АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня
2007 року                                                             м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого -судді Ващенка С. Є.,

суддів:                                                                                   Кізюн
О.Ю.,  Варвус Ю.Д.,

при
секретарі                                                                      Курд
зіль М. В.,

з участю: ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 та представника
позивачів адвоката       ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-1108    за апеляційною скаргою ОСОБА_2,   ОСОБА_3
на рішення Волочиського районного суду від 22 березня 2007 року за їх
позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна.

Заслухавши
доповідача,  пояснення ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

В серпні 2006 року ОСОБА_2 з ОСОБА_3
звернулися в суд з вказаним позовом,
посилаючись на те,  що 07 лютого
2003 року вони спільно з відповідачем придбали у Волочиського КРТП приміщення
обмінного пункту площею 477, 8 м кв. вартістю 19055 грн. У зв'язку з
відсутністю між ними згоди з приводу порядку володіння та користування вказаною
будівлею просили виділити їм в натурі 2/3 частини будівлі вартістю 12703 грн.
34 коп.

Рішенням
Волочиського районного суду від 22 березня 2007 року позов ОСОБА_2,  ОСОБА_3 задоволено. Виділено ОСОБА_2 з
ОСОБА_3 66/100 частин нежилого приміщення АДРЕСА_1- приміщення 1-1-2 площею
318, 6 м кв. вартістю 30842грн.; ОСОБА_1-33/100 частини нежилого приміщення
АДРЕСА_1- приміщення 1-1-1 площею 139, 1 м кв. вартістю 13474 грн.,  кладову 1-2 площею 11, 2 м кв. вартістю 1085
грн.,  кладову 1-3 площею 8, 9 м кв.
вартістю 862 грн. загальною площею 159, 2 м кв. вартістю 15421 грн.
Зобов'язано: ОСОБА_1 - звести перегородку на відстані 13, 67 м від торцевої
стіни довжиною 12, 12 м з існуючими воротами в приміщення 1-1; ОСОБА_2 з
ОСОБА_3 - в приміщенні 1-1-2 в поперечній стіні довжиною 39, 95 м вмонтувати
ворота 2,  узгодивши їх з місцевою
архітектурою та іншими зацікавленими установами. (Тобто поділ проведено за
першим варіантом висновку судової будівельно - технічної експертизи №1999 від
18.12.2006 року).

Крім того,  стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10

грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення,  43 грн. судового збору та 167 грн.

витрат на проведення експертизи,  а
всього 220 грн.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 з ОСОБА_3 просять рішення скасувати і ухвалити нове
рішення,  яким задовольнити позов,  виділивши їм 2/3 частини спірного приміщення

Головуючий
у першій інстанції - Намистюк В.П.           Справа
№22ц-1108

Доповідач
-Ващенка С. Є.                                                    Категорія
44

згідно з
2 варіантом висновку судової будівельно - технічної експертизи. В обґрунтування
апеляції посилаються на незаконність та несправедливість рішення місцевого суду
та порушення норм процесуального законодавства. На їх думку,  спір повинен вирішуватися у господарському
суді,  оскільки сторони є суб'єктами
господарської діяльності.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
правильно встановлено,  що ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором купівлі - продажу від
07.03.2003 року є співвласниками нежилої будівлі АДРЕСА_1без визначення долі
кожного,  але не можуть дійти згоди щодо
порядку користування нею.

Обґрунтовуючи
своє рішення суд послався на те,  що
ОСОБА_2 з ОСОБА_3 не визначилися з варіантом поділу,  а
ОСОБА_1 просив виділити йому 1/3 частину приміщення згідно з
першим варіантом судової будівельно - технічної експертизи.

Однак
таке обґрунтування не відповідає фактичним обставинам справи,  а рішення є несправедливим.

Як видно з протоколу судового засідання ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3
ОСОБА_4  просили суд виділити їм передню
та середню частину спірної будівлі. А за їх поясненнями та поясненнями ОСОБА_1
в апеляційному суді це відповідає другому варіанту поділу,  визначеному висновком будівельно - технічної
експертизи.

Таким
чином вказівки суду на те,  що позивачі
не визначилися з варіантом поділу приміщення не відповідає дійсності.

З
протоколу судового засідання також видно,
що ОСОБА_1 у місцевому
суді визнав,  що будівлею тривалий час
користувалися позивачі; він в користуванні нею,
у витратах на її утримання та збереження спільного майна участі не брав.

Разом з
тим об'єм та зміст протоколу судового засідання свідчать про те,  що суд першої інстанції,  всупереч вимог ч.4  ст. 10 ЦПК України,  не сприяв всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи,  що призвело до
неподання сторонами доказів,  які мають
істотне значення для правильного вирішення спору. Зокрема суд не з'ясовував
кому належить устаткування,  яке
знаходиться у виділеній ОСОБА_1 частині будівлі,  і не роз'яснив сторонам право надати докази
на підтвердження цих обставин і не врахував їх при прийнятті рішення.

Досліджені
при апеляційному розгляді справи письмові докази,  які не були надані суду першої інстанції з
поважних причин,  та пояснення сторін
свідчать про те,  що задня частина
спірної будівлі вільна,  в передній та
середній її частині ОСОБА_4 з ОСОБА_2 за свої кошти встановили придбане ними
устаткування,  яке використовують у
підприємницькій діяльності до цього часу,
а ОСОБА_1 будівлею
не користується взагалі з початку 2004 року. При цьому ОСОБА_1 пояснив
апеляційному суду,  що ключа від будівлі
у нього не було,  оскільки він його не
взяв,  але заходити туди позивачі йому не
забороняли.

До того
ж відповідно до наданого апелянтами кошторису,
зробленого КП „Волочиськбуд" вартість демонтажу вказаного
устаткування та його монтажу в іншому місці будівлі становить 40034 грн.,  тоді як вартість самої будівлі згідно з
даними договору купівлі - продажу всього 5985 грн.

За таких
обставин висновки суду про доцільність виділення ОСОБА_1 приміщень,  у яких знаходиться обладнання позивачів,  є нелогічним і несправедливим.

З огляду
на викладене,  колегія суддів
вважає,  що рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про поділ майна відповідно до
другого варіанту висновку будівельно - технічної експертизи,  що передбачає виділення позивачам тієї
частини будівлі,  у якій знаходиться їх
устаткування,  а відповідачу - вільну частину
приміщення.

Що
стосується доводів апелянтів,  що справа
не підсудна місцевому суду,  то вони є
безпідставними,  оскільки сторони
купували вказане нежиле приміщення як фізичні особи без зазначення в договорі
мети його придбання.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307, 309,  313,  314 ЦПК України,   ст. 372 ЦК України,  колегія
судців,  -

вирішила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2,  ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення
Волочиського районного суду від 22 березня 2007 року скасувати. Позов    ОСОБА_2
та    ОСОБА_3 задовольнити.

Провести
поділ приміщення,  розташованого
АДРЕСА_1,  виділивши:

ОСОБА_2
та ОСОБА_3 - приміщення загальною площею 318, 5 кв. м вартістю 30842 грн.,
що становить 66/100 ідеальних долей; ОСОБА_1- приміщення загальною
площею 159, 3 кв. м.  вартістю 15421
грн.,  що становить 33/100 ідеальних
долей,  згідно з варіантом другим
(додаток №2) висновку судової будівельно-технічної експертизи №1999 від 18
грудня 2006 року Тернопільського відділення Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз.

Зобов'язати
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звести перегородку „1" на відстані 26, 81 м від
торцевої стіни з існуючими воротами та замурувати віконні прорізи „З" і
„4".

Зобов'язати ОСОБА_1 у виділеній йому частині вмонтувати ворота „2".

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення,  167 грн. витрат на
проведення експертизи і 127 грн. судового збору та в доход держави - 181, 42
грн. судових витрат.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржене до Верховного Суду
України протягом двох місяців.

Головуючий:
/підпис/