Справа
№22-1760/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 жовтня 2007 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської
області в складі суддів :

Головуючого - Каблака П.І.

Суддів - Мойсюка М.І., Павлишина О.Ф.

При секретарі - Терземан Б.В.

За участю сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Жовківського районного суду Львівської області від 24 квітня 2007 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи Рава - Руської міської
ради Львівської області про усунення
перешкод у користуванні подвір"ям,-

установила:

Оскаржуваним
рішенням районного суду задоволено позовОСОБА_2., постановлено зобов'язати
ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні спільним подвір"ям будинків
АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 шляхом зняття огорожі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати
посилаючись на неповне з'ясування дійсних обставин справи, недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими та невірне застосування норм
матеріального права - (а.с.55).

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши
матеріали справи і доводи скарги, колегія суддів, у межах їх доводів, дійшла
висновку про відхилення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як видно з
ордера, свідоцтва про право власності, технічного паспорта, свідоцтва про право
на спадщину, реєстраційного посвідчення сторони по справі є власниками суміжних
житлових будинків зокрема, позивач ОСОБА_2 АДРЕСА_1, апелянт ОСОБА_1 АДРЕСА_2
-(а.с.5, 9, 11,25-28-33).

2

Задовольняючи позов про усунення перешкод у користуванні подвір"ям (далі спірна земельна ділянка) районний суд, на підставі
наявних у справі даних встановив і правильно виходив з
того, що таке повинно бути у спільному користуванні.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка є прибудинковою територією до жилих будинків, рішення про надання у
власність чи користування лише апелянту міська рада не приймала, тобто така
перебуває у комунальній власності та слугує для
обслуговування будинків.

Судом також встановлено і частково визнає апелянт ОСОБА_1, що іншого заїзду
до господарських будівель позивача ОСОБА_2 немає, встановленням огорожі на подвір"ї останньому чиняться перешкоди у
користуванні і обслуговуванні таких.

За таких
обставин суд дійшов вірного висновку про зобов"язання демонтувати огорожу,
захистивши право позивача.

Висновки районного суду відповідають дійсним обставинам справи, суд вірно застосував норми матеріального і процесуального
права, а тому підстав для скасування його рішення немає.

Доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, такі не ґрунтуються на
дійсних обставинах справи, законі і повністю спростовуються висновками суду.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що планом забудови кварталу 1954 р. до кожного з будинків віднесені
розділені між собою окремі земельні ділянки , а
відтак безпідставно суд зобов"язав знести огорожу, оскільки з даного документу не вбачається право користування чи власності
спірною земельною ділянкою лише ОСОБА_1 - (а.с. 10).

У відповідності з ч.2 статті 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

А тому керуючись ст.ст.307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу
негайно та може бути

оскаржена у касаційному порядку протягом двох
місяців з дня вступу ухвали в законну

силу.    .