УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29 листопада 2007 року                                                м.
Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду

Донецької
області в складі: Рибалко Л.І., Новосядлої
В.М., Жданової B.C.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою Державної
спеціалізованої (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України на
рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2006 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Державної спеціалізованої (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби
МНС України, третя особа ОСОБА_2, про зміну формулювання причини звільнення,
дати звільнення, виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним
позовом.

При цьому
позивачка посилалась на те, що з 13 січня 2004 року працювала на контрактній
основі у відповідача на посаді заступника головного бухгалтера - начальника
відділу бухгалтерського обліку і звітності.

11 жовтня 2004
року позивачка була переведена заступником головного бухгалтера з посадовим
окладом 3224 гривень та 322 гривень 40 копійок за вислугу років.

1 листопада 2005
року позивачкою була подана заява про звільнення її з роботи за статтею 39 КЗпП
України у зв'язку із порушенням роботодавцем законодавства про працю, умов
контракту та колективного договору в частині оплати праці.

З 2 по 30 листопада 2005 року позивачка хворіла.

21 листопада
2005 року позивачка знову звернулась з заявою про звільнення за статтею 39 КЗпП
України, на що їй було запропоновано звільнитись за угодою сторін, на що
позивачка не погодилась.

1 грудня 2005
року позивачка була звільнена з роботи за пунктом 1 статті 41 КЗпП України у
зв'язку із одноразовим грубим порушенням законодавства та обов'язків,
передбачених контрактом.

10 січня 2006 року позивачка була ознайомлена з наказом
про звільнення.

Позивачка вважає формулювання
причини звільнення з роботи такими, що не відповідають дійсності, оскільки на
момент звернення позивачки з заявою про звільнення її з роботи, мала місце
заборгованість по заробітній платі і вона повинна була бути звільнена за
статтею 39 КЗпП України.

ОСОБА_1 просила
змінити формулювання звільнення з роботи з частини 1 статті 41 КЗпП України на
статтю 39 КЗпП України, стягнути з відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу у розмірі 14 208 гривень 60 копійок, вихідну допомогу у
розмірі 10 639 гривень 20 копійок, заборгованість по заробітній платі у розмірі

81 гривня 36
копійок та у відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень.

Справа .№і 33ц- 2739 кс 07

2

Рішенням
Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2006 року у задоволенні
позову було відмовлено.

За апеляційною
скаргою позивача рішення суду першої інстанції було скасовано і 10 жовтня 2006
року Апеляційним судом м. Києва було ухвалене нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог: змінено формулювання звільнення ОСОБА_1 з роботи з
частини 1 статті 41 КЗпП України на статтю 39 КЗпП України, стягнуто на користь позивачки середній заробіток за час
вимушеного прогулу у розмірі 36 303 гривні 75 копійок, заборгованість по
заробітній платі у розмірі 81 гривня 36 копійок, вихідну допомогу у розмірі 9 6
72 гривні та у відшкодування моральної шкоди 500 гривень.

В касаційній
скарзі відповідач просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального
права і неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до
частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України, суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскаржуване
рішення ухвалене із додержанням норм процесуального права, доводи скарги не
спростовують висновків судів.

Відсутні і
передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи з
наведеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні
касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332, 336, 337 ЦПК України, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про
судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року №697-У та главою 2 розділу У ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
Державної спеціалізованої (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС
України відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2006 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Державної спеціалізованої (воєнізованої)
аварійно-рятувальної служби МНС України, третя особа ОСОБА_2, про зміну
формулювання причини звільнення, дати звільнення, виплати середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди,
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.