АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

копія

Іменем   України

„ 24 "
жовтня 2 007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді    Головчук С. В.

суддів:                                          Забродського
М. І.,

Миніч
Т.І.,

при
секретарі судового

засідання                                      Прищепа
О.А.,

з участю сторін
та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в  залі
суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коростишівського
районного суду від 15 червня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства „Коростишівський міський
ринок" про стягнення заборгованості по заробітній платі,  середнього заробітку за час затримки трудової
книжки,  зобов"язання внести зміни
до трудової книжки та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У
березні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.  Просив стягнути з відповідача 1256, 19 грн.
недоплаченої заробітної плати та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
При цьому посилався на те,  що працював у
відповідача в якості охоронника з 9 квітня 2006 року до 12 жовтня 2006 року. За
період роботи відповідач виплачував йому заробітну плату,  яка є нижчою,
ніж встановлений в Державі мінімальний розмір. Вважає,  що діями відповідача йому заподіяно моральну
шкоду. В подальшому позивач свої вимоги доповнив. Просив також стягнути з
відповідача 1225 грн. середнього заробітку за час затримки видачі трудової
книжки,  зобов"язати відповідача
внести зміни в наказ про звільнення його з роботи та в трудову книжку щодо дати
звільнення. При цьому посилався на те,
що заяву про звільнення з роботи він подав у жовтні 2006 року,  проте звільнення проведено відповідачем з 12
вересня. Трудова книжка була вручена йому лише 13 січня 2007 року.

Рішенням
Коростишівського районного суду від 15 червня 2007 року ОСОБА_2 відмовлено в
задоволенні позову до комунального підприємства „Коростишівський міський
ринок" про стягнення заборгованості по заробітній платі,  середнього заробітку за час затримки трудової
книжки,  зобов"язання внести зміни
до трудової книжки та відшкодування моральної шкоди за

Справа
№22ц/1691                                Головуючий
у суді 1-ї ін ст. Мацький Є.М.

Категорія
3                                              Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

безпідставністю
вимог.

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування зазначеного
рішення з направленням справи на новий судовий розгляд,  посилаючись на те,  що висновки суду не відповідають обставинам
справи. Апелянт вважає,  що суд не дав
оцінки тим обставинам,  що в липні 2006
року йому виплачено заробітну плату в повному розмірі та не усунув
протиріччя,  які містяться в довідках про
нараховану та виплачену заробітну плату,
виданих відповідачем.

Розглянувши
справу в межах доводів,  викладених в
апеляційній скарзі,  суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  виходячи з наступного.

З матеріалів
справи вбачається,  що наказом № 24 по КП
„Коростишівський міський ринок" від 9 квітня 2006 року ОСОБА_2 був
прийнятий на роботу в якості охоронника з посадовим окладом згідно штатного
розпису (а.с. ЗО).

За
штатним розписом посадовий оклад охоронника становить 350 грн. на місяць (а.с.
44).

Наказом № ЗО від 11.05.2006 року позивач з 13.05.2006 року переведений на
роботу з неповним робочим днем (а.с. 25). Вказаний наказ є чинним і позивачем
не оскаржений.

Про
роботу позивача неповний робочий час в травні-червні свідчать табелі обліку
робочого часу (а.с. 32-33). Зазначені докази позивачем не спростовані. Тому суд
першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те,  що за період з квітня по червень 2006 року включно
не було підстав для стягнення на користь позивача заробітної плати.

Разом з
тим,  як вбачається з табелю обліку
робочого часу та довідки про заробітну плату,
в липні 2006 року позивач був допущений до роботи з повним робочим днем.  За липень йому було виплачено заробітну плату
в повному розмірі - 350 грн. (а.с. 3, 34). Зазначених обставин не заперечувала
в суді і представник відповідача.

Про
зміну режиму роботи та розміру оплати праці в серпні-вересні позивач не був
попереджений відповідачем відповідно до вимог
ст. 32 КЗпП. Тому оплата праці позивача у вказаний період у половинному
розмірі є незаконною. Ухвалене судом першої інстанції рішення в цій частині
підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення вимог позивача.

Згідно з
довідкою про заробітну плату (а.с. З) у серпні-вересні 2006 року позивачеві
нараховано 159, 86 грн. Тому,  для
відновлення порушених прав позивача на користь останнього слід стягнути 159
грн.86 коп.

Зважаючи
на те,  що порушення законних прав
позивача призвели до моральних страждань,
та враховуючи,  що його порушене
право відновлено,  виходячи із засад
розумності,  виваженості та
справедливості,  апеляційний суд вважає,  що на відшкодування заподіяної позивачеві
моральної шкоди слід стягнути 100 грн.,
скасувавши в цій частині рішення суду першої інстанції.

Відповідно
до наказу № 52 від 5 вересня 2006 року позивач звільнений з роботи на
підставі  ст. 38 КЗпП - за власним
бажанням згідно поданої заяви (а.с. 29).

Про
намір позивача звільнитися з роботи саме з 5 вересня 2006 року свідчить його
заява від 04.09.2006 року (а.с. 46). Про обставини подання вказаної заяви
пояснив в суді першої інстанції

2

свідок ОСОБА_3
(а.с. 49). Зазначені докази позивачем . не спростовані. Тому
суд першої інстанції правильно вважав,
що підстав для зміни дати звільнення позивача не  було.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Як
вбачається із копії табелю обліку робочого часу,  в день звільнення позивач не працював. Сам
він в апеляційному суді пояснив,  що за
трудовою книжкою до відповідача не звертався. Та обставина,  що трудова книжка позивачеві видана 12
вересня,  підтверджена книгою видачі
трудових книжок (а.с. 45),  актом від
12.09.2006 року (а.с. 48) та показами свідків ОСОБА_4  і ОСОБА_5,
які вручали позивачеві трудову книжку. Зазначені докази позивачем не
спростовані. Тому в цій частині підстав для скасування рішення немає.

На підставі
викладеного і керуючись  ст.  ст.
32, 237-1 КЗпП України,   ст.  ст. 209, 307, 309, 313, 314,  316 ЦПК України ,  суд

ВИРІШИВ :

Апеляційну  скаргу  ОСОБА_2 задоволити

частково.

Скасувати
рішення Коростишівського районного суду від 15 червня

2007  року
в  частині  вимог
ОСОБА_2 до

комунального
підприємства „Коростишівський міський ринок" про

стягнення
заборгованості по заробітній платі та відшкодування

моральної
шкоди,  ухваливши в цій частині нове
рішення.

Стягнути з
комунального підприємства
„Коростишівський міський

ринок" на
користь ОСОБА_2 159 грн.8б коп.

заборгованості
по заробітній платі без врахування відповідних

податків  та
інших  обов"язкових  платежів
та  100  грн.
на

відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з
комунального підприємства „Коростишівський міський

ринок" на
користь держави 59 грн.50 коп.  судового
збору та

30грн.  витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду

справи.

В решті рішення залишити
без змін.

Рішення може
бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду

України
протягом двох місяців з дня його проголошення.