Головуючий у першій інстанції - Кулеша Л.М..
Справа № 22ц- 1473
Доповідач - Гуменюк Н.І.
Категорія № 44
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20 "
серпня 2007 року                                                                       м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Гуменюк Н.І

суддів: Юзюка
О.М., Харчука В.М.

при секретарі
Курдзіль М.В.

з участю:
ОСОБА_2 та представників сторін

розглянула у
відкритому судовому засіданні справу  №
22ц-1473 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нетішинського міського суду
від 12 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи AT
„Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди

Заслухавши
доповідача, пояснення ОСОБА_2, представників сторін , перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

В жовтні 2006
року позивач звернувся до суду і просив стягнути з ОСОБА_2 та AT
„Українська пожежно-страхова компанія" 5777гр.25 коп. матеріальних
збитків, заподіяних пошкодженням його автомобіля, та з ОСОБА_2 1700 гр.
моральної шкоди і витрати на послуги адвоката.

В процесі
вирішення спору уточнив свої вимоги і просив стягнути з ОСОБА_2 2849 гр.45 коп.
матеріальної та 1700 гр. моральної шкоди, 100 гр. на оплату послуг адвоката і
68 гр. витрат по оплаті судового збору, а всього 4717 гр.45 коп.

Рішенням
Нетішинського міського суду від 12 червня 2007 року позов задоволено частково.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2731 гр.45 коп. матеріальної, 800 гр.
моральної шкоди, 100 гр. витрат на оплату послуг адвоката, 51 гр. судових
витрат та 30 гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
а всього 3712 гр.45 коп.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_2. означене рішення вважає незаконним, просить його
скасувати, посилаючись на те, що належним відповідачем по спору повинно бути AT
„Українська пожежно-страхова компанія", оскільки воно, як страховик несе
відповідальність перед третіми особами. Крім того, просить врахувати, що
позивач ремонтував автомобіль у приватних підприємців, що знаходяться на
спрощеній системі оподаткування, а також те, що він з власної ініціативи
замінив частину деталей на своєму автомобілі. Вважає, що ОСОБА_1 не довів
заподіяння йому моральної шкоди.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
п.2 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність
обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Задовольняючи
позов в сумі 5348 гр.65 коп., суд виходив з того, що позивач довів обставини,
на які посилався як на підставу своїх вимог, а саме, що йому неправомірними
діями ОСОБА_2, заподіяна матеріальна шкода у такому розмірі.

Однак, з такими
висновками суду не можна погодитись, оскільки позивач не надав переконливих і
допустимих доказів про необхідність проведення додаткових робіт та заміни
деталей у своєму автомобілі, який постраждав у ДТП.

З матеріалів справи
вбачається, що 10 серпня 2006 року на перехресті вулиць Енергетиків і
Незалежності в м.Нетішині Хмельницької області водій автомобіля
„Опель-Омега" ОСОБА_2 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги
у русі автомобілю „ВАЗ-2105", який їхав по головній дорозі. Внаслідок
цього сталось зіткнення транспортних засобів, пасажир ОСОБА_3 отримала легкі
тілесні ушкодження, а вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ- 2105 за
висновком спеціаліста №133 від 17 серпня 2006 року визначена у 3909 гр.
Постановою від 16.08.2006 року у порушенні кримінальної справи відмовлено, а
ОСОБА_2 за порушення Правил дорожнього руху постановою Нетішинського міського
суду від 30 серпня 2006 року притягнутий до адміністративної відповідальності
за ст.124 КУпАП України. Оскільки він, як власник джерела підвищеної небезпеки,
є страхувальником цивільно-правової відповідальності , AT
„Українська пожежно-страхова компанія" відповідно до страхового акта
№8864378 від 23 жовтня 2006 року виплатила йому страхове відшкодування в
розмірі 2617 гр.20 коп., за мінусом франшизи та 20% податку на додану вартість.

Вважаючи цю суму
недостатньою, позивач просив стягнути з безпосереднього винуватця
дорожньо-транспортної пригоди фактично понесені ним витрати на ремонт
автомобіля, а також моральну шкоду. При цьому подав суду документи від
приватних підприємців ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на придбання запасних частин
та проведення ремонтних робіт його автомобіля, які самі по собі не можна
визнати обґрунтуванням необхідності понесення додаткових затрат в сумі на
ліквідацію наслідків дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, він не оспорив і
не спростував висновок експерта, який складено за його участю і не подав
об"єктивних доказів стосовно виявлення спеціалістом прихованих пошкоджень в
процесі ремонту машини. Даний висновок був прийнятий за

основу при
проведенні відшкодування страховою компнією, до якої позивач більше вимог не
пред"являв.

За наведених
обставин, апеляційний суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні позову про
стягнення додаткових витрат на ремонт автомобіля і стягнути з винуватця ДТП лише суму
франшизи 510 гр.

В решті означене
рішення слід залишити без змін, оскільки судом вірно визначено розмір
морального відшкодування і суму витрат, понесених позивачем у зв"язку з
вирішенням спору судом.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

рішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення   Нетішинського міського суду від 12 червня
2007 року змінити.

Позов задоволити
частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 510 гр., 800 гр. моральної шкоди, 51 гр. витрат по сплаті
судового збору та 30 гр. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
100 гр. за надання юридичної допомоги, а всього 1491 гр.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.