Справа № 22-5318/2007
рік                           Головуючий у
1 інстанції Князьков
Категорія    29                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2007 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючої
Новосядлої В.М.  суддів Маширо О.П.,  Ігнатовог Л.Є. при секретарі Кошмак Т.С.  розглянувши у відкритому судовому
засіданні  в м. Донецьку цивільну справу
по апеляції закритого акціонерного товариства „Українська будівельна компанія"
на рішення Воропшлівського районного суду м. Донецька від 2 квітня 2007 року у
справі за позовом ЗАТ „Українська будівельна компанія" до ОСОБА_1,  Державного
фонду   сприяння  молодіжному
житловому  будівництву  про
стягнення заборгованості,

установив:

До
апеляційного суду звернулось ЗАТ „Українська будівельна компанія" з апеляційною
скаргою на рішення суду,  яким були
частково задоволені їхні позовні вимоги та з відповідача ОСОБА_1 на користь
товариства було стягнуто доплату на збудоване житло у сумі 2 048 грн. 47 коп.
та судові витрати.

Суд
першої інстанції виходив з того,  що 26
грудня 2002 року між позивачем та відповідачами був укладений тристоронній
договір про пайову участь у будівництві житла,
за яким позивач за рахунок інвестицій коштами відповідача ОСОБА_1
зобов"язався збудувати для нього 4-кімнатну квартиру у багатоповерховому
будинку.

Вартість
квартири була обумовлена у п.2 цього договору і складала 132 383 грн.,  а п.8 договору було встановлено,  що договір діє до моменту підписання
сторонами акту прийому-передачі побудованої квартири.

11
травня 2006 року квартира була передана відповідачам за актом № 1,  тому укладений між сторонами договір припинив
свою дію. Вартість договору протягом його дії не змінювалась,  ОСОБА_1 повністю розрахувався з позивачем у
межах обумовленої суми договору,  тому
суд не прийняв доводи позивача щодо збільшення суми договору за рахунок
дорожчання будівництва,  визнавши такі
вимоги безпідставними.

Однак за
укладеним договором загальна площа тієї квартири,  яка мала бути збудована ОСОБА_1,  становила 93, 6 кв.м,  тоді як фактична площа квартири становить 94,
5 кв.м,  тому суд стягнув з ОСОБА_1 на
користь товариства вартість цієї різниці у сумі 2 048 грн. 47 коп.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити
нове,  яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі,  оскільки суд не врахував
тієї обставини,  що остаточний розрахунок
за квартиру,  як передбачено п.6
укладеного

сторонами договору,  мав бути проведений
після прийняття житла в експлуатацію,
а не після передачі квартири власнику,
як вважає суд.

Крім того,  посилання відповідачів на
те,  що підрядник повинен попередити

замовника про збільшення кошторису,
вважають недоречним,  оскільки
замовником у

даному випадку є не відповідачі,  а
управління капітального будівництва Донецької

міської ради.

До того
ж,  вважають,  що суд невірно тлумачить зміст п.5 укладеного
договору,  оскільки на думку суду доплата
має провадитись тільки за надлишки жилої площі,
тоді як за змістом вказаного пункту йдеться про доплату різниці з
урахуванням не тільки уточненої вартості житла на момент затвердження акту
державної комісії,  а й загальної площі
згідно з технічним паспортом.

Розрахунок
уточненої вартості побудованого житла проводився на момент затвердження акту
приймальної комісії у відповідності до вартості,  встановленої Міністерством архітектури та
будівництва України і доведених до управління капітального будівництва
Донецької міської ради.

Заслухавши
пояснення відповідача та представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає,  що
апеляційну скаргу слід задовольнити,
рішення суду скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити вимоги позивача,
з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
26 грудня 2002 року Державний Фонд сприяння молодіжному житловому
будівництву (Фонд) та ОСОБА_1 О.В. (Позичальник) уклали із закритим акціонерним
товариством „Українська будівельна компанія" (Організація) договір № 30
про пайову участь в будівництві житла (а.с. 6-7).

Замовником
цього будівництва є управління капітального будівництва Донецької міської ради,  яке 27 грудня 2002 року уклало з Фондом
відповідний договір (а.с. 61).

За
договором,  укладеним 26 грудня 2002 року
між Фондом,  ОСОБА_1м та будівельною
компанією,  Фонд коштами ОСОБА_1 вносить
на рахунок компанії певну суму для будівництва житла,  а компанія будує та передає за актом ОСОБА_1
побудовану квартиру.

Сторони
домовились,  що ОСОБА_1 буде збудована
4-кімнатна квартира загальною площею 93, 06 кв.м вартістю 132 383 грн. (п.2
Договору) при вартості одного кв.м 1 422 грн. 55 коп.

Сторони
також домовились про те,  що остаточний
розрахунок за квартиру буде здійснено після затвердження акту державної комісії
про прийняття житлового будинку в експлуатацію за письмовим повідомленням
Організації і наданням копії акту шляхом сплати різниці між 100% фактичної
вартості квартири з урахуванням уточненої її вартості на момент затвердження
акту державної комісії та загальної площі згідно з технічним паспортом,  виданим в бюро технічної інвентаризації,  та раніше перерахованими сумами згідно з
графіком фінансування (п.5 Договору).

Крім
того,  п.6 того ж Договору також
передбачено,  що вартість будівництва
одного кв. м квартири може уточнюватись відповідно до змін вартості одного кв.м
житла та середньої вартості будівництва,
що склалась у регіоні на час введення житла в експлуатацію.
Платежі,  перераховані відповідно до
затвердженого сторонами графіку,
індексації та зміні не підлягають.

Укладений
договір ніким із сторін оспорений не був,
вступив у дію з дня укладання та виконувався сторонами.

26
грудня 2002 року ОСОБА_1  перерахував на
рахунок будівельної організації первісний внесок у сумі 24 893 грн. (а.с. 30).
Станом на 27 листопада 2003 року певними частками за узгодженим графіком (а.с.
60) у загальній сумі було перераховано 131 624 грн.,  а залишок суми - 3 407 грн. - ОСОБА_1
перерахував будівельній компанії 24 листопада 2006 року (а.с. 31) вже після
прийняття будинку в експлуатацію та вселення.

Закінчена
будівництвом квартира була передана ОСОБА_1 за актом у травні 2006 року (а.с.
8, 28).

12 липня
2006 року будинок був прийнятий в експлуатацію (а.с. 11),  рішенням виконкому Донецької міської ради від
19 липня 2006 року був затверджений акт державної приймальної комісії про
прийняття будинку в експлуатацію (а.с. 10). Після цього 7 листопада 2006 року
ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та він
одержав належним чином оформлений технічний паспорт на квартиру (а.с. 94-95).

Апеляційний
суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те,  що зобов"язання сторін припинились 11
травня 2006 року,  тобто у день фактичної
передачі квартири відповідачеві,  а також
з тим,  що доплатити ОСОБА_1 має тільки
за надлишкову площу квартири за узгодженою договором ціною,  оскільки такі висновки суперечать п.п.5, 6
укладеного сторонами договору № 30 від 26 грудня 2002 року (а.с. 6).

Вказаний
договір у п.5 встановлює порядок остаточного розрахунку за збудовану
квартиру,  а саме: після прийняття
житлового будинку в експлуатацію та встановлення уточненої вартості квартири на
момент затвердження акту державної комісії та з урахуванням фактичної площі
квартири,  підтвердженої технічним
паспортом.

Таке ж положення щодо визначення остаточної вартості житла передбачене і
п.2.5 Кредитної угоди № 140 від 26 грудня 2002 року,  яка була укладена між Державним Фондом
сприяння молодіжному житловому будівництву та ОСОБА_1 (а.с. 89-91): „Якщо
фінансування будівництва житла здійснюється поетапно,  сума кредиту може уточнюватись протягом
періоду будівництва житла відповідно до змін вартості одного кв.м житла та
середньої вартості будівництва,  що
склалась у регіоні на час введення житла в експлуатацію",  а також Типовою інвестиційною угодою № 7 від
28 грудня 2002 року про будівництво житла,
яка була укладена між Державним Фондом сприяння молодіжному житловому
будівництву та ЗАТ „Українська будівельна компанія" - п.п. 3.4,  3.5 (а.с. 58-60).

Управління
капітального будівництва Донецької міської ради на підставі Наказів та Листів
Міністерства будівництва,  архітектури та
житлово-комунального господарства України „Про показники опосередкованої
вартості спорудження житла за регіонами України" та з урахуванням
капітальних вкладень у будівництво розрахувало вартість одного кв.м житла при
будівництві житлового будинку,  у якому
відповідач отримав квартиру,  та встановило,  що така вартість на день прийняття будинку в
експлуатацію становить 2 270 грн. (а.с. 12).

З
урахуванням вартості одного квадратного метру житла на день прийняття будинку в
експлуатацію та житлової площі квартири відповідача її загальна вартість
становить 214 515 грн.

За
відрахуванням фактично сплаченої ОСОБА_1м суми недоплата становить 82 891
грн.,  яку і слід стягнути з ОСОБА_1 на
користь позивача.

Згідно з
вимогами  ст. 88 ЦПК України
стороні,  на користь якої ухвалено
рішення,  суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Звертаючись
з даним позовом до суду,  товариство
сплатило судовий збір у сумі 828 грн. 91 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. (а.с. 3, 40).

Оскільки
позовні вимоги задоволені у повному обсязі,
з ОСОБА_1 на користь будівельної компанії слід також стягнути вказані
судові витрати.

Керуючись  ст.  ст.
309,  313, 316 ЦПК України,  апеляційний суд

вирішив:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства „Українська будівельна компанія"
задовольнити.

Рішення
Ворошилівського районного суду м. Донецька від 2 квітня 2007 року скасувати.

Позовні
вимоги закритого акціонерного товариства „Українська будівельна компанія"
задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ЗАТ „Українська будівельна
компанія" заборгованість у сумі 82 891 грн.,  судовий збір у сумі 828 грн. 91 коп. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.