АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-2578/2007                                              Головуючий
Суддя-доповідач: Дорош А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007
року                                                                 м.
Полтава

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в
складі:

Головуючого:
Дорош А.І.

Суддів     Обідіної О.І.,   Гасія Ю.В.

при
секретарі   Гнатюк О.С.

з участю

відповідача
ОСОБА_1

представника
відповідачаОСОБА_2

третьої
особиОСОБА_3

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, її представникаОСОБА_2, ОСОБА_3

на   рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 30 липня 2007 року

по справі за
позовом приватного підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про спонукання до укладання договору
найму житла та участі у витратах на утримання будинку та прибудинкової
території та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення
сервітуту щодо частини нерухомого майна

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача Дорош А.І. , -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Октябрського районного суду м. Полтави від 30 липня 2007 року позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про спонукання до укладання договору найму житла та участі у витратах
на утримання будинку та прибудинкової території задоволений частково. Зобов"язано
ОСОБА_1 укласти
договір найму житла та участі на утримання будинку та прибудинкової території
на АДРЕСА_1 з ПП ОСОБА_4 по тарифам для громадян, які мешкають в гуртожитку. У
задоволенні позовних вимог про укладення строкового договору найму відмовлено
за безпідставністю.

Ухвалою
Октябрського районного суду м. Полтави від 30 липня 2007 року зустрічний позов
ОСОБА_1 до ПП ОСОБА_4 про встановлення сервітуту щодо частини нерухомого майна
залишений без розгляду згідно поданої заяви на підставі ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК
України.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_3 їх
представник ОСОБА_5 просять вищевказане рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення про повну відмову у позові, посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи, на неправильне застосування судом норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1
ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено
судом першої інстанції та не оспорюється сторонами, АДРЕСА_2 має статус
гуртожитку відповідно до рішення Полтавської міської ради № 190 від 25.08.1970
р. 1/2 його частина належала ВАТ "Полтавський алмазний завод", інша
1/2 частина - КВТФ "Крокуль". 16.03.2003 р. був укладений договір
купівлі-продажу 1/2 частини гуртожитку за вище вказаною адресою між ВАТ
"Полтавський алмазний завод" та ПП ОСОБА_4.

Розпорядженням №
128 від 31.08.1987 р. по ВАТ "Полтавський алмазний завод" відповідач ОСОБА_1 разом з донькою
ОСОБА_3 була заселена в гуртожиток у АДРЕСА_1, де стали займати приміщення
загальною площею 26,37 кв.м . Між ВАТ "Полтавський алмазний завод" та
ОСОБА_3 договір найму житла не укладався. У лютому та березні 2003 року
останній пропонувалося укласти відповідний договір, але вона відмовилася.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зміна власника
гуртожитку не тягне за собою зміну його правового статусу, в тому числі порядок
користування кімнатами у ньому та проведення оплати за це користування, але
оскільки між ВАТ "Полтавський алмазний завод" та ОСОБА_3 договір
найму житла не укладався, то новий власник 1/2 частини гуртожитку ПП ОСОБА_4
правомірно вимагає його укладення.

Як встановила
колегія суддів, даний висновок місцевого суду є правильним та таким, що
грунтується на фактичних обставинах справи, оскільки місцевий дійшов його на
підставі повного, всебічного та об"єктивного з"ясування дійсних
обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах.

Згідно ст. 129
ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку
адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Згідно ст. 130
ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається
законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно ч.1 ст.
61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і
громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого
приміщення.

Колегія суддів
приходить до висновку, що вище зазначені норми регулюють порядок користування
жилим приміщенням у вигляді кімнати у гуртожитку, проте, враховуючи ту
обставину, що позивач є власником 1/2 частини гуртожитку, то правовідносини між
ним та відповідачем, як особою, яка на законних підставах постійно проживає у
кімнаті гуртожитку і якій надаються комунальні послуги, що є юридичним фактом, підпадають під
дію норм ЦК України.
Зокрема, згідно ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов"язки
виникають із дій осіб, що передбачні актами цивільного законодавства, а також
із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією

породжують
цивільні права та обов"язки. Підставами виникнення цивільних прав та
обов"язків є інші юридичні факти.

Згідно ч.1 ст.
202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних
прав та обов'язків.

Оскільки дійсно
зміна власника гуртожитку не тягне за собою зміну його правового статусу, то
укладання договору найму жилого приміщення регулюється вище вказаними нормами
ЖК та ЦК України.

Разом з тим,
колегія суддів звертає увагу на застосування судом першої інстанції до даних
правовідносин сторін інших норм матеріального права, проте це загалом не
впливає на законність рішення суду першої інстанції.

Посилання
відповідача та її представника на порушення судом норм процесуального права в
частині не притягнення до участі у справі в якості відповідачаОСОБА_3 не
заслуговує на увагу, оскільки позивачем пред"явлено позов про спонукання
ОСОБА_1, яка на підставі розпорядження заселена у кімнату гуртожитка, до
укладення договору найму житла, і у даному випадку процесуальний станОСОБА_3, як третьої особи,
судом першої інстанції визначений вірно. Твердження в частині того, що місцевий
суд вийшов за межі позовних вимог, також не заслуговують на увагу, оскільки
висновок суду про укладення договору найму житла безстроково не порушує прав та
законних інтересів відповідача.

З врахуванням
викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення суду першої інстанції
ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для
його скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу слід відхилити,а рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, її представникаОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити, а рішення
Октябрського районного суду м. Полтави від
30 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з
дня набрання нею законної сили.