Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня
2007 року                                                                                       місто
Джанкой

Джанкойський
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим у складі: головуючого,  судді
Пікула Е.О.,  при секретарі   Шевко О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи органу опіки та піклування    Джанкойської   районної
державної   адміністрації   про
визначення   місця проживання
дитини та за зустрічним позовом   ОСОБА_2
до ОСОБА_1 за участю третьої особи органу опіки та піклування Джанкойської
районної державної адміністрації про відібрання
дитини та встановлення порядку участі у вихованні дитини,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2
про визначення місця проживання дитини -малолітнього сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
за адресою: АДРЕСА_1,  з
посиланням на статті 160,  161 Сімейного
кодексу України /арк. с З/.

Позивач
за зустрічним позовом ОСОБА_2  звернулась
до суду з зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_1  про відібрання дитини - малолітнього сина
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  та встановлення порядку участі ОСОБА_1  у вихованні дитини,  з посилання на статті 158,  159 Сімейного кодексу України /арк. с 51/.

Позивач
за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримали у повному обсязі та пояснили,  що позивач перебував в зареєстрованому шлюбі
з відповідачем,  шлюб між ними
розірваний,  від шлюбу вони мають дитину
- малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1; відповідач з моменту народження дитини не приділяла
належної уваги вихованню дитини і догляду за ним у зв'язку з чим син захворів і
тривалий час перебуває на лікуванні в Кримському республіканському
протитуберкульозному диспансері №1; за період його лікування на стаціонарі
відповідач дуже рідко відвідує дитину,
не цікавиться його лікуванням,
окрім цього відповідач так само хворіє цим захворюванням і перебуває на
обліку в Джанкойському протитуберкульозному диспансері. Відповідач не працює,  веде аморальний спосіб життя,  з нею неодноразово проводилися бесіди в
сільській раді за місцем проживання з питання виховання і утримання дитини,  проте відповідач на ці бесіди не реагує,  за місцем проживання відповідач
характеризується негативно. Позивач вважає,
що дитина повинна проживати з ним,
оскільки він має постійну роботу і матеріально забезпечений,  має житло і може створити необхідні умови для
виховання і утримання свого сина.

Відповідач
за первісним позовом ОСОБА_2  та її
представник у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнали у
повному обсязі,  просять у задоволенні
первісного позову відмовити,  вважають
позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними та пояснили,  що за рішенням суду шлюб між нею та позивачем
ОСОБА_1  розірваний. Дитина (до моменту
коли позивач самостійно без попередження і узгодження забрав сина) проживала з
нею і перебувала на її утриманні. Сама відповідач за місцем проживання
характеризується позитивно,  належним
чином займається вихованням дитини - син відвідує дитячий дошкільний
заклад,  у зв'язку з хворобою дитина
своєчасно проходить необхідний курс лікування. Відповідач проживає в
квартирі,  частина якої належить їй на
праві приватної власності. Відповідач постійно відвідує сина у лікарні,  підтримує зв'язок з лікарем,  постійно цікавиться станом здоров'я дитини. З
приводу виховання відповідачем дитини ніхто не скаржиться,  тільки мати колишнього чоловіка унаслідок упередженого
відношення до колишньої  невістки.   Сама
відповідач  як  і
дитина  заразились  у
наслідок  сумісного

2

проживання
в одному будинку з братам позивача - ОСОБА_4,
який хворів туберкульозом.
Позивач зараз знаходиться в новому шлюбі з іншою жінкою і виховує її
дочку. Дитина потребує постійній увазі,
догляді і турботі. Позивач велику частину часу проводить на роботі
(працює в міліції і його робочий час є не нормованим) і не має можливості
багато часу проводити з дитиною. Відповідач вважає,  що її сину не буде краще з чужою жінкою,  яка є новою дружиною його батька,  і чужою дівчинкою,  приймальною дочкою батька,  ніж з рідною матір'ю,  яка весь свій час уділяє тільки йому - сину.
Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення
первісного позову та пояснив,  що
результати обстеження житлових і матеріально-побутових умов квартири де
проживає ОСОБА_2  і проживав син ОСОБА_3
(до моменту поки його не забрав батько) позитивні,  мати повною мірою забезпечує і здійснює догляд
за дитиною,  належним чином займається
його вихованням.  У догляді і вихованні
дитини їй надають постійну допомогу її батьки і батьки колишнього
чоловіка,  відносини між матір'ю і сином
доброзичливі,  засновані на
взаєморозумінні і материнській любові,
батько дитини самостійно перервав лікування сина,  яке він проходив на вимогу лікаря,  чим порушив право дитини на охорону його
здоров'я і проігнорував виконання рекомендацій лікувальної установи,  окрім цього дитині у зв'язку з його хворобою
протипоказаний контакт з іншими дітьми і відповідно його сумісне мешкання в
сім'ї батька представляє небезпеку для дитини його дружини. Позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_2  та її
представник у судовому засіданні заявлені зустрічні вимоги підтримали у повному
обсязі - просять відібрати сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  у відповідача і
передати позивачеві - матері дитини,
встановити порядок участі батька - ОСОБА_1  у вихованні сина,  визначив його право забирати дитину по
суботах і неділях (щонеділі) з 10.00 до 20.00 годин з обов'язковим поверненням
матері дитини,  та пояснили,  що після розірвання шлюбу дитина залишилась
проживати разом з матір'ю,  відповідач -
батько дитини у 2005 році звертався до органу опіки та піклування з заявою про
визначення порядку його участі у вихованні та спілкуванні з сином.  Постановою управління освіти Джанкойської районної
державної адміністрації №301/01 від 28.03.2005 ОСОБА_1  надано право забирати дитину по суботах і
неділях (щонеділі) з 10.00 до 20.00 годин з обов'язковим поверненням матері
дитини. Умови постанови виконувались матір'ю дитини належним чином,  відповідач у свою чергу порушив встановлений
органом опіки та піклування порядок його участі у вихованні та спілкуванні з
сином.  Так,  06.03.2007 позивач приїхала з метою відвідати
сина в Республіканський протитуберкульозний диспансер,  де дитина проходила черговий курс лікування
унаслідок хвороби туберкульозом.  Проте
побачиться з сином мати не змогла,  як
пояснив лікар Белялова Р.П. напередодні приїжджав батько дитини - відповідач і
забрав сина (без попередження і узгодження з матір'ю) при цьому обіцяючи повернути
дитину в тубдиспансер до 12.03.2007 про що написав відповідну заяву. 12.03.2007
позивач знову приїхала в Республіканський протитуберкульозний диспансер,  проте син ОСОБА_3 в лікувальній установі був
відсутній. В телефонній розмові відповідач повідомив позивача,  що дитина знаходиться з ним у нього
дома,  за ним доглядає дочка його нової
дружини,  привезти дитину матері
відмовився унаслідок його зайнятості у зв'язку з ремонтом.  До подачі позову до суду дитина знаходилась у
відповідача в наслідок його відмови повернути сина матері. Відповідач за
зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник зустрічні позовні вимоги не
визнали у повному обсязі,  просять у
задоволенні зустрічного позову відмовити з підстав,  що викладені у первісному позову.

Представник
третьої особи у судовому засіданні не заперечував проти задоволення зустрічного
позову та пояснив,  що позивач -
ОСОБА_2  належним чином виконує свої
батьківські обов'язки,  позбавлення
дитини права на постійне проживання з матір'ю зміна звичного способу життя і
оточення може негативно відобразиться на психоемоційному стані дитини і завдати
непоправної шкоди здоров'ю малолітнього. Крім цього постановою органу опіки та
піклування визначений спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з
нею. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим,  але відповідач - батько дитини ухиляється від
його виконання і відмовляється повернути сина матері. Матеріалами справи і
дослідженими в судовому засіданні доказами судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,  який
за рішенням Джанкойського міськрайонного суду АРК від 15.10.2004 розірваний.

3

Від
шлюбу сторони мають дитину - малолітнього сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матір'ю -
ОСОБА_2

Постановою
управління освіти Джанкойської районної державної адміністрації №303/01 від
28.03.2005 ОСОБА_1 надано право забирати сина по суботах і неділях (щонеділі) з
10.00 до 20.00 годин з обов'язковим поверненням матері дитини /арк. с 52/.

З
питання порушення умов даної постанови ОСОБА_1
у відділі освіти і секторі опіки і піклування зареєстровано два
звернення ОСОБА_2  /арк. с 98/.

Згідно
витягу з історії хвороби №9565,  дитина
(ОСОБА_3) перебувала на лікуванні в пульмонологічному відділенні
Республіканської дитячої клінічної лікарні з 12.10.2006 по 27.10.2006 з
основним діагнозом алергічний трахеобронхіт /арк. с II.

Відповідно
до медичного висновку від 15.12.2006 та довідки від 15.12.2006,  дитина (ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1) перебував на лікуванні в
дитячому відділенні Республіканського протитуберкульозного диспансеру №1 з
приводу активного туберкульозного процесу у внутрішньогрудних лімфовузлах з
відсівом у верхню частку лівої легені/арк. с 8,
11/.

На запит
суду Кримський республіканський протитуберкульозний диспансер повідомив,  що дитина - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебував на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні №1 з
07.11.2006 з приводу активного туберкульозного процесу. За наполяганням батьків
(мати і бабуся) дитина була відпущена додому з 29.12.2006 по 08.01.2007. Дитину
із стаціонару забирала мати - ОСОБА_2  і
бабуся - ОСОБА_5  Дитину відвідують мати
- ОСОБА_2,  бабуся - ОСОБА_6,  бабуся - ОСОБА_5 ,  дідусь ОСОБА_7,  батько ОСОБА_1 і дідусь - ОСОБА_8 Батько дитини та
його родичі відвідують дитину 2-3 раза
в тиждень,  а мати та її родичі
відвідують дитину 1-2 раза
в тиждень. З лікарем підтримують зв'язок батько і мати дитини по телефону і
особисто щонеділі /арк .с.  42/.

Відповідно
з медичної картки стаціонарного хворого та медичної картики лікування хворого
на туберкульоз,  ОСОБА_3,  2002 року народження,  перебував на лікуванні Республіканському
протитуберкульозному диспансері №1 (село Піонерське) з 07.11.2006 по
12.03.2007,  рекомедовано оздоровлення у
санаторії „Опушки",  перебування у
дитячому колективі противопоказано,  виписан з стаціонару у
зв'язку з тим,  що його забрав
батько,  який обіцяв повернути дитину в
тубдиспансер до 12.03.2007,  але не
повернув сина у відділення /арк. с
53-54/.

На запит
суду Головний лікар Республіканського протитуберкульозного диспансеру №1
повідомив,  що ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен був перебувати у
дітячому відділенні до 20.03.2007,
батько дитини - ОСОБА_1 забрав сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,  повний курс протитуберкульозної терапії
ОСОБА_3 не був закінчений,  що не може
бути гарантією лікування від туберкульозу /арк с 97/.

ОСОБА_3,  2002 року народження,  отримує основний курс лікування стаціонарно з
09.11.2006 по 07.03.2007,  амбулаторний
етап лікування отримує дома,  допуск в
дитячий колектив буде вирішений після основного курсу (до 10-11 місяців)
лікування,  про що свідчить довідка
кабінету клінічного відділення Джанкойської центральної районної лікарні від
14.03.2007/арк. с 66/.

Відповідно
до медичного висновку Республіканського протитуберкульозного диспансеру №1
(село Піонерське),  ОСОБА_3,  2002 року народження,  консультований 30.03.2007,  показано продовження лікування до 9 місяців
безперервно в санаторії „Опушки" /арк. с 67/.

На запит
суду Республіканський дитячий протитуберкульозний санаторій „Опушки"
повідомив,  що дитина - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
поступив на санаторне лікування у супроводі бабусі 02.06.2007 з
діагнозом „вперше діагностовано туберкульоз внутрішньогрудних лімфовузлів у
фазі інфільтрації з відсівом у верхню частку легені". На момент
надходження в санаторій були скарги на поганий апетит,  швидку стомлюваність,  нечастий малопродуктивний кашель. В санаторії
після обстеження,  виставлені окрім
клінічного (вищеописаного) діагнозу супутні захворювання: обструктивний бронхіт
у стадії неповної ремісії,  аденоїди 2
ступеня,  хронічний компенсований
тонзиліт,  залізодефіцитна анемія 1  ст. ,
карієс зубів. За час перебування в санаторії (з 02.06.2007 по
25.06.2007) після проведення комплексного лікування,  стан здоров'я дитини покращав,  що

4

виражається
в підвищенні рівня-чтемоглобіну,
припиненні кашлю,  зростанні
апетиту,  поліпшенні самопочуття,  надбавки ваги на 450 гр. За медичними
показаннями вирішується питання про продовження лікування в умовах санаторію по
основному захворюванню -туберкульоз органів дихання /арк. с 151/. Згідно з
службовою характеристикою,  ОСОБА_1
працює в ораганх внутрішніх справ з березня 2000 року,  на посаді засутпника начальника Армянського MB -
начальника слідчого відділення з серпня 2006 року. За період служби
зарекомендував себе з позитивної сторони,
ініціативним і сумлінним працівником.
За минулий період виявив себе грамотним,
вимогливим,  енергійним
працівником.  При виконанні службових
обов'язків не рахується з особисти часом.
З почуттям відповідальності відноситься до дорученої справи. Постійно
працює над підвищенням своєї професійної майстерності. У поводженні з
громадянами і співробітниками ввічливий,
тактовий. Дисциплінарних стягнень не має. /арк с 6/.

Відповідно
до довідки від 14.12.2006 розмір доходів отриманих ОСОБА_1 за період
вересень-листопад 2006 року складає 6861, 3 грн. /арк с.  10/. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 зареєстрував
законний шлюб з ОСОБА_9,  що
підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 /арк. с 46/. 26.01.2007
ОСОБА_1  виданий службовий ордер на 3
кімнатну квартиру АДРЕСА_2 на сім'ю у складі: ОСОБА_10 -дружина,  ОСОБА_11 - дочка та ОСОБА_3 - син. /арк с.  34/. Згідно висновку служби у справах
неповнолітних Армянської міської ради від 27.03.2007,  ОСОБА_1 проживає з дружиною - ОСОБА_10 за
адресою: АДРЕСА_2. В сім'ї проживають двоє дітей: ОСОБА_11,  1996 року народження (дочка ОСОБА_10),  і ОСОБА_3,
2002 року народження (син ОСОБА_1 ). Відповідно до акту обстеження
житлових умов квартира АДРЕСА_2 складається з трьох роздільних кімнат,  в квартирі зроблений ремонт,  є необхідні меблі,  побутова техніка і теле - радіоапаратура,  санітарно-технічні умови мешкання добрі,  у дитини є іграшки і всі необхідні особисті
речі,  у дітей окрема кімната,  оформлені шкільний і ігровий кути /арк. с
68,  69/. Згідно з витягом з історії
хвороби ОСОБА_2  перебувала на стаціонарі
у лікарні з приводу хвороби на туберкульоз з 19.05.2003 по 08.07.2003 /арк с 20/.

ОСОБА_2  перебуває на обліку в Джанкойському
тубкабінеті з приводу малих залишкових змін перенесеного туберкульозу і
епідеміологічної небезпеки для оточуючих не представляє,  про що свідчать довідки туберкульозного
кабінету клінічного відділення Джанкойської центральної районної лікарні від
15.12.2006 та від 26.01.2007 /арк с 12, 30/. У період з 25.03.2002 по
16.12.2004 ОСОБА_2  з сином ОСОБА_3ом
проживала за адресою: Джанкойський район,
село Завіт-Ленінське,  вулиця Макаренко 5 у сім'ї
колишнього чоловіка разом з ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 (батьки колишнього чоловіка),
ОСОБА_1  (колишній чоловік) і
ОСОБА_4 (брат колішнього чоловіка) /арк с 47/. ОСОБА_4  перебував на обліку в Джанкойському
тубкабінеті по день смерті (28.07.2004),
що підтверджується довідкою туберкульозного кабінету клінічного
відділення Джанкойської центральної районної лікарні від 11.07.2007. Відповідно
до побутової характеристики депутата округу №12,  по місцю мешкання ОСОБА_2  характеризується позитивно,  з сусідами підтримує ввічливі відносини,  займається вихованням і розвитком дитини -
сина ОСОБА_3,  претензій і скарг не
поступало /арк с 22/.
Сусіді характеризують ОСОБА_2  з
позитивною сторони як порядну і добросовісну матір і як спокійну і товариську
людину,  займається вихованням дитини,  з любов'ю і ласкою відноситися до свого
сина,  дитина чиста і охайна / арк с
22-27/.

Згідно з
довідкою ДУЗ „Ластівка",  дитина -
ОСОБА_3,  2002 року народження,  поступив в дошкільний учбовий заклад
„Ластівка" в грудні 2004 року. Оформленням необхідних документів займалася
мати,  дитина була забезпечена всім
необхідним матеріалом для занять,  оплата
за дитячий сад проводилася регулярно,
оплату проводила мати дитини,  з
вересня 2006 року дитина не ходить в дитячий сад унаслідок хвороби /арк с 31/.

Відповідно
до свідоцтва про право власності на житло (зареєстровано у БТІ),  ОСОБА_2
у результаті приватизації належить на праві спільної сумісної власності
частка квартири АДРЕСА_3 /аркс.  29/.

5

АДРЕСА_3
розташована на 4 поверсі будинку і складається з 3 жилих кімнат,  кухні,
ваної кімнати,  вбиральній і
прихожої що підтверджується технічним паспортом на квартиру /арк с 28/. У
зазначеній квартирі проживає ОСОБА_2  з
сином ОСОБА_3ом та її батько ОСОБА_8,  що
підтверджується довідками Завіто-Ленінської сільської ради Джанкойського району
Автономної Республіки Крим від 16.02.2007 та від 21.03.2007 /арк. с 48, 63/.
Квартира ОСОБА_2  обстежувалась на
предмет матеріально-побутових умов проживання,
про що складений відповідний акт,
згідно з яким в квартирі є дитяча кімната зі всіма необхідної
меблями,  сама квартира відповідає всім
умовам для нормального мешкання /арк. с
65/. У період з 02.01.2007 по 31.05.2007 ОСОБА_2  працювала у Приватному підприємстві
„Кажарський" на посаді технічки і її заробітна плата за цей період склала
2033, 8 грн.,  що підтверджується
наказами про прийняття на работу та звільнення з роботи,  копією трудової книжки та платежними
відомостями (арк. с 118-127).

За вказаний
період роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони /арк. с 21/.

З
18.06.2007 ОСОБА_2  перебуває на обліку
як безробітна в Джанкойському міськрайонному центрі зайнятості,  про що свідчить довідка від 19.06.2007 /арк. с 143/.

Відповідно
до рапорту дільничного інспектора міліції від 11.07.2007,  ОСОБА_2
сусідами характеризується позитивно,
спиртними напоями не зловживає,
громадський порядок не порушує,
до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягалась,  скарг на ОСОБА_2  від сусідів і односельців не поступало.
ОСОБА_2  не перебуває на обліку у лікарні
у зв'язку з зловживанням алкогольних напоїв або наркотичних засобів,  що підтверджується довідкою наркологічного
диспансеру від 07.07.2007. Згідно висновку органу опіки та піклування
Джанкойської районної державної адміністрації від 07.06.2007 та Акту обстеження
матеріально-побутових умов від 01.06.2007,
малолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  після розірвання
шлюбу батьків залишився проживати з матір'ю в трикімнатній квартирі з
частковими комунальними зручностями з наявністю необхідних умов для його
утримання і виховання. Мати малолітнього - ОСОБА_2 повною мірою виконує батьківські
обов'язки і здійснює належний догляд за сином.
Надана інформація адміністрацією дошкільної учбової установи
„Ластівка" свідчить про регулярні відвідини дитиною даної установи і
виконанні матір'ю встановленого режиму і вимог,
що пред'являються до батьків і дітей. Дитина завжди охайна і
відрізняється добрими манерами виховання,
у відносинах між матір'ю і сином наголошуються доброзичливі
відносини,  засновані на взаєморозумінні
і материнській любові. З приводу перенесеної хвороби ОСОБА_2  перебуває на обліку в Джанкойськом
туберкульозному кабінеті з вересня 2002 року,
регулярно проходить обстеження і має підтвердження про відсутність
небезпеки для оточуючих. Батько дитини - ОСОБА_1 проживає і працює в місті Армянськ.
З 07.03.2007 в його сім'ї проживає малолітній син ОСОБА_3,  який перебував на лікуванні в
Республіканському протитуберкульозному диспансері,  куди був доставлений на тривале лікування на
вимогу лікаря і яке перервав батько,
порушивши тим самим право дитини на охорону здоров'я і проігнорувавши
виконання медичних рекомендацій. Дитині у зв'язку з його хворобою
протипоказаний контакт з іншими дітьми і відповідно його сумісне мешкання в
сім'ї батька представляє небезпеку для дитини його дружини. Також зміна
звичного способу життя і оточення може негативно відобразиться на
психоемоційному стані дитини і завдати непоправної шкоди здоров'ю малолітнього
/арк. с 139-140/.

Статтями
158-162 Сімейного кодексу передбачено,
що за заявою матері,  батька
дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків,  хто
проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє
на підставі вивчення умов життя батьків,
їхнього ставлення до дитини,
інших обставин,  що мають істотне
значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.
Особа,  яка ухиляється від виконання
рішення органу опіки та піклування,
зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду,  завдану тому з батьків,  хто проживає окремо від дитини. Якщо той із
батьків,  з ким проживає дитина,  чинить перешкоди тому з батьків,  хто проживає окремо,  у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні,  зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та піклування,  другий із батьків має право звернутися до
суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі

6

одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення,  можливість спільного відпочинку,  відвідування дитиною місця його проживання
тощо),  місце та час їхнього
спілкування,  з урахуванням віку,  стану здоров'я дитини,  поведінки батьків,  а також інших обставин,  що мають істотне значення. Місце проживання
дитини,  яка не досягла десяти
років,  визначається за згодою батьків.
Якщо мати та батько,  які проживають
окремо,  не дійшли згоди щодо того,  з ким із них буде проживати малолітня
дитина,  спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських
обов'язків,  особиста прихильність дитини
до кожного з них,  вік дитини,  стан її здоров'я та інші обставини,  що мають істотне значення. Орган опіки та
піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із
батьків,  хто не має самостійного
доходу,  зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами,  своєю аморальною
поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо один з батьків або інша особа
самочинно,  без згоди другого з батьків
чи інших осіб,  з якими на підставі
закону або рішення суду проживала малолітня дитина,  змінить її місце проживання,  у тому числі способом її викрадення,  суд за позовом заінтересованої особи має
право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її
тому,  з ким вона проживала. Дитина не
може бути повернута лише тоді,  коли
залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для
її життя та здоров'я. Згідно зі статтею 19 Сімейного кодексу України при
розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини,  місця проживання дитини,  відібрання дитини від особи,  яка тримає її у себе не на підставі закону
або рішення суду,  обов'язковою є участь
органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей,  одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини,  батьків,  інших осіб,
які бажають проживати з дитиною,
брати участь у її вихованні,  а
також на підставі інших документів,  які
стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та
піклування,  якщо він є недостатньо
обґрунтованим,  суперечить інтересам
дитини. Вивчивши матеріали справи,
заслухавши сторони,  оцінивши
докази,  суд дійшов до висновку,  що первісний позов задоволенню не
підлягає,  а зустрічні позовні вимоги
підлягають задоволенню,  з наступних
підстав. Як свідчать матеріали справи,
після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю,  тобто місце проживання дитини було визначено
сторонами за їх згодою. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального
кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач
ОСОБА_1 не надав суду доказів у підтвердження обставин (аморальний спосіб життя
відповідача - матері дитини,  її
негативна характеристика за місцем проживання,
її не зацікавленість в лікуванні дитини,
скарги на неї з питання виховання та утримання дитини тощо) якими
обґрунтовує свої позовні вимоги.

Судом не
встановлено і справа не містить будь-яких доказів того,  що дитина заразилась туберкульозом від матері
- ОСОБА_2  або від брата батька - ОСОБА_4
,  який також хворав туберкульозом.  Також ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу у
підтвердження того,  що дитина захворіла
туберкульозом внаслідок дій або бездіяльності матері ОСОБА_2

На матір
дитини - ОСОБА_2  ніяких заяв з питання
порушення прав і інтересів малолітнього сина від сільської ради за місцем
проживання і її опікунської ради,
сусідів і мешканців села не поступало.

Згідно з
пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 12.06.1998,  вирішуючи спори між батьками,  які проживають окремо (в тому числі в одній
квартирі),  про те,  з ким із них і хто саме з дітей
залишається,  суд,  виходячи із встановленої статтею 59 КпШС (
зараз частина 1 статті 141 Сімейного кодексу України) рівності прав та
обов'язків батька й матері щодо своїх дітей,
повинен постановити рішення,  яке
відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує,  хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і
турботу про них,  їхній вік і
прихильність до кожного з батьків,
особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для виховання,  маючи на увазі,  що перевага в матеріально-побутовому стані
одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

7

Батьки дитини - як мати
так і батько мають належні побутові умови для проживання дитини,  обидва виявляють увагу і турботу до дитини та
мають належні умови для виховання сину.

Слід
зазначити,  що як свідчать матеріали
справи ОСОБА_1 отримав службову квартиру АДРЕСА_2,  де і мешкає разом зі своєю сім'єю. Саме
зазначена квартира була обстежена органом опіки та піклування Армянської
міської ради на предмет житлово-побутових умов. Але ОСОБА_1 заявив позовні
вимоги щодо визначення місця проживання сина - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з ним за адресою: АДРЕСА_1. Протягом розгляду справи ОСОБА_1 та
його представник не скористувались своїм процесуальним право змінити або
уточнити заявлені позовні вимоги.

Відповідно
до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог.

ОСОБА_1
з позовними вимогами щодо визначення місця проживання сина -ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з ним за адресою: АДРЕСА_2,
до суду не звертався.

Відповідно
до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959,  дитина може бути розлучена з матір'ю лише у
винятковій ситуації.

У даній
справі така виняткова ситуація відсутня - мати дитини належно займається
вихованням та утриманням дитини.

ОСОБА_2  не зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами та не веде аморальний спосіб життя. У даний час тимчасово
не працює і перебуває на обліку в Джанкойському міськрайонному центрі зайнятості
як безробітна,  і займається питаннями
свого працевлаштування. Факт того,  що
ОСОБА_2  тимчасово не працює,  не свідчить про постійну відсутність у неї
самостійного доходу (доход людини формується не тільки з заробітної плати) і
відповідно не може бути істотним аргументом для визначення місця проживання
дитини разом з батьком,  а не з матір'ю.

Надана
суду ОСОБА_1  характеристика свідчить про
його службові якості і не містить відомостей стосовно його як батька.

У свою
чергу як свідчать досліджені судом докази ОСОБА_2  характеризується позитивно,  у тому числі як мати.

Як
свідчать показання ОСОБА_4 (дружина ОСОБА_1
в даний час),  у період проживання
дитини в їх сім'ї його вихованням займалась вона.

Законом
передбачено переважне право батьків на виховання дитини.

Суд вважає,  що материнську любов і ласку не замінить
турбота сторонньої людини.

Також
суд вважає,  що матеріальне становище
ОСОБА_1  не може бути підставою для
задоволення його позову. На думку суду доходи ОСОБА_1  у вигляді заробітної плати можуть свідчить
лише про його можливість надавати дитині додаткову матеріальну допомогу з
урахуванням його стану здоров'я і відповідних потреб.

Суд
критично відноситься та не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_5 ,  яка є матір'ю позивача по первісному позову
ОСОБА_1  і заінтересована в позитивному
вирішенні для нього даної справи.

Суд
також критично відноситься та не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_12 та
ОСОБА_13  тому,  що вони спростовуються показаннями свідків
ОСОБА_14 ,  ОСОБА_15,  ОСОБА_16,
ОСОБА_17,  ОСОБА_18 та письмовими
доказами,  які містяться у матеріалах
справи.

Висновок
служби у справах неповнолітних Армянської міської ради суд вважає
необгрунтованим і безпідставним,
оскільки зроблений зі слів батька дитини - ОСОБА_1  і без належної перевірки. Дитина не
перебувала на обліку у зазначеному органі опіки та піклування,  вказана служба зробила свій висновок без
наявності достатньої інформації про стан здоров'я дитини,  зокрема того що дитина хворає туберкульозом і
перебування у дитячому колективі противопоказано,  його сумісне мешкання в сімї батька представляє небезпеку
для дитини його дружини. Також служба на час складання висновку не була
інформована про те що батько дитини самостійно без будь-якого узгодження
перервав медичний к>рс лікування дитини.

Суд
погоджується з висновком органу опіки та піклування Джанкойської районної
державної адміністрації,  вважає його
достатньої обгрунтованим і таким що не суперечить інтересам дитини.

8

Поведінка
ОСОБА_1  (порушення постанови орагну опіки
та піклування,  самовільне визначення
місця проживання дитини і переривання лікування дитини,  ігнорування медичних рекомендацій у тому
числі протипоказання спілкування його сину з іншими дітьми) згідно зі статтею
162 Сімейного кодексу України свідчить про його привоправну повідінку.

ОСОБА_1
не надав суду доказів які виправдовували б його вищезгадану поведінку (крайня
необхідність його дій в інтересах здоров'я і життя дитини).

Відповідно
до зазначеної статті правовими наслідками протиправної поведінки одного з
батьків при визначенні місця проживання малолітньої дитини (якщо один з батьків
або інша особа самочинно,  без згоди
другого з батьків чи інших осіб,  з якими
на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина,  змінить її місце проживання) є те що суд за
позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про
відібрання дитини і повернення її тому,
з ким вона проживала. Дитина не чможе бути повернута лише тоді,  коли залишення її за попереднім місцем
проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я.

Суду не
надано жодного доказу того,  що залишення
дитини за її попереднім місцем проживання (разом з матір'ю) створює реальну
небезпеку для життя та здоров'я цієї дитини.

Таким
чином у суду є законні підстави для застосування передбачених законом і
зазначених вище правових наслідків - віддібрати дитину у батька ОСОБА_1 ,  який самочинно,  без згоди другого з батьків (матері),  з яким на проживала малолітня дитина,  змінив її місце проживання і порушив вимоги
Постанови органу опіки та піклування,  та
повернення дитини матері.

З
урахуванням викладеного,  керуючись
статтями 10,  11,  60,
88,  212,  215,
367 Цивільного процесуального кодексу України,  -

ВИРІШИВ:

1.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої
особи органу опіки та піклування Джанкойської районної державної адміністрації
про визначення місця проживання дитини відмовити.

2.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої
особи органу опіки та піклування Джанкойської районної державної адміністрації
про відібрання дитини та встановлення порядку участі у вихованні дитини
задовольнити.

3.
Відібрати малолітнього сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
у його батька - ОСОБА_1 і передати дитину матері - ОСОБА_2.

4.
Встановити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні його
сина,  визначив право ОСОБА_1 забирати
дитину - - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  по суботах і неділях (щонеділі) з 10.00 до 20.00
годин з обов'язковим поверненням дитини матері - ОСОБА_2.

5.
Допустити негайне виконання рішення в частини відібрання
малолітньої дитини -ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  у його батька -
ОСОБА_1 і передачі дитини матері - ОСОБА_2.

Рішення
може бути оскаржено в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим через
Джанкойський міськрайонний суд Автономної Республіки Крим шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку,  передбаченому частиною 4 статті 295
Цивільного процесуального кодексу України.