Справа
№ 22 -2191 2007 р.
Голов,  у 1 інстанції: Старунський Д.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
листопада 5 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Львівської області в складі:

головуючого:
Юхименка А.Г.

суддів:
Монастирецького Д.І.,  Шандри М.М.

при секретарі: Дунчюс С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відділу освіти виконавчих
органів Дрогобицької міської ради на рішення Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 22 травня 2007 року, -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Стягнуто
з відділу освіти Дрогобицької міської ради Львівської області на користь позивача
325 грн. 80 коп.3аборгованості по заробітній платі (за мінусом обов'язкових
платежів в бюджет),  50 грн. витрат по
оплаті допомоги адвоката та 51 грн. в дохід держави судового збору й 30 грн.
витрат за інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення
суду оскаржив відділ освіти Дрогобицької міської ради Львівської області. В
апеляційній скарзі покликається на те,
що рішення суду є необгрунтованим та невідповідає вимогам чинного
законодавства,  оскільки судом не
враховано,  що індексація грошових
доходів позивачки не проводилась,  так як
така припинилась у зв"язку із встановленням вартісної величини межі
малозабезпеченості відповідно до розміру мінімальної заробітної плати. Тому
просили рішення суд скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів вважає,  що в задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Встановлено,  що позивачка перебуває у трудових відносинах
з відповідачем,  працює у дитячій
установі №15 в м. Дрогобичі з 1994 року. Відповідно до довідки про заробітну
плату позивачки за період 1997 -2002 роки така позивачці нараховувалась і
виплачувалась без проведення індексації,
внаслідок чого їй не виплачено заробітну плату та компенсацію від втрати
частини зазначено заробітної плати у зв"язку із порушенням термінів її
виплати 325 грн.80 коп.

Задовільняючи
позовні вимоги,  суд вірно виходив із
положень ч.7  ст. 43 Конституції
України,  ч.1  ст. 21,
ст. 22 Закону України "Про оплату праці" та

2

ст. 9
КЗпП  України,    які
регують   права  та
гарантії  дотримання   прав працівниками на оплату праці.

Відповідно
до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"
індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів
населення,  що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації
підлягають грошові доходи громадян,
одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового
характеру.

В цей перелік
входить і оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно
"Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів
у зв"язку з порушенням термінів її виплати" дія цього Порядку
поширюється на підприємства,  установи та
організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх
випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів,  у тому числі з вини власника або
уповноваженого ним органу (особи).

Тому
судом обгрунтовано не принято
до уваги покликання відповідача на те,
що в період 1997-2002 років індексація заробітної плати фактично
припинилася в силу підзаконних актів,
оскільки право позивачки на індексацію заробіної плати в період
1997-2002 років виникло відповідно до положень вищезазначених Законів.

Рішення
суду відповідає матеріалам справи,
доказам та вимогам матеріального і процесуального права,  доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду,  тому підстав для її задоволення
немає.

Керуючись ч.1
п.1  ст. 307,  ч.1
ст. 308 ЦПК України,  колегія
суддів, -

ухвалила:

апеляційну
скаргу відділу освіти Дрогобицької міської ради Львівської області відхилити.

Рішення
Дрогобицького міськрайонного суду м. Львова від 22 травня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня вступу в законну силу,
безпосередньо до Верховного Суду України,