РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„ 13 „ червня 2007р.                                                                              смт.
Новгородка

Новгородківський
районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого
судді                      Пасічника Д.І.,

при
секретарі                              Хижняк
Л.М. ,

з участю:

представника
позивача             ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новгородка цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до Новгородківського районного суду з вимогами стягнути з відповідача
суму збитків,  що були завдані внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,  яка
сталась 11 січня 2007 року,  і в
результаті якої було завдано ушкоджень автомобілю,  що належить позивачу. Свої вимоги мотивував
тим,  що внаслідок порушення відповідачем
правил дорожнього руху 11.01.2007р. сталась ДТП,  внаслідок ДТП його автомобілю було завдано
пошкоджень. Просив суд стягнути з відповідача суму матеріальних збитків,  завданих ДТП,  та відшкодувати
моральну шкоду.

В
судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 позов
підтримали,  просили суд його
задовольнити.

Відповідач
в судовому засіданні позов не визнав,  в
обґрунтування своєї позиції посилався на наявність в матеріалах справи розписки
позивача про те,  що він не має до
відповідача претензій. Вказував,  що відповідачем
було погоджено з ним надання всіх необхідних для ремонту автомобіля запчастин.

Вислухавши
пояснення сторін,  свідків,  вивчивши матеріали справи,  суд дійшов висновку,  що позов підлягає частковому задоволенню з
слідуючих підстав:

В
судовому засіданні встановлено,  що у
відповідача виникли зобов'язання,  що
виникають із факту заподіяння шкоди,  і
які регулюються  ст.  ст.
1166,  1167,  1168,
1187,  1188,  1192,
1195 ЦК України.

Відповідно
до п.2 роз'яснень постанови ПВС України № 6 від 27 березня 1992 року „Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди" шкода заподіяна майну юридичної чи фізичної особи підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла,  за умови,  її дії були неправомірними,  між ними та шкодою є безпосередній зв'язок та
є вина відповідальної особи,  а коли це
було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,  незалежно від наявності вини.

Суд
вважає,  що в судовому засіданні доведена
вина відповідача в порушенні Правил дорожнього руху України,  в скоєнні ДТП та заподіянні шкоди. Відповідачем не надано суду
достатніх,  об'єктивних,  та безспірних доказів,   що  підтверджують  той
факт,   що  шкода
була  завдана  внаслідок

2

непереборної
сили або умислу чи грубої необережності потерпілого,  відповідно до ч.5  ст. 1187
ЦК України.

Суд
приймає,  як докази вини водія ОСОБА_3
в скоєнні ДТП,  зібрані по справі матеріали та постанову про притягнення
його до адміністративної відповідальності,
так як

постанова
винесена в установленому законом порядку та нею чітко встановлено,  що водій ОСОБА_3 порушив п.10.9. Правил
дорожнього руху України,  внаслідок чого
сталась ДТП.

постанова
про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності зацікавленими
особами не оскаржувалась. Вирішуючи питання про розмір відшкодування завданої
шкоди,  суд вважає,  що,
позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно
до висновку спеціаліста,  який був
допитаний в судовому засіданні,  по
визначенню матеріального збитку №
7-019 від 19.01.2007р. в частині відшкодування матеріальних збитків,  відповідно до абз.2 п.17 постанови Пленуму
Верховного Суду України №
14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,  а також про адміністративні правопорушення на
транспорті" від 23.12.2005р. суд має встановити реальні збитки,  які складаються з втрат,  яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі,  а також витрати,  що вона зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права. Оскільки позивачем було доведено в судовому
засіданні,  що 11.01.2007р. його майну
заподіяно шкоди,  на суму 6175, 09 грн.,  відповідно до висновку експерта,  джерелом підвищеної небезпеки,  з вини водія автомобіля „КАМАЗ" 5320,  д/н НОМЕР_1.
Таким чином,  сума позовних
вимог,  що підлягає задоволенню складає 6175, 00 грн.

Вимоги
про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1700, 00 грн. задоволенню не підлягають,  оскільки це не передбачено угодою чи
законодавством.

Також
підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача
ОСОБА_3 суми судових витрат,  що
складаються з суми судового збору в розмірі 61.75 грн.,  витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30, 00 грн.,  витрат на проведення експертизи в сумі 345, 00 грн.,  та суми сплаченої позивачем на правову
допомогу адвоката в розмірі 600,
00 грн.

При
цьому,  суд враховує відповідні
положення  ст.  1187 ЦК України про те,  що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом або іншим
об'єктом,  використання,  зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку і доходить висновку про те,
що за шкоду нанесену джерелом підвищеної небезпеки має відповідати
ОСОБА_3,  як особа,  яка на відповідній правій підставі
використовувала джерело підвищеної небезпеки,
про що свідчить тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_2,  виданий на ім'я відповідача 13.08.2004р.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  1166,
1167,  1168,  1187,
1188,  1192,  1195 ЦК України,   ст.
ст.  88,
131, 213-215 ЦПК України суд,  -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3   про
відшкодування   матеріальної   та
моральної   шкоди   -
задовольнити частково.

3

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 6175, 00 грн. та стягнути
судові витрати в сумі 1036,
75 грн.

В решті позовних
вимог - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через Новгородківський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

З