РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15.06.2007року.           Справа № 2-239207              м.  Краснодон.

Краснодонський
міськрайонний суд у складі судді Чиркіна С. М. ,  при секретарі Ляшенко Г.В. за участю
позивачки ОСОБА_1,  представників
позивачки ОСОБА_2 ,     ОСОБА_4,  представника відповідача і третьої особи
ОСОБА_3 ,     розглянув у відкритому
судовому засіданні,  в залі суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1   до ВАТ
„Краснодонвугілля",  про скасування
наказу про усунення від роботи та стягнення середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2007року
ОСОБА_1,  звернулась з позовом до ВАТ
„Краснодонвугілля",  про скасування
наказу про усунення від роботи та стягнення середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

В
обґрунтування позову зазначила,  що
працює в якості лебідчиці,  на
відокремленому підрозділі ВАТ «Краснодонвугілля» шахті ім.  М. П. Баракова. 19 квітня 2007р.
наказом по шахті № 267 від
17.04.07р.,  за результатами медичного
огляду від 28.12.2006р.,  була
відсторонена від роботи без збереження заробітної плати. Просить визнати
незаконним та скасувати наказ № 267 від 171.04.07р. про усунення від роботи без
збереження заробітної плати,  стягнути з
відкритого акціонерного товариства «Краснодонвугілля» середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 687, 68 грн. з розрахунку 49, 12 грн. середньоденна
заробітна плати 14 днів ( кількість днів вимушеного прогулу). В судовому
засіданні доповнила позовні вимоги,
вимогами про стягнення заробітної плати в сумі 1817, 44грн,  зобов'язати відповідача допустити до роботи в
якості лебідчиці,  винести окрему ухвалу
відносно неправомірних дій відповідача по відстороненню від роботи.

В
судовому засіданні позивачка пояснила,
що з 1983 року
працювала на шахті ім Н.П. Баракова. 19.04.2007
року вийшла на роботу в першу зміну,
керівник дільниці Долгов
пояснив,  що вона відсторонена від
роботи в зв'язку з наказом про відсторонення від роботи. З наказом про
відсторонення від роботи не ознайомили,
в зв'язку з відстороненням від роботи вимушена звернутись до суду. Від
проходження медичної комісії не ухилялась,
висновки комісії не оскаржувала. Просить відмінити наказ № 267 від
17.04.2007року про усунення від роботи,
стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі
1817, 44грн.,  стягнути моральну шкоду в
сумі 5000грн.,  зобов'язати відповідача
допустити до роботи в якості лебідчиці,
винести окрему ухвалу відносно неправомірних дій відповідача по
відстороненню від роботи

Представники
позивачки ОСОБА_2 ,  та ОСОБА_4,  підтримали позовні вимоги.

Представник
відповідача ОСОБА_3
,  позов не визнав суду пояснив,  що в листопаді -грудні 2006 року проводився
медичний огляд працівників підприємства,
на підставі наказу МОЗ. Професія за якою працювала ОСОБА_1,  віднесена до переліку робіт з тяжкими та
шкідливими умовами праці,  тому
потребувала медичного огляду. За висновками медичної комісії,  позивачка визнана нездатною до виконання
робіт за професією. ОСОБА_1 були запропоновані вакантні місця за іншою
професією,  з легшими умовами праці. Але
вона відмовилась від переводу. Відповідач та робітник несуть відповідальність
за виконання вимог комісії. Оскільки Орлова відмовилась від переводу,  була відсторонена від роботи. Позивачкою не
надано доказів спричинення моральної шкоди. Позовні вимоги вважає
необгрунтованим,  просить в задоволені
позову відмовити.

ОСОБА_3  в якості представника третьої особи
пояснив,  що директор шахти зобов'язаний
був виконати рішення комісії,  діяв
відповідно до вимог законодавства,  тому
позовні вимоги ОСОБА_1 необгрунтовані.

Заслухавши
пояснення сторін,  перевіривши матеріали
справи,  розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів,  оцінивши докази відповідно до вимог статей 57-62 ЦПК
України,  суд прийшов до наступного.

З 30.01.1986 року,  позивачка працювала в якості лебідчиці,  на відокремленому підрозділі ВАТ
«Краснодонвугілля» шахті ім.  М. П.
Баракова (а.с.  14).

З 18 квітня
2007р.,  наказом по шахті № 267 від 17.04.07р.
(а.с. 4,  9),  за
результатами медичного огляду від 28.12.2006р.
(а.с.  16-19),     була
відсторонена від роботи без збереження заробітної плати.

Згідно
зі  ст.
46 КЗпП,  відсторонення працівника від роботи є правом
власника у випадках появи на роботі в нетверезому стані,  у стані наркотичного або токсичного
сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язковим

медичних
оглядів,  навчання,  інструктажу і перевірки знань з охорони праці
та протипожежної охорони; в інших випадках,
передбачених законодавством.

Згідно
зі статтями 14,  17 Закону України про „Охорону
праці",  пункту 4.2.2. наказу МОЗ
України № 45 від 31.03.1994 року,  позивачка повинна пройти медичний огляд.

З акту
медичного огляду від 28.12.2006року випливає,
що позивачка рішенням комісії визнана непридатною до виконання робіт за
професією (а.с.  19).

Необхідність
проходження позивачкою медичної комісії,
та висновки медичної комісії сторонами не оспорюються.

Таким
чином,  діюче законодавство України не
передбачає,  відсторонення від роботи
працівника,  який пройшов обов'язковий
медичний огляд,  та за результатами
огляду визнаний не придатним до виконання робіт за професією.

Посилання
відповідача на вимоги  ст.  170 КЗпП України,  статті 14, 17 Закону України про „Охорону
праці" безпідставні,  оскільки
зазначені нормативні акти не передбачають відсторонення від роботи
працівника,  який за висновками медичної
комісії визнаний непридатним до виконання робіт за професією,  або відмовився від переводу на іншу роботу.

Згідно
до роз'яснень наданих в п.10 Постанови Пленуму ВС України №13 від 24.12.99р.
«якщо буде встановлено,  що на
порушення  ст. 46 КЗпП роботодавець із
власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із
зупиненням виплати заробітної плати,  суд
має задовольнити позов останнього про стягнення у зв'язку з цим середньої
заробітної плати за час вимушеного прогулу ( ст. 235 КЗпП).

З листів
Мінпраці та соціальної політики України N
7881/0/14-05/036-15 від 4 жовтня 2005 p. (N
6540/0/14-06/13 від 09.10.2006р. вбачається,  що в квітні,
травні,  червні 2007року
тривалість робочого місяця при 40-годинному робочому тижні складала 157 та 159
годин,  відповідно кількість робочих днів
при 40-годинному робочому тижні з моменту відсторонення від роботи до винесення
рішення суду склала 37днів.

Розмір
заробітної плати,  норма робочого
часу,  та тривалості вимушеного прогулу
сторонами не оспорюється.

З
урахуванням викладеного,  вимоги
позивачки в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу
підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог з наступного
розрахунку: 49, 12 грн.
(середньоденна заробітна плата) х 37
днів (кількість днів вимушеного прогулу за яку просить стягнути заробітну
плату позивачка) = 1817,
44грн.- -аробітна плата за час вимушеного прогулу.

Середньомісячна
заробітна позивачки складає 1007, 01грн.,
з розрахунку 2014, 02грн. (заробітна плата за два місяці а.с. З): 2 =
1007, 01грн.

Відповідно
до п.4.1.1. наказу МОЗ № 45 від 31.03.1994 року відповідач повинен був в інший
спосіб виконувати рішення медичної комісії.

Безпідставно
відсторонюючи позивачку від роботи без збереження заробітної плати,  відповідач порушив трудові права ОСОБА_1

Відповідно
до  ст. 237' КЗпП власник відшкодовує
моральну шкоду працівнику у разі,  якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань,  втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Дії
відповідача по незаконному відстороненню позивачки від роботи призвели до
порушення конституційного права на працю і спричинили моральні страждання
внаслідок порушення нормальних життєвих зв'язків в частині залишення позивачки
без засобів до існування,  можливості
працювати,  внаслідок чого вона змушена
звернутись до суду із позовом про захист порушених прав. Моральну шкоду суд
оцінює у 500грн.,  яка підлягає стягненню
на користь позивачки.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди в сумі 5000грн.,  суд вважає необгрунтованими і перебільшеними.
Оскільки відсутні данні про порушення основних життєвих цінностей позивачки.

Відповідно
о акту медичного огляду від 28.12.2006року непридатна до виконання робіт за
професією відповідно не може бути поновлена на роботі в якості лебідчиці.

Керуючись
статтями  ст.   ст.  10,
11,  60,  209,
212-215 ЦПК України суд,  -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати
незаконним наказ директора відокремленого підрозділу ВАТ «Краснодонвугілля»
шахті ім.  М. П. Баракова№ 267 від
11.04.07р., про відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної
плати. Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Краснодонвугілля" на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1817, 44рн.

Стягнути
з відкритого акціонерного товариства „Краснодонвугілля" на користь ОСОБА_1
компенсацію за моральну шкоду в сумі 500грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині
стягнення сум,  що належать в межах
платежів за один місяць в розмірі 1007, 01грн.

В іншій частині
позову відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути
з відкритого акціонерного товариства „Краснодонвугілля" державне мито в
сумі 51 гривня
на користь держави та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи в розмірі 30 (тридцять)
гривень з перерахуванням на р/р №
0028,  ,  МФО 804013,  в УДК в Луганській області.

На
рішення може бути подана заява про апелляційне оскарження протягом десяти днів
з моменту проголошення рішення і апеляційна скарга протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження,
або апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту проголошення
рішення в Апелляційний суд Луганської області через Краснодонський
міськрайонний суд Луганської області.