№2-197/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15  травня
2007 року Шевченківський районний
суд Харківської області в складі: гол-чого судді Стеганцова С.М. при
секретарі Реуцькій Н.В.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в сел. Шевченкове справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської
селищної ради Харківської області про визнання права власності на будинок з
надвірними побудовами, як спадщину після смерті матері

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до
Шевченківської селищної ради Харківської області про визнання права власності
на будинок з надвірними побудовами, як спадщину після смерті матері та просить
визнати за нею право власності на будинок з надвірними побудовами, розташований
в АДРЕСА_1, як
спадщину після смерті матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки в
нотаріальній конторі їй було відмовлено в оформленні спадщини.

Позивач у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягає,
представник відповідача позов визнала та проти його задоволення не заперечує.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що можливо постановити рішення при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення
позивача та представника відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню у
попередньому судовому засіданні з наступних підстав.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали разом з
батьками батька позивача у будинку, який був побудований у 1964 році та
розташований в АДРЕСА_1. Після смерті батька позивача у 1975 році спадщину у
вигляді його частки 14 частини вищевказаного будинку прийняли згідно свідоцтва
про право на спадщину від 13.09.1977 року 4 спадкоємця: позивач, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 на 116 частину будинку кожному.

Позивач свою частку спадщини після смерті батька у вигляді 116 частини
будинку подарувала матері ОСОБА_2, що підтверджується договором дарування від
12.11.1977 року, оформленим в Шевченківській державній нотаріальній конторі.
Рішенням суду від 26.07.1977 року за матір'ю позивача ОСОБА_2 також було
визнано право власності на частину будинку. Таким чином станом на липень 1977
року матері позивача ОСОБА_2 належало 38 частини спірного будинку.

Згідно договору купівлі-продажу від 4.10.1988 року мати позивача купила у
ОСОБА_5 58 будинку, таким чином їй став належати весь будинок, розташований в АДРЕСА_1.

Позивач звернулася до державної нотаріальної контори для
прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_2, однак їй було відмовлено
через те, що резолютивна частина рішення суду від 26.07.1977 року про визнання
права власності на частку будинку була викладена незрозуміло та неточно -було
вказано визнати за ОСОБА_2 право власності на половину 12 частини спірного
домоволодіння, що в нотаріальній конторі було сприйняте за визнання права
власності за нею на 12 частину домоволодіння, хоча фактично рішенням суду за
нею було визнано право власності на 14 частину домоволодіння.

У судовому засіданні встановлено, що дійсно матері позивача ОСОБА_2 на день
її смерті належав вищевказаний цілий будинок.

На даний момент єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 є позивач згідно
ст. 1261 ЦК України,
яка встановлює першу чергу спадкоємців за законом.

На підставі викладеного суд вважає позовну заяву задовольнити та визнати за
позивачем право власності на спірний будинок.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 130 ч.4, 174 ч.4, 212, 214-215 ЦПК України

ст. ст. 328,
1216, 1261 ЦК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок з надвірними побудовами,
розташований в АДРЕСА_1, як
спадщину після смерті матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.