Справа №
першої інстанції: Костючснко Г
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
УХВАЛА

Іменем   України

20
листопада   2007 року           колегія суддів судової палати в
цивільних

справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої:
Славгородської Н.П.,

суддів:
Мурлигіної О.Я., Базовкіної Т.М.  ,

при
секретарі судового засіданні:        Аніщенко
Д.В.,

за участю представника
позивачаОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за

апеляційною скаргою                         ОСОБА_2

на
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від ЗО липня 2007 року,
ухвалене за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8про усуненні перешкод в користуванні жилим приміщенням,  виселенні,

встановила:

У
вересні 2006 р. ОСОБА_3. звернувся до суду з позовом дОСОБА_2 ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8про
визнання такими,  що втратили право
користування жилим приміщенням.

Позивач
вказував,  що 16 червня 2006 р. придбав з
прилюдних торгів квартируАДРЕСА_1

Посилаючись
на те,  що відповідачі перешкоджають йому
користуватися його власністю,  оскільки
досі не звільнили придбану ним квартиру,
позивач просив визнати їх такими,
що втратили право користування жилим приміщенням.

В
подальшому позивач змінив свої вимоги й посилаючись на ті ж обставини та
положення   ст.   48 Закону України «Про власність»,  просив суд усунути перешкоди в користуванні
спірним жилим приміщенням,  виселивши
відповідачів.

Рішенням
Ленінського районного суду м.   Миколаєва
від 30 липня 2007 р. позов задоволено.

Постановлено
зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні позивачем
квартириАДРЕСА_1 та виселити їх.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те,
що рішення ухвалено судом з порушенням положень процесуального
закону,  а також,  що нею оскаржені в касаційному порядку раніше
ухвалені рішення стосовно спірного нерухомого майна,  та просить рішення суду скасувати,  справу направити до суду на новий розгляд.

В
запереченні на апеляційну скаргу представник позивача вказує не безпідставність
доводів скарги й просить її відхилити,  а
рішення суду залишити без змін.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення представника
позивачів,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів дійшла
висновку,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що на
підставі свідоцтва про право власності від 23 березня 1993 р.ОСОБА_7 належала
квартираАДРЕСА_1.

20
грудня 2000 р.ОСОБА_7 продала зазначену квартируОСОБА_9,  зареєструвавши договір купівлі-продажу на
товарній біржі "Мегаполіс - Інфо".

ОСОБА_9. в свою чергу за
біржовою угодою від 24 лютого 2001 р. продав спірну квартируОСОБА_10

Відповідно
до свідоцтва від 5 липня 2006 р.
ОСОБА_3. придбав вказану квартиру з прилюдних торгів,  проведених державною виконавчою службою у
Заводському районі м.   Миколаєва.

На
спірній житловій площі зареєстровані та проживають колишня власниця
квартириОСОБА_7 та члени її сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_4., ОСОБА_5.,  ОСОБА_6,
ОСОБА_8,  що перешкоджає позивачу
користуватися його власним майном.

Оскільки
колишня власницяОСОБА_7 на свій розсуд розпорядилася квартирою,  а право на житло членів її сім'ї є похідним
від її права власності,  тому у
відповідачів відсутні законні підстави для проживання у спірній квартирі.

З
урахуванням викладеного,  а також
положень   ст.     ст.
386,  391 ЦПК України суд
обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи
апеляційної скарги про оскарження рішення Ленінського районного суду м.   Миколаєва від 13 березня 2007 р. та ухвали
апеляційного суду від 14 травня 2007 р.
у касаційному порядку не можуть бути взяті до уваги,  тому що ці судові рішення набрали законної
сили і суд обґрунтовано посилався на них при розгляді даного спору.

Також не
заслуговують на увагу доводи апелянта на неповідомлення інших відповідачів про
час судового засідання,  оскільки згідно
повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.   87) судові повістки для всіх відповідачів
були отримані ОСОБА_2  що відповідає
вимогам ч.3   ст.   76 ЦПК України. Крім того апеляційна скарга
подана лише ОСОБА_2  а інші відповідачі
не оскаржили рішення суду.

За
такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись   ст.
ст.   303,  307,
308,  315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити,  рішення
Ленінського районного суду м.   Миколаєва
від 30 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.