Справа №2-296/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007
року Кельменецький районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого
- судді:                                                      Харабари
І.В.

при
секретарі:                                                                Мардар
Л.Е.

за
участю позивачки:                                                    ОСОБА_1.

відповідачки:                                                                  ОСОБА_2

розглянувши
в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
подала до суду позовну заяву,  в якій з
урахуванням уточнених в судовому засіданні позовних вимог,  просить винести рішення,  яким стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на її
користь 12140 гривень в рахунок повернення коштів отриманих за договорами
позики,  2730 гривень в рахунок сплати
відсотків за користування грошима отриманими за договорами позики,  400 гривень в рахунок відшкодування витрат
понесених на оплату правової допомоги адвоката,
51 гривню в рахунок відшкодування витрат понесених по сплату судового
збору,  30 гривень в рахунок
відшкодування витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та
1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала позов повністю.

Позивачка
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила,
що 11 квітня 2006 року в с.  Бузовиця Кельменецького
району Чернівецької області між нею та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений
договір позики,  відповідно до якого
ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 9240 гривень. Відповідачка в свою чергу зобов'язалася
повернути позичені кошти у строк до 11 квітня 2007 року та сплатити 20
відсотків річних від позиченої суми за користування коштами.

23
травня 2006 року в с Бузовиця
Кельменецького району Чернівецької області між нею та відповідачкою ОСОБА_2 був
укладений договір позики,  відповідно до
якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 2900 гривень. Відповідачка в свою чергу
зобов'язалася повернути позичені кошти у строк до 23 листопада 2006 року та
сплатити 20 відсотків річних від позиченої суми за користування коштами.

Починаючи з листопада 2006 року позивачка
неодноразово зверталася до відповідачки з вимогою повернути борг,  однак відповідачка обмежувалася обіцянками.
До нинішнього часу ОСОБА_2 не повернула ОСОБА_1 позичені у неї кошти та не
сплатила відсотки за користування позиченими коштами.

Відповідачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала позов та пояснила,  що дійсно 11 квітня 2006 року в с.  Бузовиця Кельменецького району Чернівецької
області між нею та позивачкою був укладений договір позики,  відповідно до якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2
9240 гривень. Відповідачка в свою чергу зобов'язалася повернути позичені кошти
у строк до 11 квітня 2007 року та сплатити 20 відсотків річних від позиченої
суми за користування коштами.

23
травня 2006 року в с Бузовиця
Кельменецького району Чернівецької області між позивачкою та відповідачкою був
укладений договір позики,  відповідно до
якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 2900 гривень. Відповідачка в свою чергу
зобов'язалася повернути позичені кошти у строк до 23 листопада 2006 року та
сплатити 20 відсотків річних від позиченої суми за користування коштами.

ОСОБА_2
згідно сплатити позивачці 12140 гривень в рахунок повернення коштів отриманих
за договорами позики,  2730 гривень в
рахунок сплати відсотків за користування грошима отриманими за договорами
позики,  400 гривень в рахунок
відшкодування витрат понесених на оплату правової допомоги адвоката,  51 гривню в рахунок відшкодування витрат
понесених по сплату судового збору,  30
гривень в рахунок відшкодування витрат на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи та 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вона не
повернула кошти в строк визначений договорами через скрутний матеріальний стан.

Судом
були досліджені наступні докази: договір позики укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 23 травня 2006 року,  договір
позики укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 11 квітня 2006 року,  лист Кельменецького відділення Державного
ощадного банку України №510 від 11 червня 2007 року,  квитанція до прибуткового касового ордеру №8
від 14 червня 2007 року.

Судом  встановлено,    що
11   квітня                              2006
року     в  с   Бузовиця

Кельменецького
району Чернівецької області між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений
договір позики,  відповідно до якого
ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 9240 гривень. ОСОБА_2 в свою чергу зобов'язалася
повернути позичені кошти у строк до 11 квітня 2007 року та сплатити 20
відсотків річних від позиченої суми за користування коштами.

23
травня 2006 року в с Бузовиця
Кельменецького району Чернівецької області між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2
був укладений договір позики,  відповідно
до якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 2900 гривень. ОСОБА_2  в свою чергу зобов'язалася повернути позичені

кошти у
строк до 23 листопада 2006 року та сплатити
20 відсотків річних від позиченої суми за користування коштами.

Починаючи
з листопада 2006 року позивачка неодноразово зверталася до відповідачки з
вимогою повернути борг,  однак
відповідачка обмежувалася обіцянками. До нинішнього часу ОСОБА_2 не повернула
ОСОБА_1 позичені у неї кошти та не сплатила відсотки за користування позиченими
коштами.

Вказані
обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Згідно до 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі,  визначені родовими
ознаками,  у такій самій кількості,  такого самого роду та такої самої
якості,  що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,  що
встановлені договором.

Згідно
до  ст.
1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Враховуючи
наведене,  суд вважає,  що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково
та стягнути із відповідачки ОСОБА_2 на її користь 12140 гривень в рахунок
повернення коштів отриманих за договорами позики,  2730 гривень в рахунок сплати відсотків за
користування грошима отриманими за договорами позики,  400 гривень в рахунок відшкодування витрат
понесених на оплату правової допомоги адвоката,
51 гривню в рахунок відшкодування витрат понесених по сплату судового
збору,  30 гривень в рахунок
відшкодування витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Суд
вважає,  що в стягненні з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди слід
відмовити.

Зокрема згідно
до  ст.
23 ЦК України
моральна шкода полягає:

1)  у фізичному болю та
стражданнях,  яких фізична особа зазнала
у зв'язку з

каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2)  у
душевних   стражданнях,    яких
фізична   особа   зазнала
у   зв'язку   з

протиправною поведінкою щодо неї самої,
членів її сім'ї чи близьких родичів;

3)
у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її
майна;

4)
у приниженні честі та гідності фізичної особи,  а також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Таким
чином,  чинним законодавством не
передбачено відшкодування моральної шкоди в випадку не виконання умов договору
укладеного між сторонами.

Керуючись  ст.
ст.  11,  16,
23,  526,  530,
533,  1046,  1048,
1049,  1050 ЦК України 2003
року,    ст.   ст.
3,  8,  10,
15,  79,  84,
88,  213,  214,
215  ЦПК України,

СУД, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1   задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12140 (дванадцять тисяч сто сорок) гривень в
рахунок повернення коштів отриманих   за
договорами позики,  2730 (дві тисячі
сімсот тридцять)

гривень в рахунок сплати відсотків за
користування грошима отриманими за договорами позики,  400 (чотириста) гривень в рахунок
відшкодування витрат понесених на оплату правової допомоги адвоката,  51 (п'ятдесят одну) гривню в рахунок
відшкодування витрат понесених по сплату судового збору,  30 (тридцять) гривень в рахунок відшкодування
витрат на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи.

В
задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000
(однієї тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди відмовити за її
безпідставністю.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  рішення суду набере законної
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,  рішення,
якщо його не буде скасовано,
набере законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький
районний суд.