УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ЖИТОМИРСЬКОЇ
УХВАЛА

Іменем   України

21
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого
- судді                     Товянської
О.В.

суддів:                                           Омельчука
М. І.

Микитюк О.Ю.

при секретарі
судового засідання : Константиновій І.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Житомирі апе­ляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського ра­йонного
суду м.  Житомира Житомирської області
від 04 червня 2007року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод при здійсненні будівництва -

встановила:

У
листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вка­заним позовом,  просила суд зобов'язати ОСОБА_2 усунути
створені нею пе­решкоди для здійснення позивачем будівництва шляхом знесення
південно-західної частини самовільно збудованої огорожі,  побудованої на земельній ді­лянці спільного
користування. На обґрунтування своїх вимог посилалась на те,  що 15.06.2006 року на виконання рішення
Житомирської міської Ради № 664 від 13.11.2003 р. міською інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Житомира їй було надано дозвіл на виконання буді­вельних робіт НОМЕР_1
по виконанню прибудови до житлового будинку по про­вулку АДРЕСА_1,  термін дії якого спливає 31.12.2007 року.
Розпочати будівництво позивач не має змоги в зв'язку з тим,  що відпо­відач самовільно зайняла земельну
ділянку площею 650 м2,  яка знаходиться в
спільному користуванні всіх мешканців будинку та загородила дорогу до міс­ця
забудови. З даного питання вона неодноразово зверталась в Житомирське міське
управління земельних ресурсів та Житомирське обласне головне управління
земельних ресурсів,  їй були надані
відповіді,  що ОСОБА_2 біля своєї
квартири по пров. АДРЕСА_1 самовільно встано­вила капітальну огорожу. По даному
факту Житомирським міським управлін­ням земельних ресурсів відповідачу було
надіслано припис про усунення по­рушеного земельного законодавства,  який остання у встановлений термін не
виконала,  внаслідок чого на неї було
накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Рішенням
Корольовського районного суду м. Житомира Житомирської області від 04 червня
2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду першої інста-нції скасувати,  ухвалити нове рішення про задоволення її
позовних вимог в

Справа №
22ц/ 1707                                           Головуючий
у суді 1-ї інстанції Гансецька І.А.

Категорія
44                                                        Доповідач
Товянська О.В.

повному
обсязі,  посилається на неправильне
застосування норм процесуаль­ного права. Вважає,  що суд не повністю з'ясував обставини,  які мають зна­чення по справі,  висновки суду не відповідають обставинам та
наявним до­казам у справі,  чим порушено
вимоги  ст.  ст. 212,
214 ЦПК України. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав. Як видно із матеріалів справи,
позивачка проживає у багатоквартир­ному будинку,  де вона є власником 17/100 ід.ч.,  Житомирська міська рада -47/100 ід.ч.,  а решта - належить іншим мешканцям будинку
АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Судом
встановлено,  що сторони набули право
власності на спірний бу­динок на підставах і в порядку,  передбачених Законом України від 19 червня
1992 року № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно
до ч.5  ст. 10 зазначеного Закону
користування закріпленою за приватизованим будинком прибудинковою територією
здійснюється в по­рядку і на умовах,
передбачених ЗК України.

Згідно з
ч.4  ст. 42 ЗК України розміри та
конфігурація земельних діля­нок,  на яких
розташовані багатоквартирні жилі будинки,
а також належні до них будівлі,
споруди та при будинкові території,
визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу,  мікрорайону та відповідної землевпо­рядної
документації. Прибудинкова територія - де земельна ділянка не садибної житлової
забудови,  необхідна для розміщення та
обслугову­вання житлового будинку і пов'язаних з ним господарських і технічних
будівель та споруд (п.2.1 Положення про порядок встановлення та закріп­лення
меж прибудинкових територій житлового фонду та надання їх у спіль­не
користування або спільну сумісну власність земельних ділянок для спору­дження
житлових будинків,  затвердженого наказом
Держкомзему України,
Держкоммістобудування України,
Держжитлокомунгоспу України та Фонду державного майна України від 5 квітня
1996р. за №203/ 1228).

Матеріалами
справи доведено,  що на час розгляду
справи та ухвалення судового рішення відповідних рішень,  які б засвідчували право на користу­вання
земельною ділянкою,  у позивачки немає.

Відповідно
до п.1  ст. 15 Цивільного кодексу України
кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його
порушення,  невизнання або оспорювання.

Доказів
на підтвердження того,  що позивачка не
може розпочати буді­вництво в зв'язку із встановлення відповідачкою огорожі
біля належної їй ча­стини будинку,  в
матеріалах справи немає. Посилання на те,
що коли ОСОБА_1 почне здійснювати прибудову,  то встановлена відповідачкою огорожа,  можливо буде їй заважати,  не є підставою для задоволення її вимог.

За таких
обставин,  коли позивачка не довела,  що її право порушено,  суд правильно відмовив їй у позові.

Підстави
для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні.

Керуючись  ст.
ст. 308, 313-315 ЦПК України,
Апеляційний суд,  -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення
Корольовського районного суду   м.  Житомира Житомирської області від 04 червня
2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.