УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13
серпня 2007 року                                                                           м.
Донецьк

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької B.C., Новодворської
О.І., Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Закритого акціонерного товариства (далі ЗАТ) „АІСЕ Україна" про повернення
коштів за касаційною скаргою ЗАТ „АІСЕ Україна" на рішення Апеляційного
суду м. Києва від 12 квітня 2005 року,

встановила:

У лютому 2004 року ОСОБА_1 звернулася до ЗАТ „АІСЕ Україна" про
стягнення 3 928,67 грн., посилаючись на те, що 26 грудня 2001 року між нею та
відповідачем була укладена угода про надання послуг, спрямованих на придбання
автомобіля. На виконання договору вона сплатила зазначену суму. Оскільки у
зв'язку з тяжким матеріальним становищем та набуттям статусу безробітної вона
просила розірвати договір та повернути їй суму сплачених чистих внесків,
договір було розірвано, а спірну суму позивач повертати відмовився. Просила
задовольнити позов.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2004 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 12.04.2005 року рішення суду першої
інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ЗАТ „АІСЕ
Україна" на користь ОСОБА_1 1857,46 грн. В решті позову відмовлено.

ЗАТ „АІСЕ Україна" звернулося з касаційної скаргою,
в обґрунтування якої посилається на порушення апеляційним судом норм
матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої
інстанції, що помилково було скасовано апеляційним судом.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
рішення апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

№ 33ц-1562кс-07

Задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що факт набуття позивачкою статусу безробітної з 16.09.2003
року встановлено, а договором між сторонами передбачено, що саме факт набуття
Учасником статусу безробітного, зареєстрованого у Центрі зайнятості, є
підставою для повернення йому внесених Чистих внесків в найкоротший термін
після надання підтверджуючих документів про виникнення непередбаченої
обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства „АІСЕ Україна"
відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.