Справа № 2-382007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 червня 2007
року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого -
судді Путрі О.Г.

при секретарі -
Кузуб С.Є.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на нерухоме

майно в порядку
спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

У травні
2006 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського районного суду з позовом до
ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності
на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, який
згідно заповіту від 05 жовтня 1999 року все належне йому майно заповідав їй. У
визначений законом термін із заявами про прийняття спадщини звернулись вона та
дружина померлого ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки ОСОБА_4 за
життя не оформила свої права на спірне нерухоме майно та не отримала
правоустановчі документи на зазначене майно, то відповідно вважає себе єдиним
спадкоємцем померлого та прохає суд визнати за нею право власності на все
спадкове майно.

В ході
розгляду справи позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги уточнила та просила суд
визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими побудовами
в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом пославшись на підстави та
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечував. Вважає, що
померлій ОСОБА_4, яка заповідала все належне їй майно йому, належала на справі спільної
сумісної власності 12 частина вказаного житлового будинку з господарськими
побудовами. А також, як непрацездатна за віком, ОСОБА_4 мала право на обов'язкову частку в спадщині, яка
відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_3,
незалежно від змісту заповіту. З цих підстав вважає що ОСОБА_4 належало 56
частин спірного житлового будинку з господарськими побудовами і відповідно йому
в порядку спадкування також повинно належати 56 частин спадкового нерухомого
майна . Тому, враховуючи зазначене, вважає позовні вимоги ОСОБА_1
безпідставними.

Представники
Бричківської сільської Ради Полтавського району та області -відповідача по
справі, та Полтавської районної державної нотаріальної контори - третьої особи
, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, будучи належним чином
повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися,
попередньо надавши на адресу суду заяви про розгляд справи в їх відсутність,
при вирішення спору посилаються на розсуд суду.

Суд,
заслухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника за дорученням
ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку , що позовні вимоги
підлягають  до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3
(а.с.12), який згідно заповіту від 05 жовтня 1999 року , посвідченого
секретарем виконкому Бричківської сільської Ради Полтавського району та області
все належне йому майно заповідав позивачці по справі ОСОБА_2 (а.с.11).

Позивачка
та дружина померлого ОСОБА_4
(а.с.37) у визначений законом термін відповідно до вимог ст..549 ЦК України в
редакції 1963 року подали до Полтавської районної державної нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини, свідоцтво про право власності на спадкове
майно не отримували (а.с. 50, 52,53).

ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_4
(а.с.38), яка згідно заповіту , посвідченого 10 жовтня 2000 року секретарем
виконкому Бричківської сільської Ради Полтавського району та області, все
належне їй майно заповідала відповідачеві ОСОБА_2
(а.с.39), який відповідно до вимог ст..1269 ЦК України у
визначений законом строк подав до Полтавської районної державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини (а.с.47,51).

Відповідно
до ст.. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Судом
встановлено, підтверджується письмовими доказами та не заперечувалося сторонами
в ході розгляду справи в суді, що спірне нерухоме майно - житловий будинок з
господарськими побудовами в АДРЕСА_1 - являються спільною сумісною власністю та
відповідно належало в рівних частках подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно ст. 22 КпШС, що діяла на час набуття
майна.

Судом
також встановлено, що ОСОБА_4 після
відкриття спадщини мала право на обов'язкову частку в спадковому майні згідно ст..535 ЦК України в
редакції 1963 року, але не оспорювала заповіту свого чоловіка в частині
порушення цього права і не змінювала частки у спільній власності.

Право на
обов'язкові частку в спадковому майні (ст.535 ЦК України в ред..
1963 року) відноситься до категорії особистих немайнових прав, які згідно ст.. 1219 ЦК України не
входять до складу спадщини.

Тому
заперечення відповідача проти позову на підставі твердження про належність йому
56 частини спірного спадкового майна внаслідок збільшення частки пережившої
дружини - спадкодавиці ОСОБА_4 - за рахунок не реалізованого права на
обов'язкову частку у спадковому майні, не ґрунтуються на вимогах діючого
законодавства.

Таким
чином, суд вважає, що як спадкоємці за заповітом , сторони мають право на
набуття права власності в частках, які належали спадкодавцям на день відкриття
спадщини, тобто по 12 частині спадкового майна, і відповідно за позивачкою
ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на 12 частину житлового будинку з
господарськими побудовами в порядку спадкування за заповітом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

На
підставі викладеного, ст.ст. 524, 534-535, 548-549 ЦК України в
редакції 1963 року, CT..CT.1218, 1219, 1221-1223,
1233, 1268-1270 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 11, 60,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1 право власності
на    12 частину житлового будинку з
господарськими   побудовами   по АДРЕСА_1 в порядку    спадкування за заповітом після    смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської
області через Полтавський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до Апеляційного суду або
в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.