2 перейшли пом. 1
і ПД-1,1-3, погріб
літ."Е". Продана
частина будинку (474/2400) знаходиться
у відокремленій частині будинку. Частка,
яка належить ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, є незначною; житлового приміщення, яке можливо
було б виділити на їх частку, не має. Фактично можливим є виплата ОСОБА_1 грошової
компенсації ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

В порушення
вимог ст. 362 ч.
2 ЦК
України продавець частки у праві спільної часткової власності не повідомив інших співвласників про
намір продати свою частку, вказавши ціну та інші
умови, на яких він її продає.

Крім того, в п. 1.4. договору
купівлі-продажу зазначено, що квартира не перебуває під арештом чи забороною, відносно неї не ведуться судові
спори... Разом з тим, в провадженні
Жовтневого районного суду м.Харкова перебуває справа про виділ ідеальної частки в натурі та визначення порядку користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник, відповідачі ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, та предаставник ОСОБА_11, проти позову заперечували

При цьому ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_12 посилались на те, що
ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 є співвласниками спірного
житлового будинку АДРЕСА_1.
Ніхто, крім ОСОБА_2, в будинку не проживає, оскільки мають інше житло. ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 на законних підставах розпорядилися належною їм
власністю, оскільки ч. З ст. 362 ЦК України регулює відчудження частки в праві спільної
часткової власності співвласникам продавця
і вказує на право відчужувача вибирати із співвласників особу, якій вона продасть або подарує свою частку. Оскільки ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є співвласниками будинку та не є сторонніми
особами, право переважної купівлі не повинне застосовуватися. Фактично мав
місце не продаж конкретного приміщення чи частини
приміщення, а продаж ідеальної частки. При цьому, спору у судах відповідно до розміру часток, між
співвласниками не було.

Представник третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_7 -
ОСОБА_13 у судовому засіданні проти позову
заперечувала, посилаючись на правомірність укладення договору купівлі -продажу. При цьому ОСОБА_13
зазначила про те, що 17
травня 2006
року був укладений договір
купівлі-продажу 474/2400 частини
житлового будинку АДРЕСА_1
між ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
однієї сторони та ОСОБА_2- як
покупцем. Нотаріусом встановлена особистість
цих громадян, а також підстави їх права власності на частину будинку. Був
наданий витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданий КП
„Харківське місьБТІ". Довідками з Єдиного реєстру заборон та з Державного
Реєстру застав рухомого майна про податкові застави підтверджено про
відсутність арешту на будинок та застави. Відповідно до ч. З ст. 362 ЦК України у разі, якщо бажання придбати частку у
праві спільної часткової власності виявили
кілька співвласників, продавець має право вибору

покупця. ОСОБА_2 є співвласником
будинку. Йому належить на праві власності 21/100 частини будинку. ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 обрали
ОСОБА_2 покупцем та продали йому 474/2400
частини будинку.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у
справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 17
травня 2006
року, посвідченого нотаріусом
Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за №
379, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 передали у власність, а їх співвласник ОСОБА_2 прийняв у власність 474/2400 (чотириста сімдесят чотири дві тисячі чотирьохсотих) частини житлового будинку №
95 з відповідною частиною надвірних споруд, що розташовані в місті Харкові
по вулиці Володарського /а.с.8/..

Житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1
станом на 12 травня
2006 року
відповідно до витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно належав:

·
ОСОБА_1:
79/200 частин будинку на праві приватної
спільної часткової власності на підставі
свідоцтва про право на спадщину /р.№ 3-3906/ від 14.07.1993 року, посвідченого 5-ю Харківською Державною нотаріальною конторою та 79/600 на праві приватної власності на підставі рішення
Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.11.2002
року /а.с.40,9,10-11/;

·
ОСОБА_2:
21 /100 частини
на праві приватної спільної часткової
власності на підставі договору дароування /р № 2-330/ від 06.06.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7;

·
ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6: по
158/2400 частин
кожній на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину
/р № 4-1403/ від
16.12.2003 року,
посвідченого Дванадцятою Харківською
Державною нотаріальною конторою /а.с.39,40/.

Договором про порядок користування жилим будинком між
учасниками загальної часткової
власності від 09 лютого
1990 року,
який посвідчений державним нотаріусом
ГР'ятої державної нотаріальної
контори, зареєстрований за р № 4-282, між співвласниками ОСОБА_9 і ОСОБА_10 був визначений порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1, житлова площа якого складає 49,6
кв.м /а.с. 12-14/.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та
користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної
часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов"язковим і для особи, яка придбає згодом
частку в праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с.39/.

Відповідно до ч. З ст. 362 ЦК України якщо бажання придбати частку у праві
спільної часткової власності виявили кілька співвласників, продавець має право
вибору покупця.

Відмовляючи у позові, суд виходить із принципів свободи
договору і вільного розпорядження
учасниками цивільного обороту власним майном і не вправі у цьому випадку застосувати положення щодо переважного
права, та зобов"язати продавця передати
свою частку іншому співвласнику. Право переважної купівлі частки у праві
спільної часткової власності зазвичай діє лише тоді, коли частка продається
сторонній особі.

Договір конкретного користування не припиняє право спільної часткової
власності, а лише встановлює порядок
користування приміщеннями та спорудами в спільній частковій власності.

Відповідно до п. 1.4 Договору купівлі-продажу продавці стверджували, що
„на момент укладення договору вказана частина житлового будинку не перебуває
під арештом чи забороною, щодо неї не ведуться
судові спори, вона не заставлена" і т.д. /а.с.8/.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів
нерухомого майна станом на 9
год 36 хв 17 травня 2006 року інформація про наявність арешту на будинок АДРЕСА_1, відсутня /а.с.42/.

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові
застави інформація відносно податкової
застави станом на 9 год 37 хв
17 травня
2006 року,
відсутня /а.с.43/.

В провадженні Жовтневого районного суду м.Харкова знаходиться цивільна
справа за № 2-27/07 за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виділ частки із спільної часткової
власності стосовно житлового будинку АДРЕСА_1 та визначення порядку користування земельною
ділянкою. Справа була оглянута у судовому
засіданні. Особи, які приймали участь у справі не спростовували розмір часток, які належать співвласникам, а саме:

·
ОСОБА_1:
79/200 частин будинку на праві приватної
спільної часткової власності на підставі
свідоцтва про право на спадщину /р.№ 3-3906/ від 14.07.1993 року, посвідченого 5-ю Харківською Державною нотаріальною конторою та 79/600 на праві приватної власності на підставі рішення
Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.11.2002 року;

·
ОСОБА_2:
21/100 частини
на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору дарування
/р № 2-330/ від
06.06.2002 року,
посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7;

·
ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6:
по 158/2400 частин кожній на праві приватної власності на
підставі свідоцтва про право на спадщину /р № 4-1403/ від 16.12.2003 року, посвідченого Дванадцятою Харківською Державною нотаріальною конторою.

Договір купівлі-продажу посвідчений 17 травня 2006 року. На час посвідчення договору спірний будинок під арештом не перебував.
Ухвалою Жовтневого районного

суду м.Харкова від 18 травня
2006 року
був накладений арешт на будинок АДРЕСА_1.

Таким чином,
на час укладення договору купівлі-продажу будинок АДРЕСА_1 під забороною /арештом/ не перебував, була
відсутня податкова застава, розмір часток
співвласниками не оскаржувався.

Виходячи із зазначеного, суд вважає, що підстав для задоволення позовних
вимог не має.

Керуючись ст.ст. 11,60,212,214-215 ЦПК України, ст. 358, ч.
З ст. 362 ЦК
України, суд

вирі шив:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, про перевід прав і
обов'язків покупців, відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі до Жовтневого районного суду
міста Харкова заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня його проголошення, а також апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія
апеляційної скарга одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.