АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

3 вересня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Круглікової К.С.
Новодворської О.І.,  Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти та науки
України,  третя особа: Національний
транспортний університет,  про поновлення
на роботі,  стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.  Києва від 24 лютого 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 10 червня
2005 року,

встановила:

У жовтні
2004 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти та науки
України про визнання його звільнення з 9 лютого 2003 року,  на підставі наказу від 9 грудня 2002 року за
п. 1  ст.
36 КЗпП України,  незаконним,  про поновлення його на роботі в Міністерстві
освіти та науки України на посаді ректора Національного транспортного
університету,  стягнення з відповідача на
його користь заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 24 лютого 2005 року ,  залишеним без
зміни ухвалою Апеляційного суду м.  Києва
від 10 червня 2005 року,  в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Справа №
33ц-1810кс-07

Категорія
ЦП: 2

Головуючий у
першій інстанції Бужяк Н.П.

Доповідач
Новодворська О.І.

ОСОБА_1
звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою на дані судові
рішення.

В
обґрунтування касаційної скарги посилається на порушення судом норм
матеріального й процесуального права,  у
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та направлення
справи на новий розгляд до місцевого суду.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог позивача,
місцевий суд виходив із того,
контракт,  укладений міжОСОБА_1.
та Міністерством освіти та науки України,
що до обіймання посади ректора Національного транспортного
університету,  № 1-24 від 24 березня 1998
року було розірвано за згодою сторін на підставі заяви позивача,  в якій він просив звільнити його з посади
ректора,  строк дії якого закінчувався 24
березня 2003 року,  у зв'язку із
хворобою. Пункти 6.1,  6.3,  6.5 Контракту не виключають можливості
припинення ( розірвання) його за згодою сторін.

Питання
ж призначення позивача на посаду радника ректора Національного транспортного
університету не входить в компетенцію Міністерства освіти та науки
України,  у зв'язку з тим,  що дані питання входять до компетенції
ректора Національного транспортного університету.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду та залишив його рішення
без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1   відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 24 лютого 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 10 червня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.