Справа №  2-10142007  року РІШЕННЯ
11 травня  2007 року Оболонський районний суд м.Києва в
головуючого  судді                                                        Борисовій
при секретарі                                                                 Зірук
відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства обгслуговування повітряного руху України (Украерорух)
про стягнення вихідної допомоги, одноразової допомоги та про відшкодування
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення вихідної
допомоги, одноразової допомоги та про відшкодування моральної шкоди,
обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.
На Державному підприємстві обслуговування повітряного
руху України було укладено Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом,
зареєстрований за № 75 від 25.02.2006 року в УПСЗН Шевченківської РДА м. Києва.
Колективному договорі, крім іншого, встановлені взаємні зобов'язання сторін
щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема
встановлення гарантій, компенсацій, пільг.
Позивач працював у відповідача з 1996 року. 01.12.2006
року генеральним директором Державного підприємства обслуговування повітряного
руху України Чередніченко Ю.А. було видано наказ № 559/0 про звільнення
позивача з роботи з 01.12.2006 року у зв'язку зі скороченням штату працівників
п.1 ст. 40 КЗпП України і відмовою від переведення на іншу посаду та позивачу
було виплачено вихідну допомогу в розмірі одного середнього місячного заробітку
згідно з ст.44 КЗпП України.
28.11.2006 року позивач надав заяву генеральному директору Украероруху
Чередніченку Ю.А. з проханням виплатити йому десять посадових окладів згідно з
п. 6.25 підпунктом д) Колективного договору.
Незважаючи на те, що згідно з положеннями Колективного
договору адміністрація гарантує надання матеріальної допомоги у розмірі десяти
посадових окладів, генеральний директор Чередніченко Ю.А. своїм листом від
12.12.2006 № 1.3-31/122 відмовив позивачу в наданні матеріальної допомоги.
Позивач вважає, що відповідач незаконно відмовив йому у
виплаті матеріальної допомоги в розмірі 10 посадових окладів чим порушив вимоги
п.6.25 підпукту д) Колективного договору.
Відповідно до вимог пункту 9.1 Колективного договору сторони домовились, що
на весь період дії договору не будуть висуватись нові вимоги, але у відношенні
до позивача в'они висунуті і значно погіршують його Конституційні права.
Колективного договору були введені в дію з 01.01.2006 року
Відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про колективні договори та угоди"
заборонено включати до трудових договорів умови, що погіршують становище
працівників порівняно з чинним Колективним договором.
до спільного рішення адміністрації та профспілок Украероруху від 09.09.2006 р.
Колективний договір доповнено пунктом 6.35, згідно з яким на підприємстві діє
програма Соціального захисту працівників (далі -Програма).
Згідно з пунктом 1.3 Програми, підставою для виникнення права на отримання
соціального захисту є звільнення працівника за статтею 40 п.1 КЗпП України.
Згідно з пунктом 1.4 Програми серед основних видів соціального захисту
працівника є виплата одноразової грошової допомоги при звільненні.
Відповідно до п. 2.3.3 Програми грошова допомога надається додатково до
виплат та компенсацій передбачених законодавством України.
України передбачено виплату працівнику вихідної допомоги у
розмірі не менше середнього місячного заробітку. Відповідно до Колективного
договору в підприємстві Укаерорух ця сума складає 10 посадових окладів. Згідно
з вимогами Конвенції МОП №158, ратифікованої постановою Верховної Ради України
від 04.02.1994 № 3933, розмір вихідної Допомоги при звільненні залежить від
стажу роботи і розміру зарплати. Таким чином грошова допомога, що передбачена
Програмою надається додатково до виплат передбачених КЗпП України та
Колективним договором.
Ця виплата є одноразовою (згідно умов колективного договору), а згідно
визначення яке дає ст. 44 КЗпП України - є вихідною допомогою, а тому згідно
ст. 129 не допускаються урахування з вихідної допомоги, компенсаційних та інших
виплат, на які згідно з законодавством не звертається стягнення.
Згідно з пунктом 2.1.1 Програми працівнику, що звільняється, пропонуються
всі наявні в підприємстві вакантні посади, які відповідають його спеціальності
або професійній підготовці. Украерорух не виконав умови пункту 2.1.1 Програми
та під час повідомлення позивача про скорочення посади листом від 20.09.2006 р.
№ 1.3-31/89 запропонував лише одну посаду - викладача відділу первинної
підготовки персоналу, хоча на момент надання мені попередження про скорочення
на підприємстві вже діяла Програма, були вакантними більше 12 посад керівників,
а ст. 49-2 КЗпП України вимагає надання пропозицій про іншу роботу на тому ж
підприємстві разом з попередженням про скорочення, тобто не менше ніж за 2
місяці до скорочення.
24.11.2006 року, за 5 робочих днів до скорочення позивачу було вручено лист
від 22.11.2006 р. №1.3-31/111 яким його проінформували про інші вакантні посади
в Украерорусі та запропонували йому, у разі згоди, подати заяву на будь-яку із
запропонованих посад. В порушення вимог пункту 2.1.1 Програми, цим листом
позивачу були запропоновані не всі вакантні на той час у підприємстві посади,
що відповідають його спеціальності або професійній підготовці, замість того, в
порушення вимог пункту 1.4 та пункту 2.1.1, йому були запропоновані посади, які
не враховували його освіту, кваліфікацію, здібності та обмеження по здоров'ю,
не відповідали його спеціальності або професійній підготовці, а саме:
авіатехнік, командир повітряного судна, лікар терапевт-експерт вищої категорії
тощо. Окремі посади, які могли відповідати його кваліфікації значно поступалися
його заробітній платі на посаді начальника відділу, що значно погіршувало
соціальний статус його сім'ї.
Той факт, що вакантні посади позивачу були надані лише після
укомплектування усіх вакантних посад керівників Центру кваліфікаційної
підготовки, вказує на упередженість адміністрації до нього особисто та
порушення його Конституційних прав - обмеження прав громадянина за будь якими ознаками.
Тому позивач просить суд стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу в
сумі 80 000 грн. додатково до 10 посадових окладів передбачених Колективним
ст.47  КЗпП України власник  або
уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.
порушуючи вимоги ст.ст.47,116 КЗпП України
не провів повний розрахунок з працівником в день звільнення, що є
підставою для виплати позивачу
середнього заробітку за час затримки виплати належних йому сум при
звільненні, згідно з ст. 117 КЗпП України.
Станом на 10.05.2007 року затримка по виплаті сум належних ОСОБА_1 при
Позивач вважає, що відповідач порушуючи вимоги трудового законодавства,
умови Колективного договору та не виплативши йому всіх належних при звільненні
коштів спричинив йому моральну шкоду на відшкодування якої позивач просить суд
його представник просили суд стягнути з відповідача на користь позивача:
вихідну допомогу у розмірі десяти посадових окладів при звільненні по ст.40 п.1
КЗпП України (з врахуванням проведеної виплати у розмірі одного середньомісячного
грн. додатково до 10 посадових окладів передбачених Колективним договором,
моральні збитки у сумі 10 000
В судовому засіданні позивач та. його представник просили суд позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала,
просила суд в їх задоволенні відмовити.
Суд, вислухав пояснення позивача, його представника, пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності
Позивач працював у відповідача з 1996 року, загальний стаж роботи позивача
у системі цивільної авіації та обслуговування повітряного руху становить понад
На Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України було
укладено Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом,
зареєстрований за № 75 від 25.02.2006 року в УПСЗН Шевченківської РДА м. Києва.
договір укладено на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами
зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних
відносин і узгодження інтересів трудового колективу та адміністрації. В
Колективному договорі, встановлені взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання
виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема встановлення
гарантій, компенсацій, пільг.
Згідно з ст.18 КЗпП України положення Колективного договору
поширюються на всіх працівників підприємства незалежно від того, чи є вони
членами професійної спілки, і є обов'язковими як для адміністрації, так і для
працівників підприємства.
Наказом № 559/0 від 01.12.2006 року Державного підприємства обслуговування
повітряного руху України звільнено ОСОБА_1 з роботи з 01.12.2006 року у зв'язку
зі скороченням штату п.1 ст. 40 КЗпП України і відмовою від переведення на іншу
посаду. При проведенні остаточного розрахунку ОСОБА_1 була виплачена вихідна
допомога у розмірі одного середньомісячного заробітку на підставі ст.44 КЗпП
України та компенсація за невикористані дні відпустки.
Спільним рішенням адміністрації та профспілок Украероруху від 09.09.2006
року Колективний договір доповнений п.6.35 та додатком 18 до цього пункту
«Програма Соціального захисту працівників Украероруху у випадках: - погіршення
стану здоров'я, яке не дозволяє йому виконувати свої службові обов'язки;
-скорочення; - втрати годувальника» (далі Програма) .
Відповідно до п.6.13 розділу 6 „Соціальні гарантії,
пільги та компенсації" Колективного договору, працівники, які мають стаж
роботи у системі цивільної авіації та обслуговування повітряного руху: -
чоловіки 20 років, жінки -15 років вважаються ветеранами Підприємства. Усі
пільги, передбачені Договором',
надаються беззастережно і позачергово.
Згідно з п.6.25 Колективного договору, адміністрація
гарантує надання матеріальної допомоги у розмірі 10 посадових окладів в одному
із наступних випадків: підпункт д):
звільнення по ст.40 пункт 1 КЗпП України.
Відповідно до п.5.1 розділу 5 „Оплата праці" Колективного договору,
підприємство відповідно до чинного законодавства самостійно розробляє і
встановлює форми й системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки,
ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок і
доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних
виплат з дотриманням норм і гарантій, передбачених чинним законодавством.
Спільного рішенням адміністрації та профспілок Украероруху щодо внесення змін
та доповнень до колективного договору від 09.09.2006 року у зв*язку з веденням
в дію „Програми соціального захисту працівників у випадках : - погіршення стану
здоров*я , яке не дозволяє йому виконувати свої службові обов*язки , -
скорочення, - втрати годувальника" ( Додаток18) передбачено, що підпункти
б),в),д) п.6.25 колективного договору розповсюджується: - на працівників
пенсійного віку жінок- 55 років і більше; чоловіків -60 років і більше;- на
працівників, які працюють на підприємстві менш ніж 5 років. Доповнення до
колективного договору ввести в дію з 01.01.2006 року.
Як вбачається з п.1.1 Програми соціального захисту працівників, програма
поширюється на працівників Украероруху, які ще не досягли пенсійного віку, а
саме - для жінок до 55 років, - для чоловіків до 60 років. Таким чином судом
безспірно встановлено, що відповідач Спільним рішення адміністрації та
профспілок Украероруху від 09.09.2006 року розширив перелік осіб, які
підпадають під її дію, оскільки в вказаному рішенні зазначено не про внесення
змін до Колективного договору, а про доповнення до Колективного договору.
Таким чином суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на
його користь матеріальної допомоги у розмірі 10 посадових окладів з урахуванням
проведеної виплати у розмірі одного середньомісячного заробітку є законними та
обґрунтованими. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь
Згідно з ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав
зазначених у п.1 рт.40 цього Кодексу працівнику виплачується вихідна допомога у
розмірі не менше середнього місячного заробітку.
ст.47  КЗпП України,  власник
або  уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову
книжку і поовести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього
Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення.
Таким чином судом встановлено, що відповідачем були порушені умови
колективного договору і вимоги трудового законодавства і позивачу не було
виплачено при звільненні всі суми, належних йому від підприємства, тобто не
була виплачена матеріальна допомога в розмірі 10 посадових окладів.
Згідно ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника належних при
звільненні працівнику сум, підприємство повинне виплатити середній заробіток
працівника за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Судом встановлено, що відповідач повинен відшкодувати позивачу середній
урахуванням відповідного оподаткування. Суд перевіривши розрахунок середнього
заробітку позивача вважає , що позовні вимоги позивача про стягнення середнього
заробітку за весь час вимушеного прогулу підлягають задоволенню частково в
Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача
одноразової грошової допомоги в сумі 80 000 грн. додатково до 10 посадових
окладів передбачених Колективним договором на підставі п.2.2.1, 2.3.2 Програми
соціального захисту працівників Украероруху не підлягають задоволенню виходячи
У зв'язку із відмовою позивача від запропонованої роботи наказом від
01.12.2006 №559/0 позивач був звільнений з роботи 01.12.2006 за скороченням
штату працівників , за п.1 ст.40 КЗпП України.
Відповідно до п.2.3.1 Програми, одноразова грошова допомога надається
працівникові у випадках, коли:
має можливості працевлаштувати працівника на вакантних посадах через їх
підприємство не має можливості запропонувати працівникові отримати іншу
спеціальність за рахунок підприємства для подальшого працевлаштування в
Украерорусі. к      і
Позивач у ' 1986 році закінчив Кіровоградське льотно-штурманське училище
цивільної авіації та отримав спеціальність - диспетчер служби руху, у 1993
-Ленінградську академію цивільної авіації і отримав спеціальність - інженер із
24.11.2006 р. листом від 22.11.2006 р. №1.3-31/111 позивачу були
запропоновані всі вакантні посади на підприємстві, із них за спеціальністю:
старший диспетчер-інспектор, провідний інженер, інженер з управління
використанням повітряного простору, інженер 2 категорії, інженер 1 категорії,
інженер, начальник регіонального центру підвищення кваліфікації фахівців ОЦВС,
провідний інженер ОППР, провідний інженер організації потоків повітряного
руху,  інженер організації потоків
повітряного руху.  Зазначеним вакантним
посадам  відповідно  до  кваліфікаційних  вимог
відповідає  спеціальність
Відповідно до п. 2.2.1 Програми соціального захисту
працівників Украероруху у випадку, якщо на підприємстві відсутні вакантні
посади за спеціальністю, працівникові пропонується перекваліфікація з метою
працевлаштування саме на підприємстві на інших вакантних посадах.
З пояснень представника відповідача вбачається, що оскільки позивачу були
запропоновані вакантні посади за спеціальністю, питання його перекваліфікації
Крім того позивачем згідно ч.3 ст.10 ЦПК України не надано обґрунтованого
розрахунку стягуваної суми на підставі формули вказаної в п.2.3.2 Програми
соціального захисту працівників Украероруху.
Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі.
Ні позивач ні його представник в судовому засіданні не заявляли позовних
вимог про визнання наказу про звільнення незаконним, про поновлення на роботі
та не заявляли позовних вимог з приводу Спільного рішення адміністрації щодо
внесення змін та доповнень до колективного договору від 09.09.2006 року.
Тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача одноразової грошової допомоги в розмірі 80 000
грн. не знайшли свого підтвердження в]судовому засіданні.
Суд,  згідно
України  вважає,  що
незаконними  діями відповідача у
зв'язку з порушенням норм трудового законодавства та умов колективного договору
в частині виплати  позивачу всіх сум при
звільненні вихідної допомоги позивачу була заподіяна моральна шкода.
Враховуючи характер і тривалість страждань, та оскільки з вини відповідача
у позивача був порушений звичний уклад його життя, суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення на його користь моральної
шкоди частково в сумі 500 грн., оскільки заявлений позивачем розмір моральної
Згідно з ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на
користь держави державне мито в розмірі 668,01 грн. та 30 грн. за інформаційно
- технічне забезпечення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 88, 212-215, 218
ЦПК України, ст.ст.18,21, п.1 ст.40, 44, 47, 116, 117, 235, 237-1 КЗпП України,
„Порядком обчислення середньої заробітної плати" затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, суд,-
задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства обгслуговування повітряного руху України
грн. 08 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а всього стягнути
з Державного підприємства обгслуговування повітряного руху України (Украерорух)
Стягнути з Державного підприємства обгслуговування повітряного руху України
(Украерорух) на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 500 грн.
позову ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з Державного підприємства обгслуговування повітряного руху України
(Украерорух) на користь держави 668 грн. 01 коп. державного мита та 30 грн.
витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.
Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення суду   набирає законної
сили після закінчення   цього

строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Заява про і
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Апеляційному РУДУ
м.Києва  через Оболонський районний суд
м.Києва.