Справа № 2-555/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2007 року
Києво-Святошинський районний суд в складі судді Дубас Т.В.,  при
секретарі Рудіч М. П. ,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу

за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  сціввідповідачі
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  ОСОБА_9 про
зобов»язання укласти договори купівлі-продажу земельних ділянок в її інтересах;

за
позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  ОСОБА_9 про
визнання недійсними попередніх договорів купівлі-продажу земельних ділянок та
додаткових угод ;

за
позовом ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  ОСОБА_9 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_1 про розірвання попередніх договорів
купівлі-продажу земельних ділянок та додаткових угод,  ,  стягнення штрафу за ухилення від виконання зобов»язання,
-

встановив:

У грудні
2006 року
ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про зобов»язання їх
укласти від її імені договори купівлі-продажу земельних ділянок з
співвідповідачами. Посилалася на те,  що
17 липня 2006 року нею з відповідачами було укладено договір доручення про
придбання відповідачами для неї та за її рахунок земельних ділянок,  які належать вказаним нею у позовній заяві співвідповідачам.  На підставі вказаного договору доручення
відповідачі 10 серпня 2006 року,  16
серпня 2006 року та 21 серпня 2006 року уклали із кожним із співвідповідачів
попередні договори про зобов»язання в майбутньому укласти договори
купівлі-продажу земельних ділянок,  які
після оформлення правовстановлюючих документів належатимуть співвідповідачам на
підставі державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення
особистого селянського господарства на території Тарасівської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської області. При укладенні попередніх
договорів співвідповідачі отримали від відповідачів в якості авансових платежів
у сумі 50500 грн.,  які передала
відповідачам позивачка. У попередніх договорах було зазначено,  що основні договори купівлі-продажу повинні
бути укладені не пізніше трьох днів після отримання співвідповідачами
правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Державні
акти на земельні ділянки співвідповідачами були отримані 28 жовтня 2006 року. Отже,  основні договори купівлі-продажу повинні бути
укладені не пізніше 31 жовтня 2006 року. Проте ці
договори укладені не були. 28 листопада 2006 року відповідачі уклали з
співвідповідачами додаткові угоди про внесення змін до попередніх договорів про
зміну дати укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок не пізніше 25
грудня 2006 року.

Проте як
з»ясувала позивачка,  відповідачі,  які відповідно до договору доручення
зхобов»язані діяти від її імені та в її інтересах,  діючи за її кошти,  уклали попередні договори та додаткові угоди
від свого,  а не від її імені. До того ж
основні договори купівлі-продажу не укладені із співвідповідачами до цього
часу. Тому позивачка просила зобов»язати відповідачів укласти договори купівлі-продажу
земельних ділянок із

співвідповідачами
від її імені та придбати земельні ділянки для неї за ціну та на умовах,  зазначених у попередніх договорах.

Відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у березні 22007
року звернулися до суду з позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_9 та решти
осіб,  з якими уклали попередні договори
купівлі-продажу земельних ділянок та додаткові угоди про визнання їх недійсними
з підстав,  передбачених ч.2  ст. 215 ЦК України,  оскільки вони були укладені в період дії
мораторію на відчуження земель сільськогосподарського призначення,  встановленог п. 15 Перехідних
положень ЗК України.

ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_10,  ОСОБА_11 ,  ОСОБА_6,
ОСОБА_12,  ОСОБА_7,
ОСОБА_13,  ОСОБА_14,  ОСОБА_8
,  ОСОБА_9
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про розірвання укладених між ними попередніх договорів
купівлі-продажу земельних ділянок та додаткових угод,  оскільки основні договори купівлі-продажу не
були укладені між сторонами з вини відповідачів,  які повідомили ОСОБА_4 та решту осіб про
прибуття до нотаріальної контори для укладення основних договорів 25 грудня 2006 року,  проте самі не з»явилися і нотаріусу не
замовили вчинення таких право чинів .
Тому позивачі просили розірвати попередні договори та стягнути з
відповідачів на користь кожного з позивачів штраф відповідно до укладених год.

Ухвалою
Києво-Святошинського районного суду Київської області всі позови об»єднані в
одне провадження.

У
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 СК. підтримала позовні вимоги,  а всі інші позовні вимоги не визнала.

Представник
відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 підтримав заявлені ІНФОРМАЦІЯ_1 позовні вимоги,  решту позовів не визнав.

Представник
співвідповідачів ОСОБА_4 та інших підтримав заявлені ними позовні вимоги,  решту позовів не визнав.

Ухвалою
суду від 02.07 2007 року
позов в частині ОСОБА_1 до ОСОБА_10,  ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  ОСОБА_13,  ОСОБА_14
про зобов»язання укласти договори купівлі-продажу земельних ділянок в її
інтересах;

позов в частині ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до

ОСОБА_10,  ОСОБА_11,  ОСОБА_12,

ОСОБА_13,    ОСОБА_14                                                                                про   визнання

недійсними
попередніх договорів купівлі-продажу земельних ділянок та додаткових угод ;

позов в
частині ОСОБА_10,  ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  ОСОБА_13,  ОСОБА_14
до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_1 про розірвання попередніх договорів
купівлі-продажу земельних ділянок та додаткових угод, ,
стягнення штрафу за ухилення від виконання зобов»язання
провадженням закрити.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази,  суд частково задовольняє позовні
вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2,  а в решті
позовів відмовляє з таких підстав.

Відповідно
до ч.1  ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З
матеріалів справи вбачається,  що 10
серпня 2006 року,  16 серпня 2006 року та
21 серпня 2006 року уклали із кожним із співвідповідачів попередні договори про
зобов»язання в майбутньому укласти договори купівлі-продажу земельних
ділянок,  які після оформлення
правовстановлюючих документів належатимуть співвідповідачам на підставі
державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого
селянського господарства на території Тарасівської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської області.

Державні
акти на земельні ділянки співвідповідачами були отримані 28 жовтня 2006 року з цільовим
призначенням для ведення особистого селянського господарства. До зміни
цільового призначення землі статус їх визначає як земельна частка (пай). 28
листопада 2006 року відповідачі уклали з співвідповідачами додаткові угоди про
внесення змін до попередніх договорів про зміну дати укладення договорів
купівлі-продажу земельних ділянок не пізніше 25 грудня 2006 року.

ПЛ 5 розділу X Перехідних
положень України передбачено заборону до 1
січня 2007 року на
відчуження земель товарного та іншого сільськогосподарського виробництва,  а також земельних часток (паїв) до 1 січня 2007 року.

Законом
України від 9 лютого 2006 року доповнено
п.15 розділу X Перехідних положень Земельного Кодексу України такого
змісту: угоди ( у тому
числі довіреності),  укладені під час дії
заборони на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв),  встановленої абзацом першим цього пункту,  в частині відчуження земельних ділянок та
земельних часток (паїв),  а так само в
частині передачі прав на відчуження земельних ділянок та земельних часток
(паїв) на майбутнє,  є недійсними з
моменту їх укладення (посвідчення).

В цьому
Законі зазначено,  що він вступає в дію з
часу його опублікування. Закон було опубліковано 2 березня 2006 року.

Отже,  всі угоди щодо відчуження земельних ділянок та
земельних часток (паїв),  а так само в
частині передачі прав на відчуження земельних ділянок та земельних часток
(паїв) на майбутнє,  є недійсними з
моменту їх укладення (посвідчення). Тобто,
укладені між сторонами попередні договори купівлі-продажу земельних
ділянок та додаткові угоди про зміну дати укладення договорів про відчуження
земельних ділянок визнаються судом недійсними з часу їх укладення. За таких
обставин не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1  про зобов»язання укласти договори
купівлі-продажу відповідно до попередніх договорів та позовні вимоги ОСОБА_4 та
інших про розірвання попередніх договорів та стягнення штрафу за ухилення від
виконання зобов»язання,  оскільки вони
визнаються недійсними відповідно до ч.2
ст. 215 ЦК України.

На підставі
викладеного,   ст. 215 ЦК України 2003 року ,
ст.  60,  212-215,
218 ЦПК України,  -

вирішив:

Позовні
вимоги ОСОБА_2,  ОСОБА_3 задоволити
частково. Визнати недійсними з часу їх укладення попередні договори,  укладені між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . та ОСОБА_4,  ОСОБА_5, ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9,  ОСОБА_9
відповідно 10 серпня 2006 року,  16
серпня 2006 року та 21 серпня 2006 року,  а також додаткові угоди від 28 листопада 2006 року.

Відмовити
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
співвідповідачі ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  ОСОБА_9 про
зобов»язання укласти договори купівлі-продажу земельних ділянок в її інтересах
та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  ОСОБА_9 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_1 про розірвання попередніх договорів
купівлі-продажу земельних Ділянок та додаткових угод,  ,  стягнення штрафу за ухилення від виконання зобов»язання .

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.