Справа №22-962-2007р.                          Головуючий у 1 інстанції Курбанова Н.М.
- 39                                                                         Доповідач
УХВАЛА

Іменем      України

8   листопада
2007   року   колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних   справах Апеляційного суду Донецької області
в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.

суддів Козлова
О.М., Кочегарової Л.М.

з участю
секретаря Стрілецької О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
„Металургійний комбінат "Азовсталь" ( далі ВАТ МК „Азовсталь"),
територіального управління Державного департаменту промислової безпеки, охорони
праці та гірничного нагляду по Донецькій області про визнання незаконними дій
екзаменаційної комісії та відшкодування моральної шкоди, за позовом ОСОБА_1 до
ВАТ „МК "Азовсталь" про визнання незаконними розпоряджень і
відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивачки на рішення
Орджонікідзевського районного суду М.Маріуполя від 4 липня 2007 року, -

встановила:

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду М.Маріуполя від 4 липня 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ МК „Азовсталь", територіального
управління Державного департаменту промислової безпеки, охорони праці та
гірничного нагляду по Донецькій області про визнання незаконними дій
екзаменаційної комісії та відшкодування моральної шкоди, а також у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ВАТ „МК"Азовсталь" про визнання незаконними
розпорядження № 956 від 10.06.2005 року, № 1057 від 25.06.2005 року і
відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка просить рішення скасувати і постановити нове
рішення про задоволення її позову у повному обсязі, посилаючись на те, що суд
порушив норми матеріального права і зробив висновки, які не відповідають
фактичним обставинам справи, а ті обставини, які суд вважає встановленими, не
доведені.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивачки, яка підтримала апеляційну скаргу,
заперечення представників відповідачів, які просили відхилити апеляційну
скаргу, а рішення суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів   вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд виходив з того, що дії екзаменаційної комісії
відповідали вимогам нормативно - правових та локальних актів про порядок
кваліфікаційної атестації та присвоєння кваліфікації особам, які здобувають
професійно - технічну освіту; що порушень трудового законодавства та
законодавства про оплату праці з боку ВАТ "МК"Азовсталь, " при
виданні розпоряджень від 10.06.2005 року та від 25.06.2005 року про надання
позивачці роботи в межах допуску за рішенням кваліфікаційної комісії з оплатою
по встановленому окладу за фактично відпрацьований час,   не допущено.

2

Колегія суддів
вважає,    що такий висновок суду    відповідає матеріалам справи, фактичним
обставинам та вимогам закону.

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 працювала у ВАТ
"МК"Азовсталь" з 1989 року, в тому числі, з 03.02.2004 року
машиністом - обхідником з турбінного устаткування 3 розряду у ТЕЦ на період
відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_2. Звільнена за наказом №128 від
30.08.2005 року за ст.36 п2 КЗпП України у зв"язку з закінченням строку
трудового договору(а.с. 199).

На підставі
наказу №10 від 04.01.2005 року про професійне навчання робочих кадрів у 2005
році та відповідно до розпорядження № 416 від 27.05.2005 року позивачка з
30.05.2005 року знаходилася на курсах цільового призначення на право
обслуговування, ремонту і експлуатації трубопроводів пари і гарячої води в
учбово - виробничому центрі ВАТ "МК "Азовсталь"(а.с. 82,92).

За підсумками
навчання проводився кваліфікаційний іспит про що був складений протокол №1037
від 8.06.2005 року.

Згідно протоколу
екзаменаційної комісії, позивачка під час перевірки знань на кваліфікаційному
іспиті не підтвердила право на обслуговування трубопроводів 2 і З категорії і
їй було видане посвідчення на право обслуговування і експлуатації трубопроводів
тільки 4 категорії( а.с. 5,93,263).

В цілях
забезпечення безпечних умов праці начальником ТЕЦ були видані розпорядження №
956 від 10.06.2005 року і № 1057 від 25.06.2005 року, згідно з якими виключено
знаходження ОСОБА_1 в зоні обслуговування трубопроводів 2 і 3 категорії і
визначено виконання нею обов'язків згідно з посадовою інструкцією в межах
допуску за рішенням кваліфікаційної комісії УВЦ з оплатою праці по
встановленому окладу за фактично відпрацьований   час (а.с. 267,268).

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно дослідивши
матеріали справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам і обгрунтовано
прийшов до висновку про те, що порядок навчання робітників на підприємстві із
шкідливими умовами праці, прийняття екзаменів, видача посвідчень та прийняття
рішення про допуск до роботи відповідно до наданої кваліфікації, розряду,
категорії на підставі екзаменаційних іспитів відповідали вимогам Положення про
порядок кваліфікаційної атестації та присвоєння кваліфікації особам, які
здобувають професійно - технічну освіту, затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України і Міністерства освіти України від
31.12.1998 року №201/469.

Правильним є і
висновок суду про те, що розпорядження начальника ТЕЦ № 956 від 10.06.2005
року, яким було в цілях забезпечення безпечних умов праці за результатами
екзаменаційної комісії запропоновано виключити знаходження позивачки в зоні
обслуговування трубопроводів 2 і 3 категорії і надати роботу відповідно до
одержаного допуску , а також розпорядження №1057 від 25.06.2005 року про
визначення виконання ОСОБА_1 посадових обов"язків згідно з посадовою
інструкцією в межах допуску з оплатою праці по встановленому окладу за фактично
відпрацьований час відповідає вимогам закону.

Висновки суду є
вичерпними, справа вирішена у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Враховуючи, що
судом не встановлено порушень законодавства про професійне навчання кадрів на
виробництві та законодавства про оплату праці, суд обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі позивачкою не наведено доводів та фактів, які б не були
предметом дослідження суду першої інстанції, або які б вплинули на правильність
його висновків та належали б до тих підстав, з якими процесуальне законодавство
пов"язує прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного
рішення.

3

Згідно зі ст.308
цього Кодексу апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням
зазначеного колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам
матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не
вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307,
308, 313-314, ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від Жовтневого районного суду
м.Маріуполя від 4 липня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двох місяців з моменту набрання чинності шляхом
подачі касаційної скарги   безпосередньо
до суду касаційної інстанції.