Справа №22-1219                                                   Головуюча в 1 інстанції - Сидоренко З.С.
Категорія № 36                                                       Доповідач- Шимків С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13 листопада 2007 року                                                                                 м. Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Рівненської області

у складі: головуючого  судді                                                         Василевича B.C.

суддів                                        -
Гордійчук C.O., Шимківа С.С

з участю секретаря судового
засідання    -                                     Чалої Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дубровицького районного
суду від 06 жовтня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів, -

встановила:

Рішенням Дубровицького районного суду від 06 жовтня 2004 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Шлюб між сторонами розірвано.
Неповнолітню доньку ОСОБА_3 залишено на виховання матері.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі
181 грн., щомісячно, починаючи з 01 липня 2004 року до
досягнення нею 23-х річного віку.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи. Судом неправильно застосовано норми
матеріального права. Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дочку, суд не
врахував вимоги ст. 182 СК України.

Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, з урахуванням
обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив
з того, що повнолітня дочка сторін навчається на
третьому курсі денної форми навчання юридичного
факультету Відкритого міжнародного університету розвитку людини "Україна". Стипендію не отримує. За навчання
сплачує 2000 грн. в рік. Вона є інвалідом дитинства.

З таким висновком місцевого суду
колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Статтею 199 Сімейного кодексу
України визначено, що :

- якщо
повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну
допомогу;

· право   на  утримання
припиняється у разі припинення навчання;

· право на звернення до суду з позовом про стягнення
аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син,
а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

2

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, котра
навчалася на час постановления оскаржуваного
судового рішення на третьому курсі денної форми навчання юридичного факультету Відкритого міжнародного університету
розвитку людини "Україна (а.с. 5).

За правилами ст. 199 СК України син, дочка, які продовжують навчання, для виникнення права на утримання повинні потребувати
матеріальної допомоги.

Вирішуючи питання про визначення розміру матеріальної допомоги на утримання
доньки ОСОБА_4, у зв"язку з її навчанням, місцевий суд врахував
матеріальне становище її батьків, наявність у них інших дітей та обставини, що
мають істотне значення.

Зокрема, вартість навчання, вартість підручників, проїзд до навчального
закладу, проживання за місцем його знаходження.

У зв"язку з цим, покликання відповідача на порушення місцевим судом вимог
ст. 182 СК України є безпідставним.

Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку,
сина Сімейний кодекс України не встановлює.

Обов'язок матері, батька утримувати дочку, сина - це індивідуальний, а не солідарний обов'язок кожного з них і розмір матеріальної
допомоги визначається з кожного з них окремо.

Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов"язані утримувати
своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які
потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну
допомогу надавати.

За змістом цієї правової норми потреба в матеріальній допомозі визначається
залежно від наявності прожиткового мінімуму.

Відповідач
спроможний надавати своїй дитині матеріальну допомогу. Протилежного ним не
доведено, а судом не здобуто.

Статтею 308 ЦПК передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не можуть вплинути на законність прийнятого
судового рішення, оскільки вони не
спростовують зазначених вище висновків суду.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно встановив дійсні обставини справи, з"ясував характер
взаємовідносин сторін, постановив рішення з
дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його
скасування з мотивів, не вбачається. Керуючись
ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Дубровицького районного суду від 06 жовтня 2004 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно. Вона може бути оскаржена безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.