Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц-1437/2007 р.                                                              Головуючий
інстанції Лядова Т.Р.
27                                                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22
листопада 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних

справ Апеляційного
суду міста Севастополя в складі:

головуючого                                           -
Алєєвої Н.Г.

суддів                                                      -
Птіціної В.І.,  Колбіної Т.П.

при
секретарі                                          -
Бондар М. О.

за участю
позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2.,  представника позивачаОСОБА_2. - ОСОБА_3.,

відповідачки
ОСОБА_4,  її представників - ОСОБА_5

ОСОБА_6 відповідачів ОСОБА_7,ОСОБА_8.,
представника відповідача ОСОБА_9. - ОСОБА_10.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Севастополі цивільну справу за
позовамиОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання недійсною розповсюдженої інформації та
відшкодування моральної шкоди,  ОСОБА_2
до ОСОБА_4,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про визнання недійсною розповсюдженої інформації,  відшкодування матеріального збитку та
моральної шкоди,  та за зустрічними
позовами ОСОБА_4 доОСОБА_1 та до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з розповсюдженням недостовірної інформації,  що порочить честь та гідність,  за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_4
на рішення місцевого суду Ленінського району М. Севастополя від 23 травня 2007
року,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1  звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_4,  в якому просила визнати
недостовірною інформацію,  поширену
ОСОБА_4 04 вересня 2005 р. на загальних зборах садівничого товариства
„Бриз" та на засіданні правління садівничого товариства 23 квітня 2005
року. У зв'язку з намисленою обмовою у присутності членів товариства,  позивач пережила моральні страждання і
переживання,  погіршився стан її
здоров'я,  у зв'язку з чим просила суд
стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

ОСОБА_4
пред'явила до ОСОБА_1  зустрічний
позов,  в якому просила суд стягнути з
відповідача 1699 грн. 90 коп.
в рахунок відшкодування моральної шкоди,
спричинення якої мотивовано зловживанням ОСОБА_1  правом судового захисту,  що виразилося в безпідставному зверненні з
позовом до суду,  розповсюдженням
ОСОБА_1  в позовній заяві недостовірної
інформації відносно ОСОБА_4,  що принижує
честь,  гідність і ділову репутацію
позивача по зустрічному позову,  заподіює
душевні страждання і переживання,  які
знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з погіршенням стану
здоров'я.

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4,
та уточнивши в ході розгляду справи по суті свої позовні вимоги,  притягнув як співвідповідачів ОСОБА_7.,  ОСОБА_8 ОСОБА_9 і просив суд стягнути з
відповідачів солідарно матеріальний збиток у розмірі 2 610

2

грн. і 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вимоги мотивовані
тим,  що ОСОБА_4,  виступаючи на загальних зборах товариства 02
квітня 2006 року звинуватила позивача в тому,
що він: "займається самозбагаченням,  розпродає землю кооперативу",  підроблював проект забудови СТ „Бриз",  незаконно позбавляє членів СТ „Бриз"
членства в товаристві,  незаконно приймає
в члени товариства,  є злодієм". 20
липня 2006 року відповідачі,  будучи
членами ініціативної групи СТ „Бриз",
підготовили і направили лист на адресу голови Севастопольської міської
державної адміністрації,  в якому виклали
обвинувачення проти позивача. Позивач вважає відповідачів винними в поширенні
відносно нього недостовірної інформації в результаті якого члени товариства
проголосували за звільнення позивача з посади голови. Матеріальний збиток
обґрунтовано витратами,  понесеними
позивачем при тривалому лікуванні.

ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом доОСОБА_2.,  в якому просила стягнути з останнього 1699
грн. 90 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди,  спричинення якої мотивовано
зловживаннямОСОБА_2. правом на судовий захист,
що виразилося в безпідставному зверненні з позовом до суду і
розповсюдженням в позовній заяві недостовірної інформації відносно
ОСОБА_4,  що принижує її честь,  гідність і ділову репутацію,  заподіює душевні страждання і
переживання,  які знаходяться в прямому
причинно-наслідковому зв'язку з погіршенням стану здоров'я.

Рішенням
місцевого суду Ленінського району м.
Севастополя від 23 травня 2007 року та додатковим рішенням цього ж суду
від 17 серпня 2007 року в задоволенні позовів відмовлено. Вирішено питання про
судові витрати.

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати в частині
відмови в задоволенні його позовних вимог та ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права,  та на невідповідність висновків суду обставинам
справи. В частині відмови в задоволенні зустрічного позову просить рішення суду
залишити без змін.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати в частині
відмови в задоволенні її зустрічних позовів,
та справу направити на новий судовий розгляд,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права. В частині відмови в задоволені позовних
вимогОСОБА_2. та ОСОБА_1  рішення суду
просить залишити без змін.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді -
доповідача,  пояснення осіб,  які з'явилися в судове засідання,  дослідивши матеріали справи,  та перевіривши наведені в апеляційних скаргах
доводи,  вважає,  що апеляційні скарги підлягають відхиленню з
таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позовів,  суд першої
інстанції виходив з того,  що висловлена
сторонами інформація являється критичною оцінкою їх діяльності,  а тому не є інформацією,  що порочить честь і гідність.

З такими
висновками погоджується колегія суддів,
оскільки вони зроблені на підставі повного та всебічного розгляду всіх
обставин справи,  з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно
Постанові Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 р. № 7 „Про
застосування судами законодавства,  що
регулює захист честі,  гідності і ділової
репутації громадян та організацій" під поширенням відомостей слід розуміти
опублікування їх у пресі,  передачу по
радіо,  телебаченню,  з використанням інших засобів масової
інформації,  викладання в
характеристиках,  заявах,  листах,
адресованих іншим особам,
повідомлення і публічних виступах,
а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині.
До відомостей,  що ганьблять особу,  слід відносити ті з них,  які принижують честь,  гідність і ділову репутацію громадянина або
організації в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору

з

додержання
законів,  загальновизнаних правил
співжиття та принципів людської моралі.

Відповідно
до  ст.
277 ЦК України
фізична особа,  особисті немайнові права
якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї
недостовірної інформації,  має право на
відповідь,  а також на спростування цієї
інформації.

Судом
першої інстанції встановлено,
підтверджується матеріалами справи та наданими сторонами доказами,  що ОСОБА_2 з 05.10.2003 р. є головою СТ
„Бриз",  ОСОБА_1  з 08.02.2003 р. - бухгалтером,  ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_8,  ОСОБА_9. -
членами ревізійної групи СТ „Бриз" відповідно.

У період
часу з 29.07.2005 р. по 12.08.2005 р. державною податковою інспекцією в
Балаклавському районі М. Севастополя була проведена позапланова документальна
перевірка дотримання вимог податкового і валютного законодавства СТ
„Бриз",  за результатом якої були
встановлені факти порушень і нараховані штрафні санкції на загальну суму 16970
грн. (арк.с. 36).

Судом першої інстанції також безперечно встановлена наявність між сторонами
конфліктної ситуації,  пов'язаної з
накладенням на СТ „Бриз" штрафних санкцій за порушення податкового
законодавства та перешкоджанням з боку голови товариства надати ревізійній
комісії документи,  необхідні для
проведення ревізії фінансово-господарської діяльності СТ „Бриз" за період
2004-2005 p.p. (арк.с. 141),  в
результаті якої сторонами на адресу один одного виказувались різні
звинувачення,  та здійснювались звернення
членів ревізійної групи до різних компетентних органів з відповідними скаргами.

Судова
колегія враховує,  що голова та бухгалтер
кооперативу є люди публічні,  їх
діяльність по керівництву,
обслуговуванню кооперативу СТ може піддаватися критиці.

Судовою колегією
також враховано,  що керівництво
кооперативу не надавало його членам відповідної звітної документації,  що викликало негативну оцінку їх діяльності з
боку членів СТ,  та викликало звернення
їх в різні органи для проведення відповідних перевірок,  що не являється розповсюдженням
відомостей,  що порочать честь і
гідність.

Суд
правильно оцінив викладене та обґрунтовано дійшов висновку,  що зауваження,  висловлені обома сторонами в адрес один
одного являється критичною оцінкою їх діяльності та обґрунтовано відмовив в
задоволенні як основного,  так і
зустрічних позовів.

Відносно
вимог зустрічних позовів ОСОБА_4,
колегія суддів також погоджується з висновком суду першої
інстанції,  що факт звернення особи з
позовом до суду,  не є підставою для
відшкодування у зв' язку з цим мораль но
ї шкоди.

За таких
обставин,  судова колегія вважає,  що суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив та оцінив надані сторонами докази і обставини по справі у їх
сукупності,  правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин,
постановив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи
апеляційних скарг висновків суду не спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
або процесуального права,  яке б призвело
до неправильного вирішення справи.

За таких
обставин судова колегія дійшла висновку,
що оскаржуване рішення суду скасуванню чи зміні не підлягає,  а апеляційні скаргиОСОБА_2. та ОСОБА_4,  відповідно до ч.1  ст.
308 ЦПК України,  - підлягають
відхиленню.

Керуючись   ст.
ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК  України,   колегія

суддів,  -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні
скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
місцевого суду Ленінського району М. Севастополя від 23 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.