Справа № 22-3357                                              Головуючий
2007 р.                                                            Кучерук
Судця-доповідач: Бондар В.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2007 року                                                                       м. Запоріжжя

Колегія судців
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Бондара В.О.

Суддів :               Прокопенка
О.Л.

Маловічко
С.В. При секретарі: Бабенко Т.І.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в
особі представника . ОСОБА_2 на
рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

29 'травня 2007
року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про
стягнення аліментів.

В позові зазначала,
що Ленінським районним судом м. Запоріжжя з відповідача було утримано аліменти
на користь її матері, ОСОБА_4, на її утримання у розмірі 14 від частини
заробітку. 04 травня 2007 року позивачці виповнилося 18 років. У зв'язку з тим,
що згідно зі ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх
дітей, які продовжують навчання, а вона продовжує навчання та є студенткою
першого курсу Запорізького національного університету, просила суд стягнути з
ОСОБА_1 на її користь аліменти в розмірі 14 частки заробітної плати щомісячно,
починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчального закладу, тобто до
01.07.2011 року.

2

В ході судового розгляду справи
позивач уточнила свої позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 375 грн. щомісячно до закінчення навчального
закладу.

Рішенням
Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2007 року позовні вимоги
задоволено частково.

Стягнуто з
ОСОБА_1, 12 травня 1968 року народження, працюючого ВАТ „Запорізький завод феросплавів" на користь ОСОБА_3, 04 травня
1989 року народження, аліменти в рахунок її утримання у зв'язку з
навчанням, в розмірі 16 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 29
травня 2007 року та до закінчення нею навчального закладу - до 01 липня 2011
року, але не більше досягнення 23 років.

Не погоджуючись
з рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якш^шэсилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати
та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому
засіданні, колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. З ч. 1
ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_3 районний суд виходив з того, що з огляду на
майновий стан сторін, наявність у відповідача інших утриманців, їх стан
здоров'я, відповідач має змогу виділяти кошти на утримання повнолітньої ОСОБА_3
розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можливо.

Відповідно до ч.
1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати
їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Як вбачається з
матеріалів справи (а. с. 5-6) ОСОБА_3 більше року навчається в Запорізькому
національному університеті на заочній формі навчання, досягла працездатного
віку.

Відповідно до ч.
1 ст. 2 Закону України „Про зайнятість населення" безробітними визнаються
громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством: доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

На час розгляду
справи і ухвалення судового рішення позивачка не була зареєстрована у державній
службі зайнятості як така, що шукає роботу, отже вона не шукала роботу, а тому
і не мала статусу безробітної.

Заочне навчання
також вимагає коштів, тому є однією з підстав для виникнення у батьків
аліментного обов'язку, проте районний суд безпідставно не звернув увагу на
викладені обставини і постановив рішення без урахування працездатного віку
позивачки та її можливості працевлаштування або реєстрації, як безробітної,
оскільки вона навчається за заочною формою навчання.

3

Крім того, твердження відповідача про відсутність можливості надання матеріальної допомоги повнолітній дочці у зв'язку з
навчанням обґрунтовані, оскільки його середній заробіток
складає 1003,68 грн. і він має на утриманні малолітнього сина, 2001 року народження, який потребує лікування згідно до наданих
суду медичних документів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про
відмову ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 307, 309,313, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну,..скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2007 року по цій справі скасувати та постановити нове
наступного змісту:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом
двох місяців.