АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ              УКРАЇНИ

12
вересня 2007 року                                                                                        м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого -
Доценко Л.І.

суддів -
Журавльова О.Г.,  Мартинової К.П.

при секретарі
- Мазун І.А.,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської
ради,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за
законом,  усунення перешкод в
користуванні власністю,  про виселення та
вселення за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного
суду м. Одеси від 25 січня 2007 року,  на
ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2007 року та на
заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2007
року,  -

ВСТАНОВИЛА:

08.12.2003р.
позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4., ОСОБА_6. про визнання права власності в порядку спадкування,  усунення перешкод в користуванні власністю,  про виселення та вселення.

В період
розгляду справиІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

В
порядку правонаступництва в справу вступив спадкоємець першої черги ОСОБА_1з
позовом про визнання права власності в порядку спадкування,  про виселення та вселення,  посилаючись на те,  що 27 травня 1993 року його мати - ОСОБА_7
згідно договору дарування отримала у дар 12 частину будинкуАДРЕСА_1 Одеським
МБТІ за ОСОБА_7 було зареєстровано право власності на зазначене майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7 померла. Після її смерті спадщину прийняв ОСОБА_5,  який був її чоловіком,  а після його смерті ОСОБА_1є спадкоємцем
першої черги. Як вказував ОСОБА_1він постійно проживав зі своїми батьками і
фактично прийняв все майно,  яке на день
смерті належало його батькам,  тобто
фактично прийняв спадщину.

Але у
спірній 12 частині будинкуАДРЕСА_1мешкають відповідачі,  чим порушують його право власності у
зв"язку з чим він просив зобов"язати відповідачів не перешкоджати
йому у користуванні власністю та виселити їх зі спірної частини домоволодіння
та вселити його у вказану частину будинку.

Відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4.,  ОСОБА_2 в судове
засідання 16.02.2007року не з;явилися з поважних причин.

Головуючий
у першій інстанції - Позняк B.C.                Справа
№22ц-244307

Доповідач
- Доценко Л.І.                                                  Категорія
ЦП

2

25.01.2007року ОСОБА_2 звернулася
до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1,  ОСОБА_8
про визнання договору дарування від 27.05.1993року,  укладеного міжОСОБА_9 та ОСОБА_7 недійсним та
визнання договору купівлі-продажу від 15.10.1989року,  укладеного між ОСОБА_10та ОСОБА_8дійсним.

Ухвалою
судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2007 року зустрічна
позовна заява ОСОБА_2 залишена без руху,
оскільки вона не відповідала вимогам
ст. 119 ЦПК України,  до позовної
заяви не додані дс/кументи,  які
підтверджують сплату судового сбору
та оплату витрат на ІТЗ. ОСОБА_2 повідомили про необхідність усунути
недоліки позовної заяви до 16.02.2007р.

Ухвалою
судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2007 року позовна
заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_8 про
визнання договору дарування недійсним та договору купівлі-продажу дійсним
визнана неподаною та повернута позивачу.

Заочним
рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2007 року позов
ОСОБА_1 до Одеської міської ради,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про визнання
права власності в порядку спадкування за законом,  усунення перешкод в користуванні
власністю,  про виселення та вселення
задоволений. Суд вирішив визнати за ОСОБА_1право власності в порядку
спадкування за законом на 12 частину домоволодінняАДРЕСА_1 Зобов»язати
ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4 не
перешкоджати ОСОБА_1 в користуванні власністю,
а саме 12 частиною будинкуАДРЕСА_1 Виселити ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4 з 12 частини домоволодіння
АДРЕСА_1,  належну на праві власності в
порядку спадкування за законом ОСОБА_1. Вселити ОСОБА_1 в 12 частину
домоволодіння АДРЕСА_1,  належну йому на
праві спадкування за законом.

На
ухвали судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25.01.2007р.,  від 16.02.2007р. та на заочне рішення від
16.02.2007р. ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,
в якій просила ухвали судді від 25.01.2007р.,  від 16.02.2007р. та заочне рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2007р. скасувати та направити
справу на новий розгляд,  оскільки вважає,  що вони постановлені з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді- доповідача,  доводи
апеляційної скарги,  перевіривши
матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню .

Залишаючи
позовну заяву ОСОБА_2 без руху,  суддя
першої інстанції обгрунтовано виходив з того,
що позивачка повинна сплатити витрати на інформаційно- технічне
забезпечення розгляду справи у відповідності з постановою Кабінету Міністрів
України " Про затвердження порядку оплати витрат з інформаційно-
технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів". Разом з
тим,  суд помилково зазначив в
ухвалі,  що ОСОБА_2 повинна була сплатити
судові витрати,  оскільки вона відповідно
до  ст. 4 п.18 Декрету Кабінету Міністрів
України " Про державне мито" від сплати державного мита звільнена як
інвалід 2 групи ( а.с.  37).

Колегія
суддів вважає,  що ухвала судді
Суворовського районного суду м.  Одеси
від 25 січня 2007року про залишення позовної заяви без руху підлягає скасуванню
в частині необхідності сплатити судові витрати,
в іншій частині її необхідно залишити без змін.

Повертаючи
16.02.2007року позовну заяву ОСОБА_2,
суд виходив з того,  що вона не
усунула недоліки позовної заяви про які вказано в ухвалі судді від
25.01.2007року.

Проте з
таким висновком погодитися неможливо,
оскільки ОСОБА_2 16.02.2007року вх.№ 2538 ( а.с.  292)
надала до суду  уточнену зустрічну
позовну заяву

3

( а.с.  268-270),
квитанції про сплату судових витрат та витрат на інформаційно- технічне
забезпечення розгляду справи (а.с. 307).

Тому
підстав,  передбачених  ст. 121 ч.2 ЦПК України для повернення
позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1.,  ОСОБА_8 про визнання договору дарування недійсним,  договору купівлі-продажу дійсним,   немає.

За таких
обставин,  ухвала судді Суворовського
районного суду м.  Одеси від 16 лютого
2007року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для
вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_2

Задовольняючи
позовну заяву ОСОБА_1 ухвалюючи заочне рішення суду,  суд першої інстанції виходив з того,  що відповідачі були належним чином
повідомлені про час і місце судового засідання. На думку суду першої
інстанції,  ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_8
в дар 12 частину будинку АДРЕСА_1 Договір дарування був укладений в
нотаріальній конторі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7. померла. Після її смерті відкрилась
спадщина. її чоловік ОСОБА_5- батько позивача,
постійно проживав з дружиною,  та
прийняв майно,  яке належало його
дружині,  тобто фактично прийняв
спадщинуІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_5 помер. Його син,
позивач по справі,  є спадкоємцем
1 черги,  фактично вступив в керування й
володіння майном,  яке залишилося після
смерті батька і таким чином набув право власності на 12 частину будинку
АДРЕСА_1

Колегія
суддів вважає,  що справа була розглянута
з порушенням норм процесуального та матеріального права,  які є безумовною підставою для скасування
заочного рішення суду з направленням справи на новий розгляд.

Судом
апеляційної інстанції встановлено,  що
ОСОБА_2 25.01.2007року подала зустрічну позовну заяву про визнання договору
дарування від 27 травня 1993 року 12 частини будинку АДРЕСА_1 недійсним.

Відповідно
до вимог  ст. 123 ч.2 ЦПК України
зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом коли
задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення
первісного позову.

Суд першої
інстанції дані вимоги закону до уваги не взяв.

Відповідно
до  ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обгрунтованим.
Законним є рішення,  яким
суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.  Обгрунтованим є рішення,  ухвалене на основі повно і всебічно
з;ясованих обставин,  на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

На
порушення ч.1  ст. 224 ЦПК України суд
ухвалив заочне рішення без з;ясування ,
чи не заперечує позивач проти цього. Судом порушені вимоги ч.1  ст. 225 ЦПК України,  оскільки про заочний розгляд справи не
постановлено ухвалу.

У
матеріалах справи є повідомлення про те,
що 16.02.2007року ОСОБА_4знаходиться на лікарняному листі ( а.с.  199),
ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні ( а.с.  198зв.).

Таким
чином,  суд першої інстанції розглянув
справу у відсутності відповідачів,  які з
поважних причин не з;явилися в судове засідання,  що відповідно до п.3  ст. 311 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд.

При
новому розгляді справи суду слід усунути зазначені вище порушення і вирішити
спір у відповідності з вимогами закону.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1п.5 ч. 2п.4,  311 ч.1п.3,
312 ч.1п.3,  315,  319
ЦПК України,  колегія суддів у
цивільних справах Апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

4

Ухвалу
судці Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2007 року в частині
сплати судових витрат скасувати,  в іншій
частині залишити без змін.

Ухвалу
судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2007 року скасувати з
направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про
прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_2

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2007 року

скасувати,  справу направити на новий
розгляд до того ж суду першої інстанції іншим

суддею.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.