суду 2702 категорія №25
справа №2-3440/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                                  УКРАЇНИ

6 липня 2007
року                            Гагарінській
районний суд м. Севастополя

у складі:                      головуючого -   судді                                 Євдокімовій
І.А.

при
секретарі                                               Лавріщевій
О.Є.

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні в місті Севастополі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради
про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 діючи, як законний представник малолітнього ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради про
визнання права власності на спадкове майно.

У попереднє судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового
засідання повідомлялися належним чином, від представника позивача та
представника відповідача Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради
надійшли заяви, відповідно до яких просять розглянути справу у їх відсутність,
представник відповідача просить у задоволення позову залишити на розсуд суду,
представник позивача вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст.169 ч.2 ЦПК України, суд вважає
можливим розглянути справу у відсутність відповідача, оскільки в матеріалах
справи є досить доказів про права і взаємостосунки сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 володів на
праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,0297, яка розташована у
АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом на право приватної власності від
21.09.1998 р.(а.с.7).

З березня 2001 року ОСОБА_3 помер, що
підтверджується  свідоцтвом  про
смерть  (а.с.9),  а
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, є рідним сином померлого, що
підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10).

До своєї смерті ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.1999
р. передав у власність своєму малолітньому сину ОСОБА_2, через його законного
представника ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.7).

ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги по закону, і з моменту придбання
у власність вищевказаного будинку постійно в ньому мешкав та мешкає по
теперішній час, ні куди не виїжджав, оплачує земельний податок за земельну
ділянку (а.с. 11-12), тобто після смерті свого батька ОСОБА_3 він фактично
вступив у управління і володіння спадкоємним майном, а саме земельною ділянкою
по АДРЕСА_1.

Рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від 02.07.2007 р.
встановлений факт прийняття спадку ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,0297
га, розташовану по АДРЕСА_1 після смерті його батька ОСОБА_3 (а.с.20).

На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від
24.06.1983 р. №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування»,
якщо у встановлений строк позивач вступив у керування або володіння спадкоємним
майном, суд з тих підстав вирішує питання про визнання права на спадкоємне
майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 549 ЦК України, Постановою Пленуму ВС України №4 від 24.06.1983
р., ст.ст. З, 10, 60, 179, 212, 214, 234, 235 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно - на земельну ділянку,
площею 0,0297 га, розташовану по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.

Рішення надруковане власноручно в нарадчій кімнаті, в
єдиному екземплярі.