Справа 22ц-6657                   Головуючий у 1
інстанції Панас Н.Л.
41                          Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08
жовтня 2007 року                                                                    м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого Денисенко Л.Л., суддів
Солодовник О.Ф., Лоленко
А.В.,

при
секретарі Проляпа О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного акціонерного
товариства „Шахта імені 60-річчя Радянської України" про стягнення не
донарахованої заробітної плати, компенсації за час затримки розрахунку та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Пролетарського районного суду м.Донецька від 05 липня 2007 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 до державного акціонерного товариства „Шахта імені 60-річчя
Радянської України" про стягнення не донарахованої заробітної плати,
компенсації за час затримки розрахунку та моральної шкоди відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, мотивуючи тим, що висновки суду
першої інстанції не відповідають обставинам справи та суд неправильно
застосував матеріальне законодавство.

Як
встановлено судом першої інстанції, позивач працював у відповідача з 26
листопада 1984 року, звільнений 28 лютого 2007 року за п.1 ст.40 КЗпП України
(а.с.12-13).

Заслухавши
суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні вимог позивача про стягнення недонарахованої заробітної платі,
компенсації за час затримки розрахунку та моральної шкоди, суд першої інстанції
виходив з того, що заробітна плата в оспорюваний період позивачу відповідачем
нараховувалась вірно і підстави для її перерахунку відсутні.

Відповідно
до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило,
у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від
складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи,
організації і максимальним розміром не обмежується.

Статтею
97 КЗпП передбачено, що конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних
розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також

надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним органом.

Пункт
2.2. Генеральної угоди між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими
об'єднаннями організацій роботодавців і підприємців та всеукраїнськими
профспілками та про об'єднаннями передбачає, що мінімальна тарифна ставка,
тарифна ставка робітника 1 розряду (крім установ, організацій та закладів
окремих галузей бюджетної сфери, передбачених постановою Кабінету Міністрів
України від 30 серпня 2002 року № 1298) встановлюється у розмірі не менш 120 %
розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом. На окремих
підприємствах, які з об'єктивних фінансово-економічних причин не можуть
виконати цю Угоду, колективним договором можуть встановлюватися на період не
більше ніж шість місяців з дати його підписання інший розмір мінімальної
тарифної ставки робітника 1 розряду, який не може бути меншим ніж розмір
мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

Вказана
угода встановлює, що за роботу у важких і шкідливих умовах праці встановлена
доплата 4, 9 % та 12 % від тарифної ставки, а за роботу в особливо важких та
особливо шкідливих умовах праці від 16, 2 та 24 відсотків тарифної ставки.

Відповідно
до пункту 9.4.1 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості
України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що
діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної
промисловості від 3 липня 2001 року (реєстраційний номер в міністерстві праці
та соціальної політики України № 71 від 7 серпня 2001 рокуХдалі Галузева угода)
умови оплати праці, міжкваліфікаційні та міжпосадові співвідношення, розмірі
тарифних ставок і посадових окладів працівників підприємств і організацій,
визначаються додатком до розділу 9 Угоди, чинним законодавством під контролем
Мінвуглепрому, яке забезпечує реалізацію державної політики щодо оплати праці
та соціального захисту працівників вугільної промисловості.

Такий же
механізм введення нових тарифних ставок передбачений і наказом Міністерства
палива та енергетики України № 345 від 21 серпня 2000 року, де зазначено по
мірі вишукання коштів надавати до Мінпаливенерго, Держвуглепрому пропозиції
щодо підвищення тарифних ставок та посадових окладів з виконанням умов,
визначених в п.1.3 цього наказу.

Перехід
на нові тарифні ставки у відповідача проводився після наказу Мінпаливенерго і
отримання дозволу центральної комісії з підвищення тарифних ставок (посадових
окладів).

Суд
першої інстанції встановив, що на протязі 2000-2007 років на шахті у зв'язку з
підвищення мінімального розміру заробітної плати здійснювався перерахунок
тарифних ставок і окладів, по мірі вишукання коштів, необхідних для підвищення
тарифних ставок і після отримання дозволу Мінпаливоенерго, і розмір заробітної
плати позивача перевищував у оспорюваний період встановлений законодавчо розмір
мінімальної заробітної плати, а тому суд обгрунтовано зробив висновок, що
заробітна плата позивачеві нараховувалась вірно і підстави для її перерахунку
відсутні.

Ці
обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами.

Крім
того, встановлено, що з 1999 року по теперішній час на шахті ім. 60-річчя
Радянської України перед працівниками існує заборгованість по заробітній платі,
яка станом на 01 червня 2007 року складає 344000 грн (а.с.51) і в даний час
підприємство знаходиться в стадії ліквідації.

При
встановленні зазначених фактів і ухваленні рішення судом не було порушено норм
процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи
апеляційної скарги необгрутовані і не спростовують висновків суду.

У
відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.ст.303-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛ ИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Пролетарського районного суду м.Донецька від 05 липня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна
скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили цією ухвалою.