Справа № 22ц/1995
Головуючий у суді 1 -ї інстанції Кондратюк В.І.
Суддя-доповідач Матюшенко І.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем  України

1   листопада
2007   року   колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних   справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Матюшенка І.В.

суддів:
Малахової Н.М., Жизневської А.В.

при секретарі
судового

засідання
Лаговській О.О.

з участю ОСОБА_1
та його представника ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Овруцького районного суду від 25 червня 2007 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та виконавчого комітету
Можарівської сільської ради про визнання угоди дійсною, визнання права
власності на житловий будинок та виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, Можарівської сільської ради та СТОВ „Можарівське" про визнання
недійсним договору купівлі-продажу від 18 серпня 1992 року, визнання дійсним
договору  купівлі-продажу від 24
грудня  1992 року та визнання права
власності на житловий будинок,

встановила:

Рішенням
Овруцького районного суду від 25 червня 2007 року відмовлено ОСОБА_1 у
задоволенні його позовних вимог про визнання дійсним договору купівлі-продажу
жилого будинку АДРЕСА_1, укладеного між ним та виконкомом Можарівської.
сільської ради від 18 серпня 1992 року; визнання за ним права власності на
вказаний будинок та виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з неповнолітніми дітьми.
Цим же рішенням задоволені позовні вимоги ОСОБА_5про визнання недійсним
договору купівлі-продажу вище вказаного будинку, укладеного 18 серпня 1992 року
між ОСОБА_1 та виконкомом Можарівської сільської ради, та відмовлено ОСОБА_3 у
позові про визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного житлового будинку
від 24 грудня 1992 року, укладеного між ОСОБА_3 та колгоспом „Комуніст" та
у визнанні права власності за ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок.

У поданій
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права,
просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні
його позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про
передачу Можарівською сільською радою у 1990 році спірного будинку на баланс
колгоспу „Комуніст", останній, в свою чергу, не мав законних прав
розпоряджатися цим будинком і виділяти його для проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4
та судом безпідставно не застосовані положення ст. 47 ЦК України 1963 року.

2

ОСОБА_3 у
поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині
відмови у задоволенні його позову та ухвалити в цій частині нове рішення про
задоволення позову. Апелянт вказує на безпідставне незастосування судом першої
інстанції положень ст. 47 ЦК
України 1963 року до укладеного між ним та колгоспом „Комуніст" 24
грудня 1992 року договору купівлі-продажу спірного житлового будинку.

Апеляційні
скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Судами
встановлено, що будинок АДРЕСА_1 був зданий ОСОБА_1 Можарівській сільській раді
у зв'язку з відселенням із зони радіоактивного забруднення (а.с.16). 18 грудня
1990 року вказаний житловий будинок сільською радою переданий на баланс
колгоспу „Комуніст" (а.с.15) і останнім 20 грудня 1990 року виділений для
проживання відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.12, 8).

Таким чином,
висновок суду першої інстанції про те, що спірний житловий будинок на момент
укладення договору його купівлі-продажу від 18 серпня 1992 року між виконкомом
Можарівської сільської ради і ОСОБА_1 не належав сільській раді є вірним і,
враховуючи, що ОСОБА_1 не надано жодного доказу на підтвердження факту ухилення
іншої сторони договору від його нотаріального посвідчення, доводи апеляційної
скарги ОСОБА_1 в частині невідповідності висновків суду обставинам справи та
безпідставного незастосування судом положень ст. 47 ЦК України 1963
року є безпідставними. Крім того, зазначений договір (а.с.7) було укладено з
порушенням вимог ст. 22 Закону УРСР „Про державний нотаріат", який діяв на
час укладення вказаного договору. За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання такого договору
недійсним.

Безпідставними
колегією суддів визнаються і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо
незастосування судом положень ст. 47 ЦК
України 1963 року, оскільки апелянтом ні суду першої інстанції ні суду
апеляційної інстанції не надано доказів про ухилення іншої сторони - колгоспу
„Комуніст", правонаступником якого є СТОВ „Можарівське", від
укладення договору в нотаріальній формі і між сторонами будь-якого письмового
договору укладено не було.

За таких
обставин, коли рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Овруцького районного суду від 25 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.