Справа №2-1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 червня 2007 року Хортицький районний суд М. Запоріжжя у складі

головуючого судді               Бондаренко
І.В.

при
секретарі                        Виковій С .Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в М. Запоріжжі справу за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ "Дюна" про стягнення матеріальної та моральної
шкоди,  заподіяної ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача,
в якому просить стягнути матеріальну шкоду,  заподіяну ДТП за участю працівника ТОВ "Дюна" ОСОБА_2,  в сумі 6895, 2 грн.,  а з урахуванням індексу інфляції та 3% річних
за невиконання зобов'язання - 11014, 39 грн.,
витрати на проїзд в судові засідання в сумі 614, 64 грн.,  витрати на оплату експертиз,  та моральну шкоду в сумі 5000 грн..

Представник
відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився та
пояснив,  що вини відповідача в скоєнні ДТП немає,  автомобіль "Рено" держномер НОМЕР_1 не
належить ТОВ "Дюна",  а ОСОБА_2
не був і не є працівником ТОВ "Дюна".

В
судовому засіданні встановлено,  що
згідно адміністративного протоколу №215815 від 26.07.2003 року,  26 липня 2003 року об 11-40 водій автомобіля
"Рено" держномер НОМЕР_1 ОСОБА_2,  який
працює в ТОВ "Дюна" водієм,  на
перехресті вул. Іл"їна-Пастерівська в м. Черкаси при виконанні лівого
повороту завчасно не зайняв відповідного крайнього положення,  внаслідок чого сталось зіткнення з
автомобілем ВАЗ 2109 держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1,  автомобіль якого пошкоджений.

В цьому
адміністративному протоколі вказано,  що
ОСОБА_2 є працівником ТОВ "Дюна",
автомобіль "Рено" також належить ТОВ "Дюна".

Згідно
постанови судді Подільського районного суду м. Київа від 31.03.2004 року,  ОСОБА_2 за фактом даної ДТП притягнутий до
адміністративної відповідальності за  ст.
124 КпАП України.

Вказана

постанова судді
ніким не оскаржена та набрала законної сили.

Допитати
в судовому засіданні водія ОСОБА_2 неможливо,
оскільки на виклики суду він жодного разу не з"явився /а.с. 66,
81/,  сторони не наполягали на залученні
його до справи в якості співвідповідача або третьої особи.

Судом
досліджені пояснення ОСОБА_2 щодо обставин ДТП,  надані
ним при складанні адміністративного протоколу,
а також його вказівка на те,  що
він працює в ТОВ "Дюна" водієм.

Згідно
дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 29.08.2003 року,  матеріальний збиток,  завданий власнику автомобіля ВАЗ-2109
держномер НОМЕР_2,  складає 6680, 62
грн..

Витрати
позивача на проїзд в м. Запоріжжя на судові засідання за весь період розгляду
справи склали,  відповідно до наданих
квитків /а.с. 72-79,  147-155,  246-251/,
суму 614, 64 грн.,  витрати на
оплату автотехнічної експертизи - 200 грн./а.с. 82/,  сплачене держмито - 68, 95 грн./а.с. З/.

В
судових засіданнях 1.07.2004 року,
27.07.2004 року,  26.10.2004
року,  1.11.2005 року представник ТОВ
"Дюна",  не визнаючи позовні
вимоги,  посилався на відсутність вини
ОСОБА_2 в скоєнні ДТП,  але не оспорював того,
що ОСОБА_2 є працівником ТОВ "Дюна" і автомобіль
"Рено" є власністю ТОВ "Дюна".

Згідно
висновків судової автотехнічної експертизи №77 від 17.07.2006 року /а.с.  133-149/,
водій автомобіля ВАЗ 2109 ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути ДТП і
в його діях є невідповідність вимогам п.14.6 а) Правил дорожнього руху,  а водій автомобіля Рено також мав технічну
можливість уникнути ДТП,  і в його діях є
невідповідність вимогам п.10.1 ПДР. Обидва порушення вимог ПДР,  на думку експерта,  знаходяться в причинному зв"язку з ДТП.

Проте,  експерт вказав,  що для більш детального вирішення питання
щодо наявності в діях водія ВАЗ 2109 ОСОБА_1 порушень вимог ПДР,  які знаходяться в причинному зв"язку з ДТП,
йому необхідні додаткові вихідні дані.

Згідно
висновку додаткової судово-автотехнічної експертизи №1816 від 17.05.2007 року
/а.с. 254-258/,  водій автомобіля ВАЗ
2109 ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути ДТП і в його діях
експерт не встановив невідповідності вимогам ПДР.

В діях
водія автомобіля "Рено" ОСОБА_2 є невідповідність вимогам п.п. 9.4,
10.1, 10.3, 10.4 ПДР,  і порушення ним
вимог п.10.1 та 10.3 ПДР знаходяться в причинному зв"язку з даною ДТП.

Судом
досліджений,  також адміністративний
матеріал ВДАІ Подільського РУГУМВС України в м. Києві від 26.04.2003 року,  схема ДТП та пояснення учасників ДТП.

Після
отримання висновку автотехнічної експертизи від 17.07.2006 року представник
відповідача змінив позицію за позовом та почав посилатись на те,  що ОСОБА_2 не працює в ТОВ
"Дюна",  та на те,  що автомобіль "Рено" держномер
НОМЕР_1 на час скоєння ДТП
не був власністю ТОВ "Дюна"/а.с. 165/.

В
обгрунтування своєї позиції ТОВ "Дюна" надало суду договір оренди
автотранспорта від 01.09.2003 року,
згідно якого ТОВ "Дюна" передало в аренду ТОВ "ТД Світ
напівфабрикатів" автомобіль "Рено" держномер НОМЕР_1,  та акт прийому -передачі вказаного автомобіля
від 01.09.2003 року /а, с. 167-169/.

Проте,  даний договір укладено з 1 вересня 2003
року,  а ДТП сталась 26 липня 2003 року,  тобто до передачі автомобіля в аренду.

Крім
того,  належність автомобіля
"Рено" держномер НОМЕР_1 відповідачу підтверджується адміністративним протоколом
ВДАІ Подільського РУГУВМС України в м. Києві від 26.04.2003 року,  довідками РЕВ МРВ-1 ВДАІ УМВС України в
Запорізькій області.

Також,  відповідач на відповідний запит надав суду
копії штатного розкладу ТОВ "Дюна" станом з 1.01.2003 року по
1.12.2003 року та копії платіжних відомостей за цей період,  в яких немає штатної одиниці водія і не
фігурує призвище ОСОБА_2/а.с. 173-195/.

Проте,  враховуючи попередню позицію ТОВ
"Дюна" з цих питань та адміністративний матеріал Подільського
ДАІ,  суд піддає сумніву наданий суду
штатний розклад фірми,  в якому вказаний
лише один структурний підрозділ -адміністрація,
до якого входять,  також,  посади,
механіків та майстра виробничого навчання,  та копії платіжних відомостей,  на яких немає навіть підписів працівників в
одержанні зарплатні.

Крім
того,  як вбачається з довідок МРЕВ
ДАІ,  ТОВ "Дюна" належать
декілька автомобілів,  в тому числі
легкових та мікроавтобусів,  що
передбачає необхідність керування цими автомобілями,  проте в наданому суду штатному розкладі немає
жодної посади водія.

Позивач
ОСОБА_1 суду пояснив,  що в зв"язку
з даним ДТП йому
спричинена моральна шкода. Так,  в день ДТП мало статись його
весілля,  що підтверджується копією
свідоцтва про укладення шлюбу /а.с. 49/. Внаслідок ДТП він спізнювався на
весілля,  що спричинило стрес та
хвилювання. Крім того,  внаслідок позиції
відповідача та його небажання добровільно відшкодувати завдану матеріальну
шкоду,  автомобіль тривалий час стояв
пошкоджений,  а судовий розгляд справи
надовго затягнувся.

Крім
того,  позивач був вимушений самостійно
встановлювати місце знаходження ТОВ "Дюна",  яке за своєю юридичною адресою не знаходиться
/а.с. 80/.

Усі ці
обставини порушили нормальний розклад життя позивача,  змусили його докладати додаткових зусиль для
організації свого життя та відшкодування шкоди,
змусили тривалий час їздити до Запоріжжя на судові засідання,  сплачувати вартість кількох експертиз.

Свою моральну
шкоду позивач оцінює в 5000 грн..

Вислухавши
сторони та дослідивши письмові докази по справі,  суд приходить до висновку про те,  що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню з наступних підстав.

У
відповідності до  ст.  ст.
1166, 1172, 1187 ЦК України,
юридична особа - власник джерела підвищеної небезпеки,  повинна відшкодувати шкоду,  завдану неправомірними діями її працівника
під час виконання ним своїх трудових обов"язків.

Представник
відповідача не надав суду доказів того,
що водій автомобіля Рено держномер 814-85 HP на час ДТП - 26.04.2003
року - не знаходився в трудових відносинах з ТОВ "Дюна",  а сам автомобіль Рено на час ДТП не був
власністю відповідача.

Крім
того,  суд не вбачає підстав ставити під
сумнів висновок додаткової судово-автотехнічної експертизи від 17.05.2007 року
щодо вини водія ОСОБА_2 в скоєнні ДТП,  оскільки даний висновок зроблений на підставі усіх
даних,  які можливо було зібрати по
справі,  він є найбільш повним та
об"єктивним.

Таким
чином,  матеріальна шкода,  заподіяна автомобілю позивача внаслідок ДТП 26.04.2003 року
в сумі 6680, 62 грн.,  а також витрати
позивача на поїздки в судові засідання в сумі 614, 64 грн. ,  судові витрати в сумі 68, 95 грн. та витрати
на оплату експертизи в сумі 200 грн.,
повинні бути відшкодовані йому ТОВ "Дюна".

Проте,  суд не вбачає підстав до задоволення позовних
вимог позивача в частині стягнення суми матеріальних збитків з урахуванням
індексу інфляції та 3% річних у відповідності до  ст.
ст. 509, 625 ЦК України,  оскільки відповідач не брав на себе ніяких
зобов"зань щодо відшкодування завданої шкоди,  тому не може нести відповідальність за
порушення цих зобов'язань. Крім того,
автомобіль позивачем на цей час відремонтований.

У
відповідності до  ст. 1167 ЦК України,  моральна шкода,  завдана особі неправомірними діями чи
бездіяльністю,  має бути відшкодована
винною особою.

Суд
вважає,  що позивачу дійсно було завдано
моральної шкоди як у зв"язку з самою ДТП,  так і необхідністю докладати додаткові
зусилля для відшкодування відповідачем завданої шкоди на протязі тривалого
часу.

Таким
чином,  позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. суд вважає за необхідне задовольнити
в повному обсязі.

Керуючись
ст.  ст.
10, 60, 88, 208, 212-218   ЦПК
України,   ст.  ст.
1166, 1167, 1172, 1187, 509, 625 ЦК
України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ТОВ "Дюна" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 6680, 62
грн.,  витрати на проїзд в сумі 614,  64 грн.,
витрати на оплату експертизи в сумі 200 грн.,  моральну шкоду в сумі 5000 грн.,  та сплачене держмито в сумі 68, 95 грн.,  а всього - 12564,  21 /дванадцять тисяч п"ятьсот шістдесят
чотири грн. 21 коп./ грн..

В іншій частині
позовних вимог - відмовити.

Стягнути
з ТОВ "Дюна" на користь держави недоплачене держмито в сумі 58 грн..

На
рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана заява про
його апеляційне оскарження,  а апеляційна
скарга - протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.