Справа № 22-ц-6682007 рік                                     Головуючий
у 1 інстанції Пантелеев
Категорія      12                                                                       Судця-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

9 серпня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.

суддів                                               Кучерявої
В.Ф.,  Кочегарової Л.М.

при секретарі
Тишкевич О.С.  розглянувши   у судовому засіданні в місті Маріуполі   справу за
позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2,   ОСОБА_3 про стягнення завдатку та суми в
розмірі завдатку,  відшкодування збитків
і моральної шкоди,

за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину

за
апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на рішення Приморського
районного суду міста Маріуполя Донецької області від 8 червня 2007 року,

встановила:

Рішенням
Приморського районного суду міста Маріуполя від 8 червня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто
солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7 575 грн. В решті позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано недійсною угоду про завдаток від 8
червня 2005 року,  укладену між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати 18 грн.32 коп.

Стягнуто
на користь держави судовий збір з ОСОБА_1 397 грн.01 коп.,  з ОСОБА_2 - 75 грн.75 коп.

В
апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5,  просить рішення скасувати і постановити нове
рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та про відмову у позові
ОСОБА_2,  посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та процесуального права.

В
судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 і ОСОБА_4 доводи скарги
підтримали,  пояснили,  що договір на участь в апеляційному суді їх
представника ОСОБА_6 вони не укладали.

Неявка в
судове засідання ОСОБА_5 не перешкоджає розгляду справи відповідно до
вимог  ст. 169 ЦПК України.

Відповідачі
ОСОБА_2,  ОСОБА_2 та їх представник
ОСОБА_7 просили відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши
суддю-доповідача,  сторони,  дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів вважає,  що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено,  що у червні 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
погодилися продати ОСОБА_1 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Між сторонами була
укладена угода - договір завдатку,  за
умовами якої ОСОБА_8 отримали від ОСОБА_9 7 575 грн. і зобов'язалися до 8 липня
2005 року оформити договір купівлі-продажу зазначеної квартири за 21 000
доларів США. В подальшому
ОСОБА_8 перенесли дату посвідчення договору купівлі-продажу у нотаріуса,  а наприкінці серпня 2005 року відмовилися від
продажу квартири за вказану суму. Передану їм суму 7 575 грн. ОСОБА_8 не
повернули ОСОБА_1 до вирішення спору судом.

Ці
обставини підтверджуються поясненнями сторін,
свідоцтвом про право власності на спірну квартиру,  даними про звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до
районної ради про дачу згоди на відчуження квартири 9 серпня 2005 року та 12
вересня 2005 року,  рішенням Приморської
адміністрації від 28 вересня 2005 року про дозвіл на реалізацію квартири.

З
матеріалів справи вбачається,  що у
грудні 2005 року ОСОБА_1 придбала трикімнатну АДРЕСА_2 за 22 365 доларів США.

ОСОБА_3
і ОСОБА_2,  як вбачається з їх пояснень в
апеляційному суді,  до теперішнього часу
проживають у спірній квартирі.

Таким
чином,  суд першої інстанції повно,  всебічно і об"єктивно встановив
обставини справи,  правильно встановив
характер правовідносин між сторонами,
наданим і безпосередньо дослідженим в суді доказам дав належну оцінку і
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що угода про завдаток укладена між сторонами 8 червня 2005 року є
недійсною,  що ОСОБА_1 передала подружжю
ОСОБА_8 аванс за придбання квартири АДРЕСА_1 і ця сума авансу,  у зв"язку з відмовою ОСОБА_8 від укладення
договору купівлі-продажу,  підлягає
стягненню з них на користь ОСОБА_1

Висновки
суду відповідають матеріалам справи та положенням  ст.
ст.  203, 215,  570, 571 ЦК України.

Відповідно
до 4.1, 3  ст. 3ОЗ ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

В
апеляційній скарзі зазначено,  що
висновок суду про те,  що гроші,  які були передані подружжю ОСОБА_8 є
авансом,  а не завдатком на виконання
угоди від 8 червня 2005 року,  є
невірним.

Ці доводи
колегія суддів вважає безпідставними.

Згідно  ст. 570 ЦК
України завдатком є грошова сума або рухоме майно,  що видається кредиторові боржником у рахунок
належних з нього за договором платежів,
на підтвердження зобов"язання і на забезпечення його виконання.

Оскільки
встановлено,  що договір купівлі-продажу
між сторонами укладений не був,  то
погодитися з доводами апеляційної скарги про те,  що угода про завдаток відповідала нормам
матеріального права не можна.

Крім
того,  підтримуючи свій позов про
визнання угоди про завдаток недійною,
ОСОБА_2 посилалася на те,  що при
підписанні цієї угоди    вона в повній
мірі не

усвідомлювала
наслідків невиконання цієї угоди,
вважала,  що при неможливості
укладення договору купівлі-продажу,  вони
повинні будуть повернути 7 575 грн. і згодні це зробити. У серпні 2005 року
вони пропонували ОСОБА_1 укласти угоду на інших умовах у зв"язку з
подорожчанням квартир,  однак вона від
цього відмовилася.

Інші
доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують і не є
підставою для скасування рішення.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

При
розгляді справи в апеляційному суді не встановлено порушень норм матеріального
або процесуального права,  які є
безумовною підставою для скасування рішення і тому апеляційна скарга
представника ОСОБА_1- ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення
Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 8 червня 2007
року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.