Справа № 22ц- 5710                               Головуючий у 1
інстанції Черткова H.I.
5                                                Доповідач Постолова В.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7
листопада   2007 року           Апеляційний суд Донецької області

в складі:

Головуючого
Постолової В.Г.

Суддів Троценко
Л.І.,  Папоян В.В.

при секретарі
Стефановій І.М. ,  Алексєєвій Г.Е.

за участю
адвоката ОСОБА_1

позивачів
ОСОБА_2,  ОСОБА_3

та представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційні скарги
ОСОБА_4,  ОСОБА_2 на рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 29 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_4,  виконкому Куйбишевської
районної в м.  Донецьку Ради про
визначення часток в праві власності і про визнання права власності на житловий
будинок та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на житловий будинок з надвірними будівлями

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 29 травня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задоволені частково. Визнано,
що частки в праві спільної сумісної власності на жилий будинок з
надвірними будівлями,  розташований за
адресою АДРЕСА_1 у вигляді окремих квартир № 1, 2 з відповідними надвірними
будівлями є рівними і складають по 1/2 частині кожна квартира .Визнано за
ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину жилого
будинку у вигляді квартири № 1,  яка
складається з кухні 1-1,  жилих кімнат
1-2, 1-3, 1-4. сінів 1-5, 1-6,  кладової
1-7,  загальною площею 58, 5 кв.м. ,  сараю Г
і частини огородження і тротуару,
розташованого за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано
за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частину
жилого будинку з надвірними будівлями у вигляді Vz частини
квартири № 2,  розташованого за адресою
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 ,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,  в решті
позовних вимог відмовлено .

Визнано за
ОСОБА_4 право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частину жилого
будинку з надвірними будівлями у вигляді 1/2 частини квартири № 2,

розташованого за
адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 ,
померлогоІНФОРМАЦІЯ_2,  в решті
позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове
рішення про визнання за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за
законом на 3/16 частини жилого будинку у вигляді 3/8 квартири № 2,  а за ним визнати право власності в порядку
спадкування за законом на 5/16 частини жилого будинку у вигляді 5/8 квартири №
2,  посилаючись на те,  що воно неправильне у зв*язку з недоведеністю
обставин,  що мають значення для
справи,  які суд вважав встановленими,  а саме на те,
що позивачкою не було надано доказів щодо фактичного прийняття її
матір*ю ОСОБА_8 спадщини після смерті батька.

В
апеляційні скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду в частині визнання за
ОСОБА_4 права власності на 1/4 частину жилого будинку з надвірними будівлями у
вигляді 1/2 частини квартир № 2 квартири та ухвалити нове рішення про визнати
за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину будинку,  посилаючись на неповне з*ясування судом
обставин,  що мають значення для справи
та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом
першої інстанції встановлено,  що згідно
з договором на право будівництва та безстрокового користування земельною
ділянкою від 27 червня 1950 року за № 798 ОСОБА_7 ,  який знаходився в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_9 була виділена земельна ділянка для будівництва жилого будинку на АДРЕСА_2 ,  на якій ним був побудований жилий будинок з
надвірними спорудами. Згідно договору купівлі-продажу від 15 серпня 1957 року
,  посвідченого Сталінською нотаріальною
конторою 19 червня 1950 року за реєстром № 31882 ОСОБА_7  продав 1/2 частину будинку ОСОБА_6.

Заслухавши
доповідача,  пояснення позивачів
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  представників сторін ,  перевіривши матеріали справи та доводи скарги
,  апеляційний суд вважає ,  що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4
підлягають відхиленню за таких підстав.

Згідно
зі  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено,  що судом при розгляді справи таких порушень
припущено не було,  тому підстави для
скасування рішення відсутні.

Розглядаючи
справу суд повно,  всебічно та об*єктивно
перевірив доводи сторін,  правильно
встановив обставини справи та правовідносини сторін і дійшов правильного
висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Відповідно
до  ст.
549 ЦК України
в редакції 1963 року спадкоємець вважається таким,  що прийняв спадщину,  якщо він протягом шести місяців із дня її
відкриття вчинив одну з дій ,  передбачених
цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи
подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Встановлено,  що згідно договору на право будівництва та
безстрокового користування земельною ділянкою від 27 червня 1950 року за № 798
ОСОБА_7 була виділена земельна ділянка для будівництва жилого будинку на АДРЕСА_2 і на якій ним
був побудований жилий   будинок з
надвірними будівлями.

Згідно з
договором купівлі-продажу від 15.08.1957 року ,
посвідченого Сталінською нотаріальною конторою 19.061950 року за
реєстром № 31882 ОСОБА_7  продав 1/2
частину вказаного будинку ОСОБА_6,  який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням
виконавчого комітету Куйбишевської районної в м.  Донецьку ради від 12.04.2006 року № 150/10
затверджено акт державної технічної комісії від 12.04.2006 року про прийняття
закінчених будівництвом об*єктів індивідуальної настройки в експлуатацію жилого
будинка А-1 по АДРЕСА_1,  жилою площею
60, 9 кв. м,  загальною площею 116, 4
кв.м,  який складається з двох квартир:
квартира № 1 жилою площею 31, 4 кв.м,
загальною 58, 5 кв.м. ,  квартира
№ 2 жилою площею 29, 5 кв.м,  загальною
площею 57, 9 кв.м та надвірних побудов.

Відповідно
до технічних паспортів на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 квартира № 1
складається із кухні 1-1 ,  жилих кімнат
1-2, 1-3, 1-4,  жилою площею 31, 4 кв м
сіней 1-5,  сіней 1-6,  кладової 1-7,
загальною 58, 5 кв.м та надвірних споруд сараю літ Г ,  частини огороджень та тротуару,  а квартира № 2 складається з кухні 2-1,  жилих кімнат 2-2, 2-3, 2-4 жилою площею 29, 5
кв.м,  кладової 2-5,  сіней 2-6, 2-7,  ,
загальною 57, 9 кв.м та надвірних побудов літньої кухні літ Б,  сараїв літ Е, Д,  трубопровода,
частини огороджень та тротуару,
що не заперечувалося сторонами.

Висновки
суду щодо рівності часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної
власності на жилий будинок з надвірними будівлями у вигляді двох окремих
квартир № 1, 2 і які складають по 1/2 частині кожна квартира є правильними і
рішення в цій частині сторонами не оскаржувалося.

Згідно з
заповітом від 9.09 1963 року ,
посвідченого П'ятою донецькою державною нотаріальною конторою за
реєстром № 4213 ОСОБА_6 заповідав вказану частину будинку своїй дочці ОСОБА_10
і яка фактично прийняла вказану спадщину,
оскільки постійно проживала в спадковому будинку ,  що знайшло підтвердження в письмових доказах.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 померла.

Визначаючи
за ОСОБА_3 нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину
будинку,  розташованого в АДРЕСА_1 у
вигляді квартири № 1 після смерті ОСОБА_6,
суд правильно виходив з того,  що
вона як єдиний спадкоємець прийняла спадщину після смерті матері,  яка фактично вступила в управління спадковим
майном після смерті свого батька ОСОБА_6 ,
але не оформила своїх спадкових прав.

Встановлено,  що після смерті ОСОБА_7 ,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 залишилось спадкове
майно у вигляді 1/2 частини будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1.

Спадкоємцями
першої черги по закону після його смерті є його дружина ОСОБА_9 та його діти
ОСОБА_4,  ОСОБА_11. Після смерті
ОСОБА_7  ніхто з спадкоємців в
установлений законом строк не подав до нотаріального органу заяви про прийняття
спадщини. Дружина померлого ОСОБА_9 та його дочка ОСОБА_11 на час смерті
спадкодавця були прописані та проживали в спірному будинку,  тому судом були зроблені правильні висновки
про те,  що вони прийняли спадщину після
смерті ОСОБА_7 ,  оскільки фактично
вступили в управління та володіння спадковим майном.

Син померлого
ОСОБА_4 хоча і не мешкав в спірному будинку,
але в установлений законом строк вчинив дії,  які свідчили про прийняття ним спадщини,  оскільки він фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном ,  зокрема
здійснив ремонті та додаткові будівельні роботи у спірному будинку,  до нього перейшли речі батька- технічна
література,  бойові нагороди . Вказані
обставини знайшли своє підтвердження в поясненнях свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13
ОСОБА_14 (а.с. 99 звор-104,  120-121
т.1). Так з пояснень вказаних свідків вбачається ,  що ОСОБА_4 після смерті свого батька здійснював
ремонтні та будівельні роботи ,  до нього
від батька перейшли книги,  бойові
нагороди. Інших доказів,  які б
спростовували факт прийняття ним спадщини після смерті батька не було надано.

За таких обставин суд правильно визнав ОСОБА_4 таким,  що прийняв спадщину після смерті свого батька.

Встановлено
,  що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати ОСОБА_4
та ОСОБА_11.- ОСОБА_9,  після смерті якої
залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини спірного будинку.

Спадкоємцями
першої черги по закону після її смерті були її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_11.

Встановлено
,  що донька померлої ОСОБА_11 на час
смерті спадкодавця була прописана та проживала в спірному будинку,  а тому суд зробив правильні висновки ,  що вона прийняла спадщину після смерті матері
ОСОБА_9 ,  оскільки фактично вступила в
володіння та управління спадковим майном.
Вказані обставини не заперечувалися в судовому засіданні і самим
позивачем ОСОБА_4 Син померлої ОСОБА_4 хоча і не мешкав в спірному будинку,  але в установлений законом строк вчинив
дії,  які свідчили про прийняття ним
спадщини,  оскільки він фактично вступив
в управління та володіння спадковим майном ,
зокрема ремонтував стелю,  забір,  до нього перейшов належний його матері
сервіз.

Вказані
обставини знайшли своє підтвердження в поясненнях свідків ОСОБА_12,
ОСОБА_13ОСОБА_14 ,  ОСОБА_15 (а.с. 99
звор-104,  120-121, 143-145т.1). Так з
пояснень вказаних свідків вбачається ,
що ОСОБА_4 після смерті своєї матері ремонтував стелю,  забір в спірному будинку ,  до нього перейшов у володіння сервіз матері.

З
пояснень свідка ОСОБА_15( а.с.  143-145
т.1 ) вбачається ,  що у 1982 року
приблизно через місяць після смерті матері ОСОБА_4 вони ремонтували стелю у
спірному будинку та потім приїжджали в цей будинок і у нього не виникало
сумнівів,  що цей будинок належить
ОСОБА_4 Інших доказів,  які б
спростовували факт прийняття ним спадщини після смерті матері   не було надано.

За таких
обставин суд правильно визнав ОСОБА_4 таким,
що прийняв спадщину після смерті своєї матері та визнав за ним право
власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частину жилого будинку з надвірними будівлями у вигляді
1/2 частини квартири № 2,  розташованого
за адресою АДРЕСА_1.

Встановлено
,  що 20 вересня 2005 року померла
ОСОБА_11.,  а позивачка її донька ОСОБА_2
в шестимісячний строк після смерті матері звернулась до П*ятої донецької
державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини,  тому суд обґрунтовано прийшов до висновку
,  що вона прийняла спадщину після смерті
матері у вигляді 1/4 частини жилого будинку з надвірними будівлями у вигляді
1/2 частини квартири № 2.

Висновки
суду про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 щодо того,  що спірна частина будинку належала його
батьку,  матері та йому на праві спільної
сумісної власності ,  оскільки він
приймав участь у будівництві спірного будинку також є правильними . Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неприйняття ОСОБА_4 спадщини у встановлений
законом строк після смерті батьків не знайшли свого підтвердження. Інші доводи
апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були предметом дослідження суду першої
інстанції і не спростовують правових висновків суду.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального права або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів,  то
підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування   рішення
суду немає.

Керуючись  ст.
ст. 307, 308, 314, 315   ЦПК
України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ

Апеляційні скарги ОСОБА_2,  ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька  від 29 травня    2007 року залишити без змін.

Ухвала   набирає законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена   в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили.