Справа 2-1837/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22
травня 2007 року                        Оболонський
районний суд м. Києва

у
складі: головуючого     судді                                 - Яценко Н.О.

при
секретарі                                                            -
Адаменко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі-продажу недійсним за зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання
добросовісними набувачами, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом
до відповідачів. В обґрунтування позову зазначає, що 23 березня 2006 року між
ним та відповідачами ОСОБА_2., ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу
нежитлового приміщення по вул. Полярній, 8 (приміщення "А", "А1")
в м. Києві, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий №2154. За даним договором
купівлі-продажу відповідачі зобо*язалися в замін переданого їм нежитлового
спірного приміщення по вул. Полярній, 8 (приміщення "А",
"А1") в м. Києві виплатити суму у розмірі 2884980 грн. У пункті 3
договору купівлі-продажу нежитлового приміщення зазначено, що продаж вчинено за
2884980 грн., які продавець, отримав повністю від покупця до підписання цього
договору. Однак, відповідачі не виплатили в повному розмірі передбачену
договором суму за приміщення і мають перед ним заборгованість в сумі 100000
грн. в зв*язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та
просить суд визнати договір купівлі-продажу недійсним.

В квітні 2007 року ОСОБА_2. та ОСОБА_3 звернулися до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1. про визнання дійсним вищевказаного договору
купівлі-продажу. Ухвалою суду зустрічний позов об*єднано з первісним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 первісний позов
підтримала, з обставин викладених в позові та просила його задовольнити.

Зустрічний позов
не визнала, просила відмовити в його задоволенні.

Представник відповідачів ОСОБА_2. та ОСОБА_3 в судовому засіданні проти
первісного позову заперечував. Зустрічний позов підтримав та просив
задовольнити. При цьому зазначив, що вважає первісний позов безпідставним,
оскільки здійснено повний розрахунок з ОСОБА_1 Розцінює позов ОСОБА_1 і осіб,
які його захищають, як спробу поставити під сумнів добросовісність його
довірителів як покупців у даному договорі. З огляду на ці дії позивача,
вимушені були звернутися до суду із зустрічним позовом, в якому просять визнати
договір купівлі-продажу від 23.03.2006 року дійсним, а їх добросовісними набувачами
спірного приміщення відповідно до вимог ст.ст. 629,638 ЦК України.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові
докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна

особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права; визнання
правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства,
а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у
формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами
першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу або якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не вимагається

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання
сторонами.

Статтею 386 ЦК України
передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб"єктів права
власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого
права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону
вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення
певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 330, 388 ЦК
України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний
набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього
Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1)
було загублене власником або особою, якій він передав
майно у володіння;

2)
було викрадене у власника або особи, якій він передав
майно у володіння;

3)
вибуло з володіння власника або особи, якій він передав
майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як вбачається з пояснень представників сторін і наданих ними доказів,
позивач за первісним позовом ОСОБА_1., з одного боку, і ОСОБА_2. та ОСОБА_3, з
іншого боку, уклали договір купівлі-продажу від 23.03.2006 року нежитлового
приміщення по вул. Полярній, 8 (приміщення "А", "А1") в м.
Києві. Спірне приміщення належало ОСОБА_1. на підставі договору купівлі-продажу
з ПП "Русь-95" від 01.03.2006 року. На час укладання спірного
договору від 23.03.2006 року не існувало заборони на відчуження спірного
приміщення. Відповідно до п. З договору продаж вчинено ОСОБА_1 за 2 884 980
(два мільйони вісімсот вісімдесят чотири тисячі дев"ятсот вісімдесят)
гривень 00 коп., які він отримав повністю від Покупця до підписання цього
договору. 30.03.2006 року спірне нежитлове приміщення зареєстровано в БТІ за
ОСОБА_2., ОСОБА_3 в рівних долях на праві приватної власності.

На пропозицію надати докази на підтвердження того, що відповідачі не в
повному обсязі провели розрахунок по договору купівлі-продажу від 23.03.2006 року
представник позивача ОСОБА_1 не надав таких доказів. Представник відповідачів
заперечує заборгованість ОСОБА_2. і ОСОБА_3 перед ОСОБА_1. і просить суд
захистити їх право власності шляхом визнання договору дійсним, а його
довірителів добросовісними набувачами.

Оцінюючі зібрані по справі докази, суд вважає, що
ОСОБА_1. не довів твердження про те, що з ним був зроблений не повний
розрахунок за приміщення.

Тому у задоволенні
первісного позову
ОСОБА_1 суд вважає необхідним відмовити.

Зустрічні позовні вимоги суд вважає необхідним задовольнити, оскільки вони
знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і ґрунтуються на вимогах
закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про
необхідність задовольнити зустрічний позов і визнати спірний договір купівлі-продажу
нежитлового приміщення по вул. Полярній, 8 (приміщення "А",
"А1") в м. Києві, посвідчений приватним нотаріусом Київського
міського округу ОСОБА_4, реєстровий №2154, дійсним, а ОСОБА_2. та ОСОБА_3
добросовісними набувачами цього нежитлового приміщення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 203, 330, 388, 629, 638 ЦК України, ст.ст.
10,11,15, 60,208,209,212-215   ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати договір купівлі продажу від 23.03.2006 року нежитлового приміщення
по вул. Полярній, 8 (приміщення "А", "А1") в м. Києві,
посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_4, реєстровий
№2154, дійсним.

Визнати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 добросовісним набувачами нежитлового приміщення
по вул. Полярній, 8 (приміщення "А", "А1") в м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЩІК України, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної" сили
після розгляду справи апеляційним судом

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів а дня проголошення рішення Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються
Апеляційному суду м Києва через Оболонськнй районний суд м.Києва.