№ 21 (2)                                               інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16   жовтня
2007   року   колегія
судців   судової   палати
у   цивільних   справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
судці - Михайлів Л.В. суддів - Карнаух В.В.,  Митрофанової Л.В.,
при секретарі - Чубіній А.В.,

за
участю: представника- позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Кривому Розі цивільну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області на
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 14 березня 2007 року за позовом ОСОБА_3 до Відкритого
акціонерного товариства «Суха Балка»,
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області про
відшкодування шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 14 березня 2007 року на користь позивача стягнуто з Відкритого
акціонерного товариства «Суха Балка» заборгованість по щомісячних виплатах
відшкодування шкоди за період з 01.07.1994 по 01.04. 2001 року в сумі 22532, 3
3 гривень,  компенсацію за несвоєчасну
виплату частини щомісячних платежів відшкодування шкоди в сумі 16665, 41
гривень,  з Фонду соціального
страхування: заборгованість по щомісячним страховим виплатам у сумі 33115, 75
грн. за період з 01.04.2001. по 01.11.2006 р. і щомісячно по 1257, 80
гривень,  починаючи з 01.11.2006. до
зміни обставин,  що тягнуть їх
перерахунок.

Відділення
Фонду в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду в частині
стягнення з нього сум та ухвалення нового рішення про відмову у позові,  оскільки постановляючи рішення,  суд першої інстанції не взяв до уваги,  що Фонд не є належним відповідачем по справі;
не перевірив,  чи були застосовані ВАТ
"Суха Балка" коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових
окладів) з 01 січня 1996 року 2, 5 ; не прийняв до уваги,  що після збільшення тарифів середня заробітна
плата не збільшилася у зв'язку із зміною структури заробітної плати;
неправильно застосував п. 28 "Правил відшкодування шкоди...",  який встановив лише випадки перерахунку сум
відшкодування шкоди,  а не сам механізм
такого перерахунку; не надав правової оцінки економічному обгрунтуванню
застосування чи не застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок
(посадових окладів),  що призвело до
неправильного вирішення спору,  суд не
застосував строк позовної давності та необгрунтовано стягнув компенсацію сум
відшкодування шкоди.

Перевіривши
матеріали справи,  законність та
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених
вимог,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду -
скасуванню,  з таких підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється,
що позивач працював у відповідача ВАТ «Суха Балка» на посаді підривника
в шкідливих умовах праці,  де у позивача
виникло професійне захворювання та він втратив працездатність.

Висновком
МСЕК від 20.12.1988 року ОСОБА_3 встановлено 55 % віра ги професійної
працездатності терміном з 1 лютого 1988,
безстроково.

Вважає,  що починаючи з 01.07.1994р відповідач ВАТ
«Суха Балка» неправильно визначав йому суми відшкодування шкоди,  застосовуючи не всі коефіцієнти підвищення
тарифних ставок і окладів,  які
застосовувалися на підприємстві,  або
занижуючи їх.

Задовольняючи вимоги позивача в межах,
які перевищують строк позовної давності,
суд першої інстанції виходив із того,
що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права
на позов,  а право на позов виникає з
дня,  коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її права ( ст.
76 ЦК України
в редакції 1963р.).

На думку колегії
суддів,  такий висновок суду є невірним.

Згідно пункту 41
Правил,  якщо заяву на відшкодування
шкоди потерпілий або заінтересовані особи подали через три роки з дня
визначення МСЕК стійкої втрати працездатності,
відшкодування шкоди проводиться з дня подання заяви.

Згідно пункту 22
постанови Пленуму Верховного Суду України
номер 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди,  виплати,  призначені,
але своєчасно не одержані потерпілим,
або особою,  яка має право на їх
одержання,  а також вимоги про
перерахунок сум щомісячних платежів,
раніше визначених судом або роботодавцем,  підлягають задоволенню за час,  що не перевищує трьох років.

Однак
всупереч зазначених правил суд стягнув недоплачені виплати за весь період.
тобто з 01 липня 1994 року.

Відповідно
до п.5 ч.1  ст.  311 ЦПК України,  рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд,
якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути
усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Задовольняючи
позов частково,  суд виходив з того,  що при перерахуванні позивачу сум страхових
виплат,  підприємство помилково взяло до
розрахунку коефіцієнти росту реальної середньої заробітної плати,  а не встановлені спільними постановами
дирекції і профспілкового комітету підприємства коефіцієнти. У свою чергу ВВД
ФССНВ також продовжило виплату цих сум у неправильному розмірі.

Однак,  з таким висновком щодо наявності підстав для
перерахунку щомісячних платежів погодитись неможна,  оскільки змінюючи розмір щомісячних
виплат,  суд першої інстанції не
перевірив,  чи відбулося фактично
підвищення заробітної плати по підприємству,
не витребував відомості про нарахування і одержання заробітної плати за
професією позивача за оспорюваний період,
тобто на час виплати відшкодування шкоди підприємством.

За таких
обставин,     колегія суддів вважає за
необхідне рішення суду скасувати,  справу
направити на новий розгляд в до суду першої інстанції   згідно п.5 ч.1 сі. 3 1 1 ЦПК України.

Керуючись  ст.
303,  307,  п.5 ч.1
ст.  311,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів. -

УХВАЛИ ЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 14 березня 2007 року скасувати .

Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.