Справа № 22-5274/2007р.                        Головуючий в 1 інстанції Стасєєва Г.М.
11                                               Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2007
року      Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого Бугрим Л.М.

суддів
Звягінцево О.М. ,  Молчанова С. І.

при секретарі
Андрусь B.C. розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1     до  ТОВ
„МВА"     про  захист
прав споживачів,  відшкодування матеріальної
і моральної шкоди і

встановив:

11.09.2006
р. ОСОБА_1 звернулась
до суду з вказаним позовом до відповідача,
який уточнила 28.09.2006р. та 14.02.2007р. (а.с.  30-31,
79-84),  зазначала,  що 25.07.2006р. вона уклала з ним договір
купівлі-продажу № 20.4-154,  згідно з
яким відповідач зобов'язався провести заміри віконних отворів,  виготувати і доставити вікна,  зазначені в додатку № 1 до договору,  у той же день вона сплатила вартість замовлення
в сумі 3614 грн. за квитанцією № 424415.

Договором
передбачено,  що вироби повинні бути
доставлені не пізніше 9.08.2006р.,  але
відповідачем не виконано умов договору,
оскільки вироби доставлено тільки 25.08.2006р. і встановлені з
недоліками,  а саме: не були підігнані в
прорізі підвіконня,  сполучні планки
змонтовані із шматочків,  на виробах була
відсутня плівка,  через невірно зроблені
фахівцями відповідача виміри прорізи вікон були набагато більше,  ніж вікна,
про що вона сповістила відповідача за телефоном.

28.08.2006р.
їй привезли москітну сітку на балкон і відсутнє підвіконня,  але останнє не встановили.

30.08.2006р.
після неодноразових скарг до неї приїхали представники відповідача і склали акт
про необхідність заміни з'єднаної планки,
наклейку захисної плівки.

Вважає,  що діями відповідача їй заподіяна матеріальна
та моральна шкода.

Відповідно
до п. 5.1 договору у випадку затримки передачі товару відповідач зобов'язаний
сплатити пеню у розмірі подвійної ставки НБУ- 30, 30 грн. Окрім пені,  просила стягнути з відповідача на її користь
понесені нею витрати: 300грн, -додаткову вартість ремонтно-будівельних робіт з
виготовлення відкосів відповідно до існуючих ринкових цін,  вартість робіт з підгону підвіконня до
пройомів-45 грн.,  на відправку
кореспонденції: телеграм -14, 94 грн.,
претензії -2, 75 грн.,  7, 50
грн.-судових витрат,  пеню за
прострочення виконання роботи ( надання послуг) із загальної вартості
замовлення за кожний день прострочення у розмірі 3% вартості

•робота згідно з п. 5  ст.  10 Закону України „Про
захист прав споживачів"- 1951, 56 грн. ( 3614
грн. х 3%= 108, 42 грн.х 18 днів прострочення=1951, 56 грн.)

Вважає,  що неправомірними діями відповідача їй
заподіяно і моральну шкоду,  що полягає
у-моральних стражданнях через невиконання відповідачем умов укладеного
договору,  порушено звичний уклад її
життя,  погіршився стан її здоров'я,  вона змушена додавати додаткових зусиль для
організації свого життя,  розмір
моральної шкоди оцінює в 17000 грн.,  які
просила стягнути з відповідача.

Просила
також зобов'язати відповідача безоплатно усунути недоліки товару: замінити
сполучені планки,  змонтовані зі шматків
металопластику на цілості; інші недоліки вже усунуто нею: підігнано підвіконня
до проиомів,  відрізана зайва довжина
підвіконь.

Рішенням
Гірницького районного суду м.  Макіївки
Донецької області від 26 лютого 2007 року позов задоволено частково,  стягнуто з ТОВ „МВА" на користь ОСОБА_1
у відшкодування матеріальної шкоди пеню у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ-30, 30 грн.,  пеню за построчку
виконання роботи (надання послуг)- 1951, 56 грн.,  9, 23 грн.-витрат на відправлення кореспонденції,  7, 50 грн.-витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи,  а всього-
1998, 56 грн. В задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ „МВА"
понесених нею додаткових витрат з виготовлення відкосів в сумі 300 грн.,  17000 грн. моральної шкоди відмовлено.
Скасовано засіб забезпечення позову- накладення арешту на грошові кошти
відповідача у розмірі 8336, 09 грн. на підставі ухвали Гірницького районного
суду м.  Макіївки від 6.10.2006р. З метою
забезпечення позову накладено арешт на грошові кошти ТОВ „МВА" у розмірі
1998, 56 грн. Рішення піддано негайному виконанню в частині забезпечення
позову. Стягнуто з ТОВ „МВА" судовий збір у розмірі 51 грн.

В
апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1
оспорює обгрунтованість рішення суду,
яким частково задоволено позов,  і
ставить питання про його скасування,
ухвалення нового рішення про задоволення позову,  посилаючись на те,  що суд необгрунтовано відмовив їй у
відшкодуванні відповідачем вартості робіт з підгону підвіконня до
проиомів,  ця послуга була передбачена
умовами договору і сплачена нею у розмірі 45 грн.,  цей факт не заперечувався відповідачем; судом
невірно визначено розмір понесених нею витрат на відправку кореспонденції і
замість 17, 69 грн. витрат стягнув 9, 23 грн. Вважає, що судом необгрунтовано
відмовлено у відшкодуванні спричиненої їй моральної шкоди,  дослідженим доказам дано невірну правову
оцінку.

В
апеляційній скарзі представник ТОВ „МВА" за довіреністю ОСОБА_2 оспорює
обгрунтованість рішення суду,  яким
частково задоволено позов,  і ставить
питання про його скасування,  ухвалення
нового рішення про задоволення позову за неправильним застосування норм
матеріального права,  посилаючись на те,  що судом всупереч вимог чинного законодавства
та умов договору необгрунтовано сгягнуто 2 пені за одне порушення прав
позивачки; пеня у розмірі 1951 грн. не передбачена договором
купівлі-продажу,  судом неправильно
визначено характер договірних відносин та розмір судових витрат. Вважає,  що позивачка не надала жодних доказів
спричинення їй збитків відповідачем,
судом необгрунтовано стягнуто 9, 23 грн. витрат на відправлення
кореспонденції.

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
позивачки підлягає відхиленню,  а
апеляційна скарга відповідача - частковому задоволенню,  рішення суду- зміні з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ч. 1  ст.  865 ЦК України за договором побутозого
підряду підрядник,  який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну
роботу,  призначену для задоволення побутових
та інших особистих потреб,  а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як
вбачається з матеріалів справи,  25 липня
2006 року між сторонами був укладений договір побутового підряду №
20.4-154,  згідно з яким відповідач
зобов'язався зробити заміри шести пластікових вікон,  виконати їх монтаж без штукатурних
робіт,  демонтаж без збереження старої
конструкції,  підгід підвіконня до
пройому; у той же день позивачка сплатила загальну вартість замовлення у
розмірі 3614 грн. (а.с. 12,  13-17).

Відповідно
до п. 3.1 вказаного договору поставка вікон здійснюється протягом 15 днів з момента оплати загальної
вартості замовлення,  а відповідно до п.
5.1 договору у випадку затримки передачі вікон замовнику в строк,  визначений в п. 3.1 договору,  підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ (а.с.
13-14).

Відповідно
до вимог  ст.  610 ЦК України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно
до вимог п. 3  ст.  611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,  встановлені договором або законом,  зокрема: сплата неустойки.

Відповідно
до вимог  ст.  624 ЦК
України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку,  то вона підлягає стягненню у повному
розмірі,  незалежно від відшкодування
збитків.

Договором
може бути встановлено обов'язок відшкодувати збитки лише в тій частині,  в якій вони не покриті неустойкою.

Договором
може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків
або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування
збитків.

Апеляційний
суд вважає,  що судом першої інстанції
обгрунтовано стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 30 грн. 30 коп. пені (у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ),
оскільки безспірно встановлено неналежне виконання зобов'язання в
порушення умов п. 3.1 укладеного договору,
а саме: - затримка передачі вікон замовнику.

Однак
апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те,  що на користь позивачки слід також стягнути і
1951 грн. 56 коп. пені (у розмірі 3% від загальної вартості замовлення за
кожний день прострочення) у відповідності до вимог п. 5  ст.  10
Закону України „ Про захист прав споживачів",  оскільки судом не враховано,  що вказаним договором побутового підряду між
сторонами вже визначений на випадок невиконання зобов'язання конкретний розмір
пені,  а тому стягнення пені за вказаним
Законом є необгрунтованим.

Відповідно
до вимог  ст.  60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою
не надано доказів з приводу неналежної підгонки підвіконня до пройомів,  а тому у суду не було підстав для стягнення з
відповідача на її користь 45 грн.,
сплачених нею за вказану послугу при укладенні договору.

Окрім
того,  дослідженими судом актами від
30.08.2006р.,  30.12.2006р. (а.с.  62, 85),
поясненнями допитаного судом свідка ОСОБА_3 (а.с.  106 зв. ст. ) не підтверджено факт неналежної
підгонки підвікбння до пройомів.

Таким
чином,  пред'явлені позивачкою претензії
щодо якості виконаних робіт за вказаним договором перевірялись компетентною
комісією,  спеціалістами,  які не встановили порушення законних прав та
інтересів позивачки,  а тому у суду
першої інстанції не було підстав для стягнення на її користь у відшкодування
моральної шкоди 17000 грн.

Судом
першої інстанції при розгляді справи правильно визначено розмір понесених
позивачкою витрат на відправлення поштової кореспонденції,  які були стягнуті на її користь.

З
урахуванням викладеного,  і у
відповідності до вимог п. 4 ч. 1
ст.  309 ЦПК України рішення в
частині стягнення з відповідача на користь позивачки пені за прострочку
виконання роботи (надання послуг) в сумі 1951 грн. 56 коп. підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись
п. 3 ч. 1  ст.  307,
п. 4 ч. 1  ст.  309,
ст.  313,  ч. 2
ст.  314,   ст.
316 ЦПК України,  апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  апеляційну
скаргу представника ТОВ „МВА" за довіреністю ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення
Гірницького районного суду м.  Макіївки
Донецької області від 26 лютого 2007 року в частині стягнення з ТОВ „МВА"
на користь ОСОБА_1 пені за прострочку виконання роботи (надання послуг) в сумі
1951 грн. 56 коп. скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог про стягнення з ТОВ „МВА" на її
користь пені за прострочку
виконання     роботи     ( надання послуг) в сумі 1951 грн. 56 коп.
Це ж рішення в іншій частині залишити без зміни.

Рішення
набирає чинності з момента
його проголошення,  може бути
оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.