справа №2-25/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

1 червня 2007року                                                                      Знам'янський
міськрайонний суд

Кіровоградської
області в складі:

головуючого
судді                                                           Проценко
О.М.

при
секретарі                                                                  Тумановій
С. В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам'янка справу за
позовом ОСОБА_1 до Одеської залізниці та Знам»янського будівельно-монтажного
потягу №704 про
поновлення на посаді, виплаті заробітної плати за вимушений прогул, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач,
ОСОБА_1., звернувся до суду з позовом до Знам»янського будівельно-монтажного
потягу №704 і
просить суд поновити його на роботі в Знам»янському будівельно-монтажному
потягу №704 на
посаді майстра та виплатити йому середній заробіток з моменту звільнення в
розмірі 6000 грн. за
вимушений прогул.

В
уточненні до позовної заяви від 2
листопада 2005 року,
які позивач надав до суду 17
січня 2006 року,
ОСОБА_1. просить суд визнати незаконним його звільнення з посади в.о. майстра
БМП - 704 Одеської
залізниці та поновити його на роботі на посаді майстра,  виплативши різницю в заробітній платі по 31 грудня 2004 року, по
усередненим розрахунками також за час вимушеного прогулу,  виправити записи в його трудовій книжці,
зазначивши, що він працює майстром БМП -
704 за весь вказаний період трудових відносин в БМП - 704, стягнути з
відповідачів по справі -
Одеської залізниці та Знам»янського БМП-704 Одеської залізниці, солідарно,
на його користь 5000 грн.
моральної шкоди, заподіяної йому незаконним звільненням та внесенням
неправдивих записів до його трудової книжки, стягнути з відповідачів солідарно
витрати, пов»язані з роботою адвоката на його стороні по справі.

В
уточненні до позовної заяви, наданому до суду 5 червня 2006
року, ОСОБА_1. просить суд зобов»язати відповідача поновити його на роботі
в Знам»янському БМП на посаді майстра з 1
травня 2003 року;записи
5, 6, 7 в його
трудовій книжці зобов»язати відповідача анулювати як такі, що не відповідають
трудовим відносинам та такі,  що
принижують його гідність, призвели до моральних страждань і втрати нормальних життєвих
зв»язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації його життя та
заважають подальшому працевлаштуванню, внести записи згідно вимог  ст.
ст.  9, 10, 21, 24, 39-1, 48 КЗпП
України ;зобов»язати відповідача письмово оформити розпорядження по передачі
ним уповноваженій особі чи іншій організації товарно-матеріальних цінностей,
які він зберігає, після чого надати йому невикористану щорічну відпустку за
період з 13 березня 2003 року, відповідно до
ст.  79 КЗпП України ;зобов»язати
відповідача відшкодувати йому належну виплату на його поточний рахунок з
урахуванням компенсації, а саме: різницю середнього заробітку відповідно до
займаної посади майстра за період з 1 жовтня 2003 року по 31 грудня 2004 року,
за 15-ть місяців в сумі 2250 грн.;900 грн. недоплати з 13 по 27 травня 2003
року, 1 по 20 січня 2004 року;суму належну до оплати по лікарняному - 5500 грн,
по договору від 1 вересня 2003 року;оплатити середній заробіток з 31 грудня
2004 року по сьогодні, з розрахунку 1012 грн.;моральну шкоду в розмірі 110000
грн., як компенсацію за приниження гідності людини та

неможливості
його подальшого працевлаштування;оплатити встановлені недоплати за
невикористану відпустку в сумі 608
грн. 58 коп.3а 2003 рік, різницю
недоплати по довідкам №24,
25 відповідача 275 грн. 76 коп., з
відповідною компенсацією по курсу національного банку;за роботу з 1 березня 2003 року по 27 березня 2003 року та з 1 січня 2004 року по 20 січня 2004 року, за 33 робочих дні в
сумі 1284 грн. 46 коп.; стягнути з
відповідача солідарно витрати пов»язані з роботою адвоката на його стороні в
сумі 1500 грн.;повернути
та перерахувати на його рахунок незаконно відраховані профвнески за 2003-2004 роки.

В
уточненні до позовної заяви від 22
грудня 2006 року,
ОСОБА_1. просить суд визнати виконання ним трудових обов»язків на посаді
монтажника з 3 березня 2003 року по ч.4  ст. 23 КЗпП України «з дня допуску до роботи»
і доплатити 804 грн. 61 коп.;визнати
виконання ним трудових обов»язків з 1
січня 2004 року по 20 січня 2004 року на посаді
майстра по ч.2  ст. 24 КЗпП України і
доплатити 813 грн. 12 коп.;визнати
трудові відносини безстроковими з 3 березня 2003 року і продовженими на невизначений строк по ч.1  ст. 23 КЗпП України, по вимогам ч.1  ст. 39-1 КЗпП України як такі, що фактично
тривали, а трудові відносини продовжувалися без перерви, по вимогам ч.2  ст. 39-1 КЗпП України як такі, що укладалися
декілька разів не з вимог ч.2  ст. 23
КЗпП України (на визначений строк з погодженням сторін); записи №№5, 6, 7 трудової книжки
і відповідні накази №№
254 від 1 жовтня 2003 року до 288-вк
від 31 грудня 2003 року, 4-ос від 19 січня 2004 року до 199-ос
від 31 грудня 2004 року анулювати
як такі, що не відповідають умовам договорів і вимогам  ст.
ст. 9, 21, 22, ;ч.3, 1 п.3, 7  ст.
24;32, 36, 103;ч.5  ст. 97 КЗпП України і
погіршили його становище, суперечать вимогам
ст. 9 КЗпП України, є недійсними та внести нові записи, згідно
вимог  ст.  ст. 9, 10, 21, 24, 39-1, ч.1 ст. 23, 48 КЗпП
України в новий бланк трудової книжки ;визнати дії відповідача по організації
розірвання в односторонньому порядку двостороннього трудового договору
незаконними, зумисними з підстав порушення
ст.  ст. 246, 247 КЗпП України та
такими, що порушили його конституційне право на працю і суперечить  ст.
ст.  1, 2, 3, 5-1, 246 КЗпП України
з ціллю посадових осіб скрити фактично нараховані кошти, пільги, відпустку,
умови праці, допустивши значні недоплати тарифу, компенсацій доплат, як такі.що
порушили вимоги  ст.  103, 4.5
ст. 97 КЗпП України і унеможливили його подальше працевлаштування;зобов»язати
відповідача поновити його на роботі в Знам»янському будівельно-монтажному
потягу на посаді майстра згідно умов по договору від 1 травня 2003 року з
вимог  ст. 39-1, ч.1  ст. 23 КЗпП України на невизначений строк, з
ненормованим робочим часом, з відповідним періодичним підвищенням тарифного
окладу і забезпеченням пільг - основної та додаткової відпустки за 2005 і 2006
роки і відповідних і передбачених колективним договором доплат;зобов»язати
відповідача письмово оформити розпорядження по передачі ним уповноважений особі
чи іншій організації Одеської залізниці товарно-матеріальних цінностей, які він
зберігає, після чого надати йому невикористану щорічну відпустку за період з 1
січня 2005 року,  ст.  79 КЗпП України ;зобов»язати відповідача відшкодувати
йому належну виплату на його поточний рахунок з розрахунку середньоденної
заробітної плати за два перших повних місяця роботи на посаді виконуючого
обов»язки майстра в розмірі 60 грн. 48 коп., станом на 31 серпня 2003 року, з
урахуванням періодичних відсоткових надбавок та компенсацій, в послідуючих
трудових відносинах, з вимог  ст.  ст. 94, 96, ч.6 ст. 95, ч. 1, 2, 4, 5, 6  ст. 97,
ст.  ст.  100, 102-1, 105, 236 КЗпП України .-різницю
середнього заробітку відповідно до займаної посади в.о. майстра за період
системної недоплати з 1 серпня 2003 року по 31 грудня 2006 року в сумі 61045
грн. 60 коп.;компенсацію відпустки за 2003 рік в сумі 1320 грн. 72 коп., за
2004 рік в сумі 1955 грн.42 коп. по вимозі ч.4
ст. 83 КЗпП України, всього 3276 грн. 14 коп.;суму належну до виплати по
лікарняному 101 грн. ь 42 коп.;5500 грн по договору від 1 вересня 2003 року, з
урахуванням пені за несвоєчасну виплату в розмірі 2 ставок НБУ за кожен рік
просрочки ;оплатити з умов визнаних відповідачем і заявлене звільнення з
додаткових умов за наказом 288-вк суму 45443 грн. 85 коп, станом на 1 січня
2007 року, по  ст.  117 КЗпП України ;оплатити встановлені
недоплати з встановлених необгрунтованих відрахувань з вини відповідача в сумі
визнаній самим відповідачем, для чого витребувати у відповідача довідки по
фактичному розрахунку всіх відрахувань нарахованих йому з 3 березня 2003
року;стягнути з відповідача солідарно витрати пов»язані з роботою адвокатів на
його

стороні, в сумі 1500 грн.;зобов»язати виконати
відповідно до Закону України належні страхові, пенсійні та інші обов»язкові
відрахування на нараховані йому суми доплати і виплати,  надавши відповідну довідку по вимозі  ст. 49 КЗпП України, за весь період трудових
відносин;зобов»язати відповідача виплатити йому суму 200000 грн. заподіяної
моральної шкоди, передбаченої  ст. 237-1
КЗпП України за порушення його права в трудових відносинах, за зумисне
відсторонення від роботи, значних недоплат до заробітної плати, компенсації не
наданих відпусток, приниження його гідності і професіональних якостей записами
в трудовій книжці про роботу, яку він не виконував,  чим перешкодили подальшому його
працевлаштуванню за освітою, затримку видачі для ознайомлення його трудової
книжки, чим зумисно скривав злочинні дії посадових осіб, що нанесли йому
непоправимих значних фінансових збитків в подальшому його житті, за системне
перешкоджання судовому розгляду і підробку його підпису і документів з його
підписом, за відмову відповідача надати на розгляд відповідні фінансові
документи для уточнення його фінансових вимог і встановлення фактичних недоплат
з 3 березня 2003 року, він, позивач, втратив нормальні життєві зв»язки і
змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, відновлення
втраченого здоров»я; зобов»язати виплатити наднормові за 78 робочих дня в 2003
році по даним довідки відповідача №2357 від 17 листопада 2006 року з розрахунку
подвійного тарифу в сумі 7912 грн. 32 коп.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. позовну заяву та уточнення до неї підтримав в
повному обсягу і доповнив, що трудову книжку він отримав в відділі кадрів
Знам»янського БМП-704 лише 25-28
вересня 2005 року,
точну дату не пам»ятає, тривалий час хворів, а тому не мав можливості своєчасно
звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Представники
відповідачів (залучена до справи в якості співвідповідача Одеська залізниця) та
Знам»янського БМП - 704 позовні
вимоги ОСОБА_1визнали частково і суду пояснили, що 19 січня 2004 року, позивачем
по справі, на ім»я начальника Знам»янського БМП-704 була написана заява про
прийняття його на роботу, на період будівництва топочної по  ст. Олександрія і, на підставі даної заяви
був виданий наказ від 19 січня 2004 року №4-ос про прийняття ОСОБА_1на посаду
робітника 2-го розряду, з правом в.о.майстра з 20 січня 2004 року, тобто, між
Знам»янським БМП-704 Одеської залізниці та позивачем, відповідно до п.3  ст. 23 КЗпП України був укладений строковий
трудовий договір на строк з 20 січня 2004 року до повного виконання робіт по
будівництву топочної по  ст.  Олександрія, дія якого припиняється після
підписання акта виконаних робіт.

Акт
виконаних робіт по будівництву топочної по
ст. Олександрія був підписаний 28
жовтня 2004 року.
Після підписання даного акта був складений протокол, згідно якого, в строк до 30 грудня 2004 року необхідно
було усунути недоліки при виконанні вищезазначених робітдобто термін строкового
трудового договору закінчився 31
грудня 2004 року, що
підтверджується листом Територіальної державної інспекції праці у
Кіровоградській області від 10
січня 2006 року за №04-15/2-99.

31 грудня 2004 року був виданий
наказ за №199-ос про припинення трудового договору і Одеська залізниця визнає,
що зазначений наказ виданий з порушенням трудового законодавства - невірно вказані
причина та підстави звільнення, позивач з даним наказом під підпис ознайомлений
не був, проте, позивач, про закінчення терміну дії строкового договору знав, з
моменту його звільнення і, до моменту звернення до суду, жодного разу не
звертався до керівництва Одеської залізниці чи Знам»янського БМП-704 із
претензіями про невиплату заробітної плати, відповідні заяви або скарги
відсутні, а тому визнають невірно внесеним запис №6 в трудовій книжці позивача, згодні анулювати її і внести
новий запис за №6 - «20 січня 2004 року. Прийнятий
виконуючим обов»язки майстра»;визнають невірно внесеним і згодні анулювати
запис №7 в
трудовій книжці позивача і внести новий запис №7 - «31
грудня 2004 року.
Звільнений у зв»язку із закінченням строкового трудового договору. П.2  ст. 36 КЗпП України»;визнають, що
формулювання графи професія/посада наказу №4-ОС від 19 січня 2004 року підлягає
заміні на «виконуючий обов»язки майстра» ;визнають, що формулювання графи
причина звільнення наказу №199-0С від 31 грудня 2004 року підлягає заміні на «у
зв»язку з

закінченням строку трудового договору п.2  ст. 36 КЗпП України», графа підстава
звільнення піддягає заміні на «закінчення строку трудового договору»;визнають,
що затримка видачі трудової книжки позивачу проведена з вини відповідача та
зобов»язуються виплатити позивачу середній заробіток за період вимушеного
прогулу з 1 січня 2005 року по 2 вересня 2005 року, в сумі 10092 грн. 26 коп., з
урахуванням індексації та підвищення заробітної плати за весь період вимушеного
прогулу, без вирахування прибуткового податку з громадян та відрахувань до
фондів соціального страхування;визнають, що профспілкові внески безпідставно
стягувалися з позивача і зобов»язуються відшкодувати позивачу відраховані
профспілкові внески за період тимчасової праці з 27 березня 2003
року по 31 грудня 2003 року в сумі 31 грн. 99 коп., за період
з 20 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року в сумі 103 грн. 23 коп., а також в
зв»язку з тим, що Одеською залізницею позивачу компенсовано суму невикористаної
відпустки за 10 днів 2003 року в розмірі 304 грн. 29 коп. та суму невикористаної
відпустки у 2004 році в
розмірі 680 грн. 08 коп., Одеська
залізниця обов»язується відшкодувати позивачу суму компенсації невикористаної
відпустки за 2003 рік в
розмірі 236 грн. 25 коп., без
вирахування прибуткового податку з громадян та відрахувань до фонду соціального
страхування, всі інші позовні вимоги ОСОБА_1представники відповідачів не
визнають.

Крім
того, представник Знам»янського БМП-704 Одеської залізниці суду також пояснив,
що трудова книжка була вручена позивачу 2
вересня 2005 року договір
про будь-яку повну чи часткову матеріальну відповідальність з ОСОБА_1. не
укладався.

Вислухавши
пояснення учасників судового засідання, дослідивши в судовому засіданні
матеріали справи суд встановив слідуюче.

ОСОБА_1.
був прийнятий на роботу до БМП-704 на посаду монтажника з монтажу сталевих і
залізобетонних конструкцій по 3
розряду з 27 березня 2003 року, наказ №75 від 26 березня 2003 року,  5
травня 2003 року
переведений виконуючим обов»язки майстра, наказ №113 від 5
травня 2003 року, 31
грудня 2003 року
позивач був звільнений у зв»язку із закінченням строку трудового договору,
п.2  ст. 36 КЗпП України, наказ №288 від 31 грудня 2003 року, 20 січня 2004 року ОСОБА_1.
був прийнятий підсобним працівником по 2
розряду, наказ №4-ОС від 19
січня 2004 року і 31 грудня 2004 року був
звільнений за згодою сторін, на підставі п.1
ст. 36 КЗпП України (а.с. 4).

Як
пояснили в судовому засіданні представники відповідачів, вони визнають, що
записи в трудовій книжці позивача, а саме записи під №№6, 7 записані помилково,
згодні анулювати вищевказані записи і внести в трудову книжку позивача нові
записи, а саме запис під №6
викласти в слідуючій редакції:»20.01.2004р.Прийнятий виконуючим обов»язки
майстра», тобто, це свідчить про те, що з 20
січня 2004 року і
по 31 грудня 2004 року ОСОБА_1.
працював в Знам»янському БМП-704 на посаді виконуючого обов»язки майстра, запис
під №7 також
анулювати і викласти в слідуючій редакції:»31.12.2004р.3вільнений у зв»язку із
закінченням строку трудового договору, п.2
ст. 36 КЗпП України», а тому досліджувати та перевіряти докази в цій
частині позовних вимог ОСОБА_1суд вважає недоцільним, оскільки ці обставинами
сторонами не оспорюються.

Суд
вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1в частині того, щоб
визнати його відповідальною особою за збереження товарно-матеріальних
цінностей, які він нібито продовжував зберігати та охороняти після його
звільнення 31 грудня 2004 року, оскільки
представник БПМ-704 Тодоренко В.М.  суду
пояснив, що він, як начальник БМП-704, уповноважений укладати договори про
повну матеріальну відповідальність зі своїми підлеглими працівниками, договір
між БМП-704 та позивачем про повну матеріальну відповідальність не укладався,
наказ про покладання на позивача обов»язків по охороні товарно-матеріальних
цінностей не видавався, крім того, як вбачається із листа Знам»янського
транспортного прокурора (а.с. 105), після проведеної перевірки було
встановлено, що позивач ніякого відношення до будівельно-матеріальних цінностей
БМП-704, по їх збереженню не має і, той факт, що позивач не являвся
відповідальною особою за збереження товарно-матеріальних цінностей в судовому
засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3.,ОСОБА_4.

Суд
також вважає, що доводи позивача про те, що він був незаконно звільнений з БМП-704 31 грудня 2003 року, а фактично
продовжував працювати до 20
січня 2004 року
являються безпідставними і не заслуговують уваги, оскільки як вбачається із
ксерокопії наказу №75 ВК від 26 березня 2003 року (а.с. 21),
ОСОБА_1. був прийнятий на посаду монтажника по монтажу сталевих та
залізобетонних конструкцій 3
розряду з 27 березня 2003 року на час
виконання певної роботи, а саме на час реконструкції вокзалу  ст. Олександрія, 31 грудня 2003 року, на
підставі наказу №288-ва від 31 грудня 2003 року позивач був звільнений за
п.2  ст. 36 КЗпП України у зв»язку із
закінченням строку трудового договору (а.с. 23)і, із оглянутих в судовому
засіданні оригіналів вищезазначених наказів вбачається, що ОСОБА_1. був з ними
ознайомлений під розпис,  із заяви
позивача від 19 січня 2004 року на ім»я начальника БМП-704 (а.с. 25)вбачається,
що він просить прийняти його в.о. майстра на період будівництва топочної
по  ст. Олександрія, наказ №4-ОС від 19 січня 2004 року (а.с. 24)
свідчить про те, що ОСОБА_1. прийнятий на роботу з 20 січня 2004 року на період
будівництва топочної  ст. Олександрія,
крім того, суд враховує також і ту обставину, що позивачем, відповідно до  ст. 233 КЗпП України, був пропущений термін
для звернення до суду для вирішення трудового спору, ОСОБА_1. не надано суду
доказів, що місячний термін, який передбачений
ст. 233 КЗпП України ним пропущений з поважних причин, а тому в частині
позовних вимог ОСОБА_1щодогвизнання виконання ним трудових обов»язків на посаді
монтажника з 3 березня 2003 року по ч.4  ст. 24 КЗпП України «з дня допуску до роботи»
і і доплати 804 грн. 61 коп.,  визнання виконання ним трудових обов»язків з 1 січня 2004 року по 20 січня 2004 року на посаді
майстра по ч.4  ст. 24 КЗпП України і
доплати 813 грн. 12 коп., визнання
трудових відносин безстроковими з З березня 2003 року і продовженими на невизначений строк по ч. 1  ст. 23 КЗпП України, по вимозі

1
ст. 39-1 КЗпП
України як такі, що фактично тривали, а трудові відносини продовжувалися без
перерви, по вимогам ч.2  ст. 39-1 КЗпП
України, як такі, що укладалися декілька разів не з вимог

2
ст. 23 КЗпП
України,  визнання його незаконного
звільнення з 31 грудня 2003 року необхідно
відмовити за їх безпідставністю.

Суд, при
вирішенні питання щодо законності звільнення позивача 31 грудня 2004 року на підставі
п.1  ст. 36 КЗпП України враховує те, що
підставою для припинення трудового договору за даною статтею є угода сторін,
але, враховуючи ті обставини, що позивач заяви на припинення трудового договору
не писав, що ОСОБА_1. приймався на роботу з 20 січня 2004
року на період будівництва топочної на
ст. Олександрія, тобто на час виконання певної роботи, про що свідчить
вищезазначений наказ №4-ОС від 19 січня 2004 року, що відповідно до акта
робочої комісії про готовність будівництвом об»єкта для пред»явлення державної
приймальної комісії від 28 жовтня 2004 року та переліку недоробок до акта
робочої комісії по об»єкту теплопостачання залізничного вокзала  ст.
Олександрія Одеської залізниці (топочної) від 28 жовтня 2004 року, із
якого вбачається, що термін виконанням саме проведення чистових робіт
приміщення, де знаходяться котли, покладено на БМП-704 і встановлено термін
виконання по усуненню недоліків до 30 грудня 2004 року (а.с. 88-90), тому суд
вважає, що в цьому випадку, ОСОБА_1. повинен був бути звільнений з БМП-704 не
за п.1  ст. 36 КЗпП України - за угодою
сторін, а на підставі п.2  ст. 36 КЗпП
України - в зв»язку із закінченням строку трудового договору, який укладався на
час виконання певної роботи (п.3  ст. 23
КЗпП України), в даному випадку - на період будівництва топочної на  ст.
Олександрія.

Суд
вважає необхідними порядку ч.4  ст. 23 5
КЗпП України, за затримку видачі трудової книжки, з вини відповідача, стягнути
з Одеської залізниці на користь позивача середній заробіток за час затримки
видачі трудової книжки, за період з 1 січня 2005 року по 2 вересня 2005 року в
сумі 10092 грн. 26 коп., виходячи із середньої заробітної плати ОСОБА_1за
годину в сумі 6 грн. 98 коп., за останні два місяці роботи останнього, тобто по
день, коли трудова книжка була видана позивачу, суд також вважає необхідним
стягнути з Одеської залізниці на користь ОСОБА_1профспілкові внески за період
роботи з 27 березня 2003 року по 31 грудня

2003
року та за період з 20
січня 2004 року по 31 грудня 2004 року в сумі 135 грн.22 коп., так
як відповідно до листа голови профспілкового комітету БМП-704 (а.с. 74),
ОСОБА_1. членом профспілкової організації не був і заяви про вступ не писав, а
також суд вважає необхідним стягнути з Одеської залізниці на користь позивача
компенсацію за невикористану відпустку за період його роботи в БМП-704 в 2003 році в сумі 236 грн. 25 коп.

В
частині позовних вимог ОСОБА_1про поновлення його на роботі на посаді майстра
БПМ-704 з 1 травня 2005 року суд вважає
необхідним відмовити, оскільки позивачем пропущений термін позовної давності
для звернення до суду, передбачений  ст.
233 КЗпП України,  так як про звільнення
з БМП-704 Римарю В.Б. стало відомо ще 2 вересня 2005 року - коли він отримав
свою трудову книжку, про що свідчить ксерокопія виписки із журналу про видачу
трудових книжок (а.с. 58), а також про це свідчить п.4 листа Територіальної
інспекції праці у Кіровоградській області (а.с. 102), а позовну заяву до суду
ним подано лише 7 листопада 2005 року (а.с. З), тобто більше ніж через 2 місяці
з дня видачі трудової книжки.

Суд не
приймає до уваги пояснення позивача, що раніше звернутися до суду з позовною
заявою щодо захисту свої прав він не міг, оскільки хворів  так як із довідок, які позивач надав до суду
(а.с. 51, 52)не вбачається, що ОСОБА_1. не мав можливості звернутися за
юридичною допомогою до адвоката, укласти з останнім угоду на ведення його,
позивача, справи в суді, або звернутися особисто до суду, а тому суд вважає, що
ОСОБА_1. пропустив місячний термін для звернення до суду за захистом своїх прав
без поважних причин.

При
вирішенні питання щодо позовних вимог ОСОБА_1. в частині стягнення з
відповідачів 200000 грн. в
рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди, то суд, враховуючи, що
позивачем не надано доказів в частині, які саме він переніс моральні
страждання, в чому вони виразилися внаслідок його звільнення з роботи, які саме
додаткові зусилля позивач був змушений докладати для організації свого життя, а
тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не
підлягають.

ОСОБА_1.
заявлено позовні вимоги про стягнення з Одеської залізниці на його користь 1500 грн. витрат,
пов»язаних з роботою адвоката, але, враховуючи те, що позивачем надано докази
про те, що ним понесені витрати лише на суму 500 грн. (а.с. 45), суд вважає необхідним стягнути з Одеської
залізниці на користь позивача 500 грн.,
понесених ОСОБА_1. витрат,
пов"язаних з оплатою правової допомоги адвоката,  у відповідності зі  ст.  84
ЦПК України.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Знам»янського БМП-704 про поновлення на
роботі та оплату за вимушений прогул необхідно відмовити, так як Знам»янський
БМП-704 є структурним підрозділом Одеської залізниці і не являється юридичною
особою.

Керуючись  ст.
ст. 43, 135-1,
232, 233, 235, 237-1 КЗпП України,
Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 1992 року "Про
практику розгляду судами трудових спорів",   ст.
ст. 84, 209, 212, 213-215, 218, 221, 223, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вважати
ОСОБА_1 звільненим з посади виконуючого обов»язки майстра з 31 грудня 2004 року за п.2  ст. 36 КЗпП України, в зв»язку із закінченням
строку трудового договору.

Зобов»язати
Одеську залізницю внести в трудову книжку ОСОБА_1 запис під №6 в слідуючій
редакції:»20.01.2004р.Прийнятий виконуючим обов»язки майстра», запис під №7 в слідуючій
редакції:»31.12.2004р.3вільнений з посади виконуючого обов»язки майстра з 31 грудня 2004 року у зв»язку
із закінченням строку трудового договору, п.2
ст. 36 КЗпП України».

Стягнути з Одеської залізниці на користь
ОСОБА_1 10092 грн. 26 коп., за період
несвоєчасної видачі трудової книжки з 1
січня 2005 року по 2 вересня 2005 року включно.

Стягнути
з Одеської залізниці на користь ОСОБА_1 профспілкові внески в сумі 135 грн. 22 коп.

Стягнути
з Одеської залізниці на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку
у 2003 році в
розмірі 236 грн. 25 коп.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на посаді майстра
Знам»янського будівельно-монтажного потягу з 1 травня 2005
року - відмовити,
в зв»язку з пропуском терміну позовної давності для звернення до суду.

В
частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо:визнання виконання ним трудових обов»язків
на посаді монтажника з 3
березня 2003 року по
ч.4  ст. 23 КЗпП України «з дня допуску
до роботи» і доплатити 804
грн. 61 коп.;визнання
виконання ним трудових обов»язків з 1
січня 2004 року по 20 січня 2004 року на посаді
майстра по ч.2  ст. 24 КЗпП України і
доплатити 813 грн. 12 коп.;визнання
трудових відносини безстроковими з 3
березня 2003 року і
продовженими на невизначений строк по ч.1
ст. 23 КЗпП України, по вимогам ч.1
ст. 39-1 КЗпП України як такі, що фактично тривали, а трудові відносини
продовжувалися без перерви, по вимогам ч.2
ст. 39-1 КЗпП України як такі, що укладалися декілька разів не з вимог
ч.2  ст. 23 КЗпП України (на визначений
строк з погодженням сторін);визнання дій відповідача по організації розірвання
в односторонньому порядку двостороннього трудового договору незаконними, зумисними
з підстав порушення  ст.  ст. 246, 247 КЗпП України та такими, що
порушили його конституційне право на працю і суперечить  ст.
ст.  1, 2, 3, 5-1, 246 КЗпП
України з ціллю посадових осіб скрити фактично нараховані кошти, пільги,
відпустку, умови праці, допустивши значні недоплати тарифу компенсацій доплат,
як такі, що порушили вимоги  ст.  103, 4.5
ст. 97 КЗпП України і унеможливили його подальше
працевлаштування;зобов»язання відповідача поновити його на роботі в
Знам»янському будівельно-монтажному потягу на посаді майстра згідно умов по договору
від 1 травня 2003 року з вимог  ст. 39-1,
ч.1  ст. 23 КЗпП України на невизначений
строк, з ненормованим робочим часом, з відповідним періодичним підвищенням
тарифного окладу і забезпеченням пільг - основної та додаткової відпустки за
2005 і 2006 роки і відповідних і передбачених колективним договором
доплат;зобов»язання відповідача письмово оформити розпорядження по передачі
ОСОБА_1. уповноважений особі чи іншій організації Одеської залізниці
товарно-матеріальних цінностей, які він зберігає, після чого надати йому
невикористану щорічну відпустку за період з 1 січня 2005 року,  ст. 79 КЗпП України;зобов»язання відповідача
відшкодувати йому належну виплату на його поточний рахунок з розрахунку
середньоденної заробітної плати за два перших повних місяця роботи на посаді
виконуючого обов»язки майстра в розмірі 60 грн. 48 коп., станом на 31 серпня
2003 року, з урахуванням періодичних відсоткових надбавок та компенсацій, в
послідуючих трудових відносинах, з вимог
ст.  ст. 94, 96, ч.6 ст. 95, 4.1,
2, 4, 5, 6  ст. 97,  ст.
ст.  100, 102-1, 105, 236 КЗпП
України:різницю середнього заробітку відповідно до займаної посади в.о. майстра
за період системної недоплати з 1 серпня 2003 року по 31 грудня 2006 року в
сумі 61045 грн. 60 коп.;компенсацію відпустки за 2004 рік в сумі 1955 грн.42
коп. по вимозі ч.4  ст. 83 КЗпП України,
;суму належну до виплати по лікарняному 101 грн. ь 42 коп.;5500 грн по договору
від 1 вересня 2003 року, з урахуванням пені за несвоєчасну виплату в розмірі 2
ставок НБУ за кожен рік просрочкщоплатити з умов визнаних відповідачем і
заявлене звільнення з додаткових умов за наказом 288-вк суму 45443 грн. 85 коп,
станом на 1 січня 2007 року, по  ст.  117 КЗпП Українщоплатити встановлені
недоплати з встановлених необгрунтованих відрахувань з вини відповідача в сумі
визнаній самим відповідачем, для чого витребувати у відповідача довідки по
фактичному розрахунку всіх відрахувань нарахованих йому з 3 березня 2003
року;зобов»язання виконати відповідно до Закону України належні страхові,
пенсійні та інші обов»язкові відрахування на нараховані йому суми доплати і
виплати, надавши відповідну довідку по вимозі
ст. 49 КЗпП України, за весь період трудових відносин, необхідно
відмовити за їх безпідставністю.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до
Знам»янського БМП-704 про поновлення на роботі та оплату за вимушений прогул - відмовити.

Стягнути
з Одеської залізниці на користь ОСОБА_1 500
грн. за надання правової допомоги адвоката.

Стягнути
з Одеської залізниці на користь держави державне мито в сумі 104 грн. 64 коп., а також
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі
30 грн.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо заяву
про апеляційне оскарження не буде подано. Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду Кіровоградської області, через Знам"янський
міськрайонний суд, протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.