Справа № 22-ц-1195/2007 р.
у 1 інстанції Островський Л.Є.
Доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007р.                                                                                       м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                                    Девляшевського
В.А.,

суддів                                                               Горблянського
Я.Д., Пнівчук
О.В.,

секретаря                                                         Юрків
І.П.,

відповідача                                            -      ОСОБА_1 та її

адвоката   -
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою
Житлово-експлуатаційної дільниці Івано-Франківської обласної спілки споживчих
товариств на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 липня 2004 року,
-

встановила:

В червні
2003р. ЖЕД Івано-Франківської обласної спілки споживчих товариств
пред"явила позов доОСОБА_1 про виселення її та членів сім"ї з
кімнатиНОМЕР_1гуртожитку по АДРЕСА_1. Позовні вимоги аргументовано тим, що з
відповідачкою були припинені трудові відносини з підприємством облспоживспілки.
Тому позивач вважав, що ні ОСОБА_1., ні члени її сім'ї' не вправі проживати у
кімнаті названого гуртожитку.

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 14.07.2004 року в задоволенні позовних
вимог ЖЕД облспоживспілки відмовлено. Місцевий суд дійшов до висновку про те,
що оскільки ОСОБА_1. з 10.02.1986р. по 06.02.1996р. перебувала у трудових
відносинах з облспоживспілкою і має на утриманні неповнолітнього сина, то вона
з членами сім'ї" не можуть бути виселені з гуртожитку.

В
апеляційній скарзі ЖЕД обспоживспілки посилається на те, що ОСОБА_1. звільнена
з підприємства облспоживспілки 06.02.1996р. за вчинення прогулу. Оскільки вона
недопрацювала до десятирічного терміну в облспоживспілці 4 дні, то на думку
апелянта, відповідачка з членами сім'ї підлягає виселенню з займаної кімнати
гуртожитку без надання іншого жилого приміщення. Вважаючи у зв"язку із
наведеним оскаржене рішення незаконним, ЖЕД облспоживспілки просить його
скасувати, ухваливши нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ЖЕД.

В
засіданні Апеляційного суду представник ЖЕД облспоживспілки не з"явився,
хоч судове повідомлення про час і місце розгляду даної справи ним отримано
завчасно. Ці обставини є підставою для вирішення спору у відсутності
представника позивача.

ОСОБА_3.,ОСОБА_4 також повідомлені
про час і міце розгляду справи. Цей факт підтвердила проживаюча з ними ОСОБА_1.

Відповідачка
ОСОБА_1. доводи апеляційної скарги заперечила, пояснивши, що з 10.02.1986р.
правомірно проживала у спірній кімнаті гуртожитку, регулярно сплачуючи кошти за
користування нею. Зазначає, що під час роботи в системі облспоживспілки
перебувала у напружених відносинах з адміністрацією торгової бази. Після подачі
заяви про

2

відпустку
особисто директору бази вона, вважаючи це питання погодженим, 6.02.1996р. не
вийшла на роботу. Однак, наказом директора підприємства була звільнена за
прогул. Цей наказ, зазначає ОСОБА_1., вона не оскаржила, оскільки вже підшукала
інше місце роботи. Вважає, що вона з членами сім"ї набула право проживання
у спірній кімнаті гуртожитку. Тому, на її думку, рішення місцевого суду про
відмову у позові ЖЕД облспоживспілки про виселення є законним і обгрунтованим.

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення відповідача та думку її адвоката, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ЖЕД
облспоживспілки не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено,
що будинок АДРЕСА_1 є гуртожитком, який належить Івано-Франківській
облспоживспілці.

У
зв"язку із перебуваннямОСОБА_1 у трудових відносинах з підприємством
облспоживспілки розпорядженням правління облспоживспілки №251 від 30.11.1992р.
(а.с.13) їй була надана у користування кімнатаНОМЕР_1згаданого гуртожитку.

Наведених
фактів жодна із сторін не заперечувала. Отже, ОСОБА_1. з членами сім'ї проживає
у спірній кімнаті гуртожитку на законній підставі.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. пропрацювала на підприємстві
облспоживспілки з 10.02.1986р. по 06.02.1996 року, тобто майже 10 років.
Недопрацьованими до 10 річного терміну залишилось 4 дні, що, на думку колегії,
не являється істотною обставиною, яка б обґрунтовувала позовні вимоги ЖЕД
облспоживспілки про виселення.

Оскільки
в матеріалах справи відсутні об"єктивні документальні відомості щодо
вчинення ОСОБА_1у 1996р. прогулу під час роботи на підприємстві облспоживспілки,
то вважати обгрунтованим звільнення відповідачки з роботи за прогул наказом від
06.02.1996 року не можна.

Крім
того, позов ЖЕД облспоживспілки про виселенняОСОБА_1 і членів її сім"ї
подано тільки 02.06.2003 року, тобто більше, ніж через сім років після звільнення
відповідачки з підприємства облспоживспілки. Отже, ЖЕД облспоживспілки до того
ж пропущено встановлений чинним законодавством загальний трьохрічний строк
позовної давності.

Приймаючи
до уваги наведене, колегія суддів вважає, що оскаржене рішення місцевого суду
про відмову у задоволенні позову ЖЕД облспоживспілки постановлене з дотриманням
матеріального і процесуального права. У зв"язку із вище викладеним підстав
для скасування рішення по даній справі немає.

Керуючись
ст. ст. 307 ч.1; 308; 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Житлово-експлуатаційної дільниці Івано-Франківської обласної спілки
споживчих товариств відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від
14 липня 2004 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців після дня її
проголошення.