АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  ОДЕСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

1
листопада 2007 року                                                                                    м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого   - Вадовської Л.М. ,

суддів                                                    -
ВащенкоЛ.Г.,

Фадєєнко
А.Ф.,  при секретарі - Боднар М. М.
,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про розділ майна
подружжя,  зустрічним позовомОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 вересня 2004
року,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.,
звернувшись 19 травня 2004 року до суду з позовом до
ОСОБА_2. про розділ майна,  вказала,  що 11 грудня 2003 року на ім'я відповідача
була придбана квартира АДРЕСА_1. У 2004 році сумісне проживання було припинено.
Посилаючись на те,  що квартиру придбано
в період шлюбу,  позивач просила провести
розділ квартири як майна подружжя та присудити їй грошову компенсацію вартості
1/2 частини квартири (а.с. 2-3,  справа №
2-883-2004).

ОСОБА_2,  звернувшись 16 червня 2004 року до суду з позовом до
ОСОБА_1 про
визнання права приватної власності на квартиру,
вказав,  що квартираАДРЕСА_1
придбана за кошти його та ОСОБА_1.
Посилаючись на те,  що грошовий
внесок ОСОБА_1 в
придбанні квартири незначний,  що шлюбні
відносини припинено,  ОСОБА_2 просив визнати
за ним право приватної власності на квартиру зі сплатою ОСОБА_1 грошової
компенсації в розмірі 8 025, 0 грн. (а.с. 2,
справа № 2-1129-2004).

Ухвалою
судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 2 липня 2004 року
справи об'єднані в одне провадження.

Ухвалою
Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 вересня 2004 року в
частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про розділ майна подружжя
провадження у справі закрито на підставі п.4 ч.1  ст. 227 ЦПК України в редакції 1963 року.

Справа №
22 ц - 4788 - 2007                                                       Категорія
5

Головуючий у
першій інстанції Добров П.В. Доповідач Вадовська Л.М.

2

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1.
просить ухвалу скасувати,  справу
направити на новий розгляд.

Неправильність
ухвали апелянт мотивувала порушенням норм процесуального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції,  колегія суддів дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно
ч.1  ст. 103 ЦПК України в редакції 1963
року,  що діяв на момент постановления ухвали,  протягом всього часу розгляду справи позивач
вправі відмовитися від позову.

У разі
відмови від позову відповідно до п.4 ч.1
ст. 227 ЦПК України в редакції 1963 року провадження у справі підлягало
закриттю.

Заява
позивача про відмову від позову підлягала внесенню в протокол судового
засідання і підписанню позивачем відповідно в протоколі судового засідання.
Якщо відмова від позову виражалась в адресованій суду письмовій заяві,  то така заява приєднувалась до матеріалів
справи,  про що зазначалось в протоколі
судового засідання. До прийняття відмови позивача від позову підлягали
роз'ясненню судом позивачу наслідки такої процесуальної дії ( ст. 179 ЦПК
України в редакції 1963 року).

Із
матеріалів справи встановлено,  що ЗО
вересня 2004 року ОСОБА_1.
подала до суду письмову заяву про відмову від позову. 30 вересня 2004 року
суд постановив ухвалу про закриття за відмовою від позову провадження у справі
в частині вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2. про розділ майна подружжя. В протоколі судового засідання суд
зазначив,  що наслідки закриття
провадження у справі позивачу ОСОБА_1 роз'яснено і останній зрозумілі.

Оскаржуючи
ухвалу про закриття провадження у справі ОСОБА_1. послалась на те,
що передбачені  ст. 228 ЦПК
України в редакції 1963 року наслідки цієї процесуальної дії їй роз'яснені не
були і вона не знала,  що не вправі буде
повторно звернутися до суду по спору між тими ж сторонами,  про той же предмет і з тих же підстав.

Доводи
ОСОБА_1 не
спростовано,  оскільки в заяві про
відмову від позову ОСОБА_1.
не зазначила,  що розуміє наслідки
закриття провадження у справі за відмовою від позову,  а протоколі судового засіданні відсутній підпис
ОСОБА_1 під
записом про роз'яснення їй цих наслідків.

Суд
першої інстанції допустив порушення норм процесу при вирішенні питання закриття
провадження у справі за відмовою позивача від позову,  тому ухвала згідно п.3 ч.1  ст. 312 ЦПК України в редакції 2004
року,  що діє нині,  підлягає скасуванню,  справа в частині вимог ОСОБА_1 направленню на
новий розгляд.

Керуючись  ст. 303,
п.4 ч.2  ст. 307,  п.3 ч.1
ст. 312,   ст. 313,  п.6 ч.1
ст. 314,   ст.  ст. 315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 вересня 2004 року -
скасувати,  справу за позовом ОСОБА_1
доОСОБА_2 про розділ майна подружжя передати на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

3

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.