Справа № 33-ц-510                                                                                                       Категорія ЦК: 14
Головуючий в першій інстанції:
Шалаута Г.І. Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

07 листопада 2007 року                                                                                           м. Рівне

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в
складі:   Василевича B.C.

Хилевича С.В. Мельника Ю.М.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
контрольно-ревізійного управління в Івано-Франківській області та управління
Державного казначейства в Івано-Франківській області про відшкодування
моральної шкоди, завданої порушенням права, за касаційними скаргами
контрольно-ревізійного управління в Івано-Франківській області і ОСОБА_1 та
касаційним поданням заступника прокурора м. Івано-Франківська на рішення
Івано-Франківського міського суду від 23 червня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2005 року,

встановила:

В жовтні 2003
року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до контрольно-ревізійного управління в
Івано-Франківській області та управління Державного казначейства в
Івано-Франківській області про відшкодування моральної шкоди, завданої
порушенням права.

Свої вимоги
обґрунтовував тим, що він працював на посаді керуючого Івано-Франківської філії
АКБ „Укрсоцбанк". У
грудні 2001 року прокуратурою Івано-Франківської області проти нього була
порушена кримінальна справа за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК
України. На підставі постанов прокуратури Івано-Франківської області
контрольно-ревізійним управлінням в Івано-Франківській області в особі ревізора
ОСОБА_1 протягом березня-травня 2001 року проводилася ревізія окремих питань
дотримання нормативних документів НБУ та внутрішніх положень АКБ
„Укрсоцбанк" Івано-Франківською філією з питань кредитної, а також
процентної політики за період з 01 січня 2000 року по 01 квітня 2001 року, та
повторна ревізія була проведена у березні-квітні 2002 року. За наслідками
проведення ревізії КРУ було
складено два акти ревізій: від 29

2

травня 2001 року, та від 10 квітня 2002 року.

Копії актів ревізій,
на яких було побудоване пред"явлене йому звинувачення, КРУ йому не надало,
порушуючи його права, хоча така потреба була (проти нього була порушена
кримінальна справа і перевірка проводилася за період його керівництва філією, а
копії актів вручили новому керівнику філії) позбавивши його можливості подати
заперечення проти фактів порушень, зазначених в актах та розгляду їх у
відповідному порядку.

Ухвалою суду від
17 березня 2004 року провадження у справі було зупинено до вирішення по суті
кримінальної справи апеляційним судом Івано-Франківської області.

Вироком
апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2004 року за ч. 2
ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України ОСОБА_1 виправдано на підставі
п. 2 ст. 6 КК України за відсутністю в його діях складу зазначених злочинів, а
заявлений банком цивільний позов до нього про стягнення шкоди на суму 4 196
046, 27 грн. залишено без розгляду.

Крім того
вказував, що йому була завдана моральна шкода. Перебуваючи під вартою він
переніс сильний психологічний стрес, який негативно відобразився на стані його
здоров"я, став інвалідом другої групи, порушилися його нормальні життєві
умови, підірвано його ділову репутацію, погіршилися зв"язки з друзями та
оточенням, позбавлений права на працю, переносить глибокі моральні страждання.
Просив визнати дії КРУ неправомірними
та стягнути спричинену йому моральну шкоду в розмірі 1,5 млн. грн., стягнувши
її з розрахункового рахунку КРУ
в управлінні Державного казначейства в Івано-Франківській області.

Рішенням Івано-Франківського
міського суду від 23 червня 2005 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2005 року, стягнуто з управління
Державного казначейства в Івано-Франківській області з розрахункового рахунку
Контрольно-ревізійного управління в Івано-Франківській області на користь
ОСОБА_1 20 000 грн. моральної шкоди.

В касаційній
скарзі на рішення суду першої та апеляційної інстанції КРУ в Івано-Франківській
області просить скасувати зазначені рішення, ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вказує, що при
постановленні рішення судом першої інстанції не враховано, що КРУ не позбавляло
позивача можливості ознайомитись з матеріалами ревізій. Також управлінням не
пред"являлось ОСОБА_1 жодних звинувачень, оскільки це не входить в
компетенцію КРУ. Тому вини у
діях КРУ в області
щодо виконання своїх повноважень з дотриманням чинного законодавства немає.

Зазначає, що КРУ не збирало та не
поширило інформацію відносно ОСОБА_1, тобто проти особи, тому застосування цієї
норми права до даних правовідносин є неправильним.

В касаційному
поданні на рішення суду першої та апеляційної інстанції

3

прокуратура
м. Івано-Франківська просить
скасувати зазначені рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1
у задоволенні його позову, посилаючись на те, що судами при прийнятті
зазначених рішень не повністю досліджено наявні у справі докази та не з"ясовано
обставини, на які управління посилалось як на підставу своїх заперечень.

В касаційній
скарзі на рішення суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 просить змінити
зазначені рішення, ухвалити нове рішення, яким стягнути на його користь суму
відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 1,5 млн. грн., посилаючись на
те, що судами не застосовано законів, які необхідно було застосувати при
розгляді цієї справи.

В поданих запереченнях на касаційну
скаргу КРУ в Івано-Франківській
області ОСОБА_1 просить дану касаційну скаргу відхилити, а подану ним касаційну
скаргу задовольнити.

В поданих
запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_1 КРУ
в Івано-Франківській області просить відмовити у задоволенні даної касаційної
скарги.

В поданих
запереченнях на касаційне подання прокурора м. Івано-Франківська ОСОБА_1
просить відхилити дане касаційне подання.

Колегія суддів
вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають.

Згідно із ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне
застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє законність
судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з
положеннями ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Встановлено, і
це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права, і доводи скарг висновків суду
не спростовують.

Відсутні й
передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Керуючись
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій України"
щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007
року, ст.ст. 331, 332, 335-337, 343, 344 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області,

4

ухвалила:

Касаційні скарги
контрольно-ревізійного управління в Івано-Франківській
області і ОСОБА_1 та касаційне подання заступника прокурора м.
Івано-Франківська відхилити.

Рішення Івано-Франківського
міського суду від 23 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 16 грудня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.