АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09
жовтня 2007року                                                                                      м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової пологіш у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області
в складі:

головуючого                      Віхрова К.В.

суддів                                 ГайдукВ.І.,   Дерев'янко О.Г.

Красвітної
Т.П.,  Козлова СП

розглянувши
у касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду
Київської області від 06 травня 2004 року та на ухвалу колегії суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 03 вересня
2004 року у справі за позовомОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
«Зеніт» с.  Рогізна Володарського району
Київської області про стягнення заборгованості по заробітній платі та
компенсації за затримку розрахунку при звільненні,  -

встановила:

У квітні
2004 року ОСОБА_1 3вернувся до суду з зазначеним позовом,  посилаючись на те,  що з 1988 року працював водієм в колгоспі
«ім. Кірова» с,  Рогізна Володарського
району,  перейменованого в подальшому в
КСП «Рогізне» і реформованого в ТОВ «Зеніт»,
рішенням зборів уповноважених КСП «Рогізнянське» від 28.04.2000 року позивача
було виведено із членів даного підприємства,
однак,  заборгованість по
заробітній платі позивачу так і не була виплачена,  тому,
згідно уточнених вимог,  позивач
просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість по заробітній
платі з урахуванням індексу споживчих цін в сумі 2392, 00 грн.,  компенсацію за затримку розрахунку при
звільненні в сумі 3020, 00 грн.,  а
всього 5412, 00 грн.

Рішенням
Володарського районного суду Київської області від 06 травня 2004року,  яке залишене без змін ухвалою апеляційного
суду Київської області від 03 вересня 2004 року,  в задоволенні позову відмовлено в повному
обсязі.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права,  в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових рішень і направлення справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга підлягає
задоволенню.

Згідно
із частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції,  з чим

погодився
і суд апеляційної інстанції,  виходив з
того,  що заборгованість по заробітній
платі

Справа №
33ц-215кс/07        6-26797кс04І                                                                 Категорія:3

Головуючий
у першій інстанції Ткаченко О.В.                                   Доповідач
- Красвітна Т.П.

відсутня,  оскільки після розпаювання земель КСП
«Рогізнянське»,  згідно протоколу
засідання комітету спілки громадян співвласників майна і землі від 14.08.2002
року,  було прийнято рішення про те,  що заборгованість по заробітній платі
підлягає компенсації за рахунок витрат відповідача на засівання зерновими
культурами земельної ділянки,  що
виділена позивачу в порядку розпаювання.

Проте з таким
висновком погодитись не можна виходячи з наступного. Згідно зі  ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим.  Законним є
рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.

Обгрунтованим
є рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин,  на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з
п.п. 1, 3  ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини,  якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення,  та якими доказами вони підтверджуються; які
правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Як
вбачається з матеріалів справи,  позивач
звернувся до відповідача з позовними вимогами,
що випливають з трудових правовідносин. Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції не врахував,  що
трудових правовідносин не стосується питання компенсації витрат відповідача на
засівання зерновими культурами земельної ділянки виділеної позивачу,  на що не звернув уваги і апеляційний суд.

Крім
того,  судами не з»ясовано який період
часу становить затримка розрахунку при звільненні позивача та не розглянуто
позовну вимогу про стягнення середнього заробітку на підставі  ст.
117 КЗпП України.

За таких
обставин,  судами при вирішенні справи
допущені порушення норм матеріального та процесуального права,  що призвели до неправильного вирішення
справи,  тому рішення місцевого суду та
ухвала суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з підстав,  передбачених
ст. 338 ЦПК України,  а справа
направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись
статтями 333,  338 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Касаційну
скаргуОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення
Володарського районного суду Київської області від 06 травня 2004 року та
ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 03 вересня 2004 року - скасувати,  справу направити на новий розгляд до
Володарського районного суду Київської області.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.