№ 21 (2)                                               інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді - Михайлів Л.В. суддів - Карнаух В.В.,  Митрофанової Л.В.,
при секретарі - Чубіній А.В.,

за
участю: представника відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області - Бершадської Людмили Станіславівни.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Кривому Розі цивільну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області на
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 13 квітня 2007 року за позовом Науменка Миколи
Олексійовича до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка»,  відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі
про стягнення заборгованості по щомісячним страховим виплатам відшкодування
втраченого заробітку у зв"язку з втратою професійної працездатності та
компенсації у зв, язку з несвоєчасною виплатою коштів,  -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка»
(надалі - ВАТ «Суха Балка»),  Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі (надалі - Фонд соціального
страхування),  про відшкодування
шкоди,  і просив суд стягнути з ВАТ
"Суха Балка" недоплати по щомісячним виплатам відшкодування
втраченого заробітку у сумі 23803, 75 грн.,
компенсацію в сумі 14615, 44 грн..; з Фонду соціального страхування -
недоплати по щомісячним страховим виплатам у сумі 27149, 60 грн. за період з
01.04.2001. по 01.02.2006 р. і щомісячно по 1100, 20 грн.. починаючи з
01.02.2006 . до зміни обставин,  що
тягнуть їх перерахунок.

Ухвалою
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 13 квітня 2007 року а.с. 107 заява ОСОБА_1 про залишення без
розгляду його позовних вимог до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка»
про перерахунок сум відшкодування шкоди та стягнення заборгованості
задоволена,  позовні вимоги ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» про перерахунок сум
відшкодування шкоди та стягнення заборгованості залишені без розгляду.

Позивач
звернувся до суду з заявою,  яка
міститься на а.с.  106,  без реєстрації і дати. в якій просить суд
залишити без розгляду його позовні вимоги за період до 09.03.2003 року.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 13 квітня 2007 року на користь позивача стягнуто з Фонду соціального
страхування: заборгованість по щомісячним страховим виплатам у сумі 26747 грн.
12 коп.3а період з 09.03.2003. по 01.03.2007 р і щомісячно по 1565 грн. 75
коп.,  починаючи з 01.03.2007. до зміни
обставин,  що тягнуть їх перерахунок.

Фонд
соціального страхування в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення
суду та відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі,  оскільки постановляючи рішення,  суд першої інстанції порушив норми
матеріального та процесуального права,  а
саме: суд не взяв до уваги,  що Фонд
соціального страхування не є належним відповідачем,  порушив п.1
ст.  131,  п.1
ст.  127 ЦПК України,  не перевірив,
чи були застосовані на підприємстві коефіцієнти підвищення тарифних
ставок (посадових окладів) за оспорюваний період; неправильно застосував п. 28
"Правил відшкодування шкоди...",
що призвело до неправильного вирішення спору; суд не застосував строк
позовної давності,  не перевірив
фактичного росту заробітної плати на підприємстві в оспорюваний період.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних
скарг та заявлених вимог,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню,  а рішення суду -
скасуванню,  з таких підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється,
що позивач працював у РУ ім. . Фрунзе
з 1957 року,  потім на шахті «ім. .Фрунзе» правонаступником
якого є ВАТ «Суха Балка» з 1964 по 1992 роки на різних посадах,  в тому числі і прохідником.

При
огляді ЛТЕК від 23.04.1991 позивачу вперше було встановлено 40 % втрати
професійної працездатності.

При
переоглядах позивачу висновком ЛТЕК від 01.04.1998 року встановлено 50 % втрати
професійної працездатності безстроково.

Відповідач
ВАТ «Суха Балка» виплачував позивачу з 01.07.1994 року щомісяця по 1162857 крб.

Вважає,  що починаючи з 01.07.1994р відповідач ВАТ
«Суха Балка» неправильно визначав йому суми відшкодування шкоди,  застосовуючи не всі коефіцієнти підвищення
тарифних ставок і окладів,  які
застосовувалися на підприємстві,  або
занижуючи їх.

Ухвалюючи
рішення,  суд,  в порушення вимог  ст.
311 ч.1 п.5 ЦПК України,  не
визначив обсяг позовних вимог ОСОБА_1,
оскільки його заява про уточнення позовних вимог /а.с. 106/ не
відповідає вимогам  ст. . 119 ЦПК України.

Суд
апеляційної інстанції не може розглянути зазначені в заяві позовні вимоги,  оскільки вони не розглянуті судом першої
інстанції.

Задовольняючи
позов частково,  суд виходив з того,  що при перерахуванні позивач) сум страхових
виплат,  підприємство помилково взяло до
розрахунку коефіцієнти росту реальної середньої заробітної плати,  а не встановлені спільними постановами
дирекції і профспілкового комітету підприємства коефіцієнти,  У свою чергу ВВД ФССНВ також продовжило
виплату цих сум у неправильному розмірі.

Однак,  з таким висновком щодо наявності підстав для
перерахунку щомісячних платежів погодитись неможна,  оскільки змінюючи розмір щомісячних
виплат,  суд першої інстанції   не
перевірив,    чи    відбулося
фактично   підвищення   заробітної
плати   по

підприємству,  не витребував відомості про нарахування і
одержання заробітної плати за професією позивача за оспорюваний період,  тобто на час виплати відшкодування шкоди
підприємством.

Задовольняючи
вимоги позивача в межах,  які перевищують
строк позовної давності,  суд першої
інстанції виходив із того,  що перебіг
строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов,  а право на позов виникає з дня,  коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її права ( ст.
76 ЦК України
в редакції 1963р.).

На думку колегії
суддів,  такий висновок суду є невірним .

Згідно пункту 41
Правил,  якщо заяву на відшкодування
шкоди потерпілий або заінтересовані особи подали через три роки з дня
визначення МСЕК стійкої втрати працездатності,
відшкодування шкоди проводиться з дня подання заяви.

Згідно пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України   номер 6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди,  виплати,
призначені,  але своєчасно не
одержані потерпілим,  або особою,  яка має право на їх одержання,  а також вимоги про перерахунок сум щомісячних
платежів,  раніше визначених судом або
роботодавцем,  підлягають задоволенню за
час,  що не перевищує трьох років.

Однак
всупереч зазначених правил суд стягнув недоплачені виплати за період з 09
березня 2003 року.

За таких
обставин колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати і
направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції у відповідності
до вимог п.5 ч.1  ст.  311 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  п.5 ч. 1  ст.
311,   ст.   ст.
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого Рогу
від 13 квітня 2007 року скасувати .
Справу направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців і дня набрання нею законної
сили.