Справа № 22-1999/07                                            Головуючий
у 1 інстанції:Ванівський О.М.
Категорія  40                                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого:
Гриновця Б.М. суддів:Шандри М.М., Богонюка М.Я. при секретарі Щербатій І.М.

з участю
представників сторін Мазур Т.В., Коропецької Н.В. розглянувши у   відкритому
судовому   засіданні в місті
Львові цивільну   справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова  від 30 травня 2007 року,

встановила:

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 30.05.2007 року відмовлено
ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Національного академічного українського
драматичного театру ім.М.Заньковецької про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішення суду
оскаржила позивач ОСОБА_1

В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, покликаючись на неповне
з"ясування судом обставин, що мають значення для справи. Вважає, що була
прийнята на роботу за безстроковим трудовим договором з випробуванням, однак
суд прийшов до неправильного висновку щодо її працевлаштування за умовами
строкового трудового договору, що потягнуло прийняття рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі. Крім того, у резолютивній
частині рішення суд зазначив свої висновки лише щодо деяких позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Судом встановлено, що згідно наказу № 80-к від 4 вересня
2006 року ОСОБА_1 зараховано по угоді терміном на шість місяців на посаду
юрисконсульта на ставку згідно штатного розпису з 4 вересня 2006 року (а.с.
16). Відповідно до наказу № 22-к від 26.02.2007 року ОСОБА_1 звільнена з роботи
згідно п.2 ст.36 КЗпП України з 04.03.2007 року у зв"язкуіз закінченням
строку дії трудового договору (а.с. 19).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд вірно виходив з
того, що між сторонами був укладений строковий трудовий договір терміном на
шість місяців, про що зазначено в наказі № 80-к від 4 вересня 2006 року, з яким
позивач була ознайомлена. Судом взято до уваги, що п. 2.1. Колективного
договору передбачає обов'язок сторін з метою подальшого розвитку театру,
забезпечення ефективної роботи, створення економічної бази, враховуючи
специфічний характер роботи прийняття працівників на роботу вперше до театру
здійснювати за погодженням сторін строком до 1 року.

Відповідно доч.3ст184 КЗпП України у випадках звільнення після закінчення
строкового   трудового       договору   вагітних       жінок
здійснюється   їх   обов'язкове

працевлаштування,
на   період працевлаштування за ними
зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня
закінчення строкового трудового договору.

З матеріалів справи вбачається, що на час звільнення з роботи ОСОБА_1
стояла на обліку по вагітності, що стверджується довідкою Нововолинської
центральної міської лікарні від 26.02.2007 року (а.с.9).Відповідачем було
запропоновано ОСОБА_1 працевлаштування у театрі на вакантну ставку
прибиральниці (а.с.85).

Зробивши правильний висновок в частині безпідставності вимоги про
поновлення на роботі, суд врахувавши вимоги ч.3 ст.184 КЗпП України
обгрунтовано поклав на відповідача зобов"язання працевлаштувати ОСОБА_1 на
цьому або на іншому підприємстві (установі, організації). У цьому суд вірно
керувався роз'ясненнями п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від
06.11.1992 року з наступними змінами „Про практику розгляду судами трудових
спорів".

Стаття 26 КЗпП України передбачає, що при укладенні трудового договору може
бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності
працівника роботі, яка йому доручається; умова про випробування повинна бути
застережена в наказі про прийняття на роботу. Як вбачається з наказу № 80-к від
4 березня 2007 року, таке застереження в наказі відсутнє, а тому не може
прийматися до уваги покликання апелянта на те, що вона була прийнята на роботу
за безстроковим трудовим договором з випробуванням.

Покликання скаржника на те, що суд в резолютивній частині рішення не
зазначив свої висновки щодо окремих позовних вимог, а саме щодо притягнення
директора Національного академічного українського драматичного театру
ім.М.Заньковецької до адміністративної відповідальності, як уточнила
представник позивача в засіданні колегії, також не може прийматися до уваги,
оскільки розгляд справ про притягнення до адміністративної відповідальності
здійснюється в порядку визначеному Кодексом України про адміністративні
правопорушення, а відтак така вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та
вимогам матеріального і процесуального закону, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду. Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.
307 ч.1 п.1, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити і залишити рішення
Галицького районного суду м.Львова  від
30 травня 2007 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
може бути оскаржена,, в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду  касаційної
інстанції протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.