Справа № 22ц-6542/07                                             Головуючий у 1
інстанції Хомченко Л.І.
39                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
вересня 2007р.                                                                                               м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого                                                             Прокопчук
Л.М.

суддів                                                             Соломахи
Л.І.,  Могутової Н.Г.

при
секретарі                                                             Білявській
І.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного підприємства „Охоронно-пошукове агентство „Вітязь" про
стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 30 березня 2007р.,  -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 30 березня
2007р. ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до приватного підприємства
„Охоронно-пошукове агентство „Вітязь" (далі ПП „Охоронно-пошукове
агентство „Вітязь") про стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його
позову.

Зазначає,  що суд безпідставно зазначив в рішенні,  що його представник брав участь у судовому
засіданні. Суд не розглянув його вимоги про стягнення; середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 грудня 2002р. по 20 січня
2005р.,  а зазначив в рішенні,  що його вимоги про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку з 20 січня 2005р. по теперішній час є
необгрунтованими. Суд безпідставно відмовив йому в задоволенні позову,  не застосував вимоги  ст. 117 КЗпП України та помилково вважає,  що датою сплати заборгованості по заробітній
платі є дата ухвалення попереднього судового рішення,  тобто 12 грудня 2002р.,  в той час як днем фактичного розрахунку є 20
січня 2005р.,  коли зазначене судом
рішення було фактично виконано.

В судове
засіданні позивач ОСОБА_1,  його
представник ОСОБА_2 ,  представник відповідача - ПП „Охоронно-пошукове
агентство „Вітязь" не з'явилися,
про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши
суддю-доповідача,  дослідивши матеріали
цивільної справи,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково,  а

рішення
суду скасуванню з направленням справи на новий розгляд з наступних підстав:

При
розгляді справи суд першої інстанції встановив,
що позивач працював в ПП „Охоронно-пошукове агентство „Вітязь" з 25
вересня 1999р. по 21 жовтня 2001р.

Рішенням
Калінінського районного суду м. Горлівки з ПП „Охоронно-пошукове агентство
„Вітязь" на користь позивача ОСОБА_1 була стягнута заборгованість по
заробітній платі у сумі 1857грн. 81коп. та середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні в сумі 4135грн. 12коп. Рішення суду виконано 20 січня
2005р.

Відмовляючи
позивачу в задоволенні позову,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
датою сплати заборгованості позивачу по заробітній платі слід вважати дату
ухвалення судового рішення,  тобто 12 грудня
2002р.,  а тому його вимоги про стягнення
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20
січня 2005р. по теперішній час необгрунтовані.

З таким
висновком суду погодитися не можливо,  до
нього суд дійшов внаслідок порушення норм процесуального права.

З
матеріалів справи встановлено,  що судом
першої інстанції справа розглянута у відсутності сторін,  чим порушені вимоги  ст.
169 ЦПК України.

Відповідно
до  ст. 169 ЦПК України суд відкладає
розгляд справи в межах строків,  встановлених
статтею 157 цього Кодексу,  у разі: 1)
неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб,  які беруть участь у справі,  про яких нема відомостей,  що їм вручені судові повістки.

З матеріалів
справи встановлено,  що після допиту
сторін у судовому засіданні

15 січня 2007р. була оголошена перерва до 05
лютого 2007р. (а.с. 57-67).

В судове
засідання 05 лютого 2007р. представник відповідача не з'явився,  представником позивача була подана заява про
збільшення позовних вимог з 5474грн. 10коп. до 7833грн. 36коп. (а.с. 73),  в зв'язку з чим по справі була оголошена
перерва до

16 лютого 2007р. (а.с. 80).

В
наступні судові засідання 16 лютого 2007р. (а.с. 85),  02 березня 2007р. (а.с. 86),  19 березня 2007р. (а.с. 96),  30 березня 2007р. сторони не з'являлися.
Відомості про отримання відповідачем заяви про збільшення ОСОБА_1позовних вимог
в матеріалах справи відсутні.

Про
причини неявки у судове засідання 30 березня 2007р. сторони суд не повідомили.

Відомості
про те,  що позивач та його представник
належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи 30 березня
2007р.,  в матеріалах справи відсутні.

В
матеріалах справи є телефонограма від 30 березня 2007р. (а.с. 108),  яка нібито передана до суду першої інстанції
відповідачем,  згідно якої він отримав
повістку про явку до суду 30 березня 2007р. Проте зазначена телефонограма
відповідно до  ст. 74 ЦПК України не є
підтвердженням належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду
справи.

Порушення
вимог  ст. 169 ЦПК України позбавило суд
можливості повно та всебічно дослідити обставини справи,  а саме,
з'ясувати період за який позивач просить стягнути середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні.

З
позовної заяви ОСОБА_1 вбачається,  що
звертаючись до суду із позовом,  який
надійшов до суду 25 квітня 2006р. (а.с. 7),
та в заяві про збільшення позовних вимог,  яка надійшла до суду 02 лютого 2007р. (а.с.
73),  він просив стягнути з відповідача
на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за
період з 12 грудня 2002р. по 20 січня 2005р.

Проте
суд зазначені його позовні вимоги фактично не вирішив,  оскільки відмовив у задоволенні вимог про
стягнення середнього заробітку за час затримки

розрахунку при
звільненні за період з 20 січня 2005р. по теперішній час,  тобто на день ухвалення судового рішення - 30
березня 2007р.

.
Відповідно  до частини   1
ст. 311   ЦПК України рішення  суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо:

п.3) суд
розглянув справу за відсутності будь-кого з осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином не повідомлених про час і
місце судового засідання;

п.5) суд
розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням
додаткового рішення судом першої інстанції.

Керуючись  ст. 307,
ст. 308,   ст. 314,   ст. 315 ЦПК України,  Апеляційний суд Донецької області,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 30 березня
2007р. скасувати,  справу передати на
новий розгляд до Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області в
іншому складі суду.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.