Справа № 22Ц-25652007 р.             Головуючий в суді І інстанції   Кашперська Т.Ц.
29                                       Доповідач
у суді 2 інстанції Червінко К.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1    жовтня 2007 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого
судді   Яворського   М.А. суддів:   Червінко К.С, Корзаченко І.Ф. при
секретарі   Велицькому О.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 6 червня 2007 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_3, в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4, 2001 року
народження до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог: орган опіки і
піклування - виконавчий комітет Бучанської міської ради про усунення перешкод в
користуванні житлом, вселення ,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2007 року ОСОБА_3 пред'явила в суд позов до ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні житлом, вселення її з малолітнім сином, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
частину будинку АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності
відповідачці.

Позивачка
зазначала, що відповідачка мати її чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої
вимоги обґрунтовувала тим, що з 29 березня 2000 року по 13 грудня 2001 року
перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5.

Від
шлюбу має малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Їх шлюб було
розірвано 13 грудня 2001 року.

25 жовтня 2003
року вони повторно зареєстрували шлюб.

Після
повторної реєстрації шлюбу вона та малолітній син зі згоди відповідачки ОСОБА_1
вселилися у вищезазначену частину будинку і 26 листопада 2003 року були
зареєстровані  в  ній.

В
частині будинку користувалися двома житловими кімнатами, кухнею коридором,
ванною.

У
вересні 2006 року в зв'язку з доглядом за своєю матір'ю ОСОБА_6 багато часу
проводила в селі Раска Бородянського району Київської області і в частину
будинку, відповідачки приїжджала періодично.

Після
смерті її чоловіка і сина відповідачки ОСОБА_1 замінила замок у дверях належної
їй частини будинку і, починаючи з листопада 2006 року не впускає її та дитину.

Іншого
житла вона не має. Вважає, що як члени сім'ї власника частини будинку
(невістка, онук) мають право на користування житлом та вселення їх в частину
будинку, що належить відповідачці.

Просила
зобов'язати відповідачку не чинити їм перешкод в користуванні житлом та надати
ключ від вхідних дверей частини будинку, що належить відповідачці

У
судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги і
просили задовольнити позов.

Рішенням
Ірпінського міського суду від 6 червня 2007 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Постановлено
вселити ОСОБА_3 та її малолітнього сина. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в 25 частини
будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язано
ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 та малолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
користуванні 25 частинами вищезазначеного будинку та надати їм ключ від
вхідних дверей зазначеної частини будинку.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 7 грн. 50 коп. судового збору.

В
апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_1 -ОСОБА_2 . ставить питання
про скасування рішення суду першої інстанції з підстав порушення та
неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права та
неналежної оцінки доказів по справі і ухвалення нового рішення про відмову
позивачці в позові.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі, які
з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи і, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних підстав.

По
справі встановлено, що позивачка ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з
сином відповідачки ОСОБА_5 з 29 березня 2000 року по 13 грудня 2001 року.

Від шлюбу є син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Їх шлюб було
розірвано 13 грудня 2001 року.

25 жовтня 2003
року зони повторно зареєстрували шлюб.

Після
повторної реєстрації шлюбу ОСОБА_3 з малолітнім сином ОСОБА_4 зі згоди
відповідачки ОСОБА_1 вселилися в належні їй (відповідачці) 25 частини будинку
АДРЕСА_1 і 26 листопада 2006 року були зареєстровані в цій частині будинку.

ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Після
смерті сина - ОСОБА_5, відповідачка замінила замок у вхідних дверях належної їй
частини будинку і з листопада 2006 року не впускає позивачку та малолітнього
онука в будинок.

За
наведених обставин, суд прийшов до правильного висновку, що позивачка з
малолітнім сином в установленому законом порядку, зі згоди відповідачки,
вселилися і зареєстровані в 25 частинах будинку АДРЕСА_1, що належать
відповідачці та проживали в цій частині будинку як члени сім'ї власника і мають
право користуватись спірним жилим приміщенням.

З
листопада 2006 року відповідачка чинила перешкоди у користуванні житлом і
позивачка з цього приводу зверталася до органів міліції.

Відповідно
до ст. 41 Конституції України, використання власності не може завдати шкоди
правам, свободам та гідності громадян.

У статті
47 Конституції України закріплено, що кожен має право на житло, ніхто не може
бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття
150 ЖК України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності
будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх сімей.

Згідно ст.. 156 ЖК України
члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з
власником будинку (квартири), якщо при їх вселені не було іншої угоди про
порядок користування цим приміщенням.

Колегія
суддів вважає, що суд підставно задовольнив позов щодо вселення позивачки з малолітнім
сином в частину будинку відповідачки та зобов'язав відповідачку не чинити їм
перешкод в користуванні, частиною будинку та надати ключ від вхідних дверей

Вирішуючи
спір, міський суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані
сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і
закон, який їх регулює.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели
до неправильного вирішення справи, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись
ст.ст. 303, 304, п.1 ст. 307, 308, 313, п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника відповідачки ОСОБА_1 -ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Ірпінського міського суду Київської області від 6 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.