АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

копія

Іменем  України

„31" жовтня
2007 року апеляційний суд Житомирської області

в складі:

головуючого -
судді     Головчук С В.

суддів:                                               Забродського
М. І.,

Миніч
Т.І.

при
секретарі судового

засідання                                          Прищепа
О.А.

з
участю:                                           сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Корольовського райсуду
м. Житомира від 25 липня 2007 року

у справі
за позовом ДКП „Житомирське виробниче управління водопровідно-каналізаційного
господарства" до ОСОБА_1 про стягнення боргу,  -

ВСТАНОВИВ:

У
березні 2007 року ДКП „Житомирське ВУВКГ" звернулося до суду з
позовом.  Просило стягнути з відповідача
1301 грн.97 коп.3аборгованості по оплаті наданих послуг з водопостачання та
відшкодувати судові витрати. При цьому посилалося на те,  що відповідач проживає АДРЕСА_1,  користується послугами з водопостачання та
водовідведення. Він зобов»язаний щомісяця вносити плату за вказані
послуги,  проте свого обов»язку не виконує,  внаслідок чого за період з 1998 року по 1
лютого 2007 року утворилася заборгованість у зазначеній вище сумі. Добровільно
погасити заборгованість відповідач не бажає.

Рішенням
Корольовського райсуду
м. Житомира від 25 липня 2007 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ДКП „Житомирське виробниче управління водопровідно-каналізаційного
господарства" 1301 грн.97 коп.3аборгованості станом на 31 січня 2007
року,  51 грн. судового збору на користь
держави та ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1
порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням
нового,  посилаючись на те,  що обставини справи судом з"ясовані
неповно. На думку апелянта суд мав врахувати надані ним докази про те,  що члени його сім"ї у квартирі АДРЕСА_1
фактично не проживають,  а проживає лише
він один. Вважає,  що суд не повинен

Справа №
22ц/1959                    Головуючий у
суді 1 -ї інстанції Кочетов
Л.Г.

Категорія
66                                Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

був брати до
уваги його зобов'язання про визнання боргу,
оскільки воно підписано ним під примусом.

Розглянувши
справу в межах доводів,  викладених в
апеляційній скарзі,  суд вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає,  виходячи з наступного.

Із
матеріалів справи вбачається,  що
відповідач у складі сім"ї *із чотирьох осіб зареєстрований та проживає у
неприватизованій кв.АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8). Позивач не надав доказів про те,  що звертався до позивача щодо внесення змін у
складі його сім"ї. У зв"язку з тим,
що сім"я користується послугами водопостачання та
водовідведення,  відповідач як наймач
квартири є відповідальним перед позивачем по оплаті за вказані послуги.

Строк внесення власниками квартир,
наймачами і орендарями плати за комунальні та інші послуги визначений
п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими
територіями,  затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України 8.10.1992 року №572. Відповідно до зазначених
Правил,  ці платежі вносяться щомісяця не
пізніше 10 числа наступного місяця,  якщо
договором на встановлено інші строки.

Проте,  зазначені вимоги відповідач не виконує. У
зв"язку із неоплатою
наданих відповідачу послуг водопостачання та водовідведення за період з
1998 року утворилась заборгованість у сумі 1301 грн.97 коп. Сума заборгованості
підтверджена роздруківкою особового рахунку (а.с. 9-12).

За
наведених обставин суд дійшов правильного висновку про обгрунтованість вимог
позивача.

Доводи
апеляційної скарги щодо незастосування судом строків позовної давності є безпідставними,  оскільки 13 квітня 2007 року відповідач
визнав борг за весь період,  подавши
позивачеві заяву-зобов"язання (а.с. ЗЗ). Про те,  що вказане зобов"язання написано ним під
будь-чиїм примусом,  відповідач суду не
довів.

Оскільки
рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права,  підстави для його скасування відсутні.

На підставі
викладеного та керуючись  ст.  ст.
307, 308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну   скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського
райсуду м. Житомира
від 25 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня її проголошення.