Апеляційний суд Донецької області
УХВАЛА

19
вересня 2007 року                                                                                   м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Лоленко А. В.,  Біляєвої О. М. ,
Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Президента
України,  Вищої Ради юстиЦП,  треті особи: Комунарський районний суд
м.  Запоріжжя,  Територіальне управління Державної судової
адміністраЦП в Запорізькій області про визнання Указу Президента України від 30.06.2004
року № 1327/2004,  рішення та подання
Вищої Ради юстиЦП від 11.10.2004 року,
Наказів Територіального управління Державної судової адміністраЦП в
Запорізькій області та Комунарського районного суду М. Запоріжжя про звільнення
неправомірними та їх скасування,
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2005 року,

встановила:

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
26 квітня 2005 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Президента України,  Вищої Ради юстиЦП,  треті особи Комунарський районний суд м.
Запоріжжя,  Територіальне управління
Державної судової адміністраЦП в Запорізькій області про визнання Указу
Президента України від 30.06.2004 року №1327/2004,  рішення та подання Вищої Ради юстиЦП від
11.10.2004 року,  Наказів Територіального
управління Державної судової адміністраЦП в Запорізькій області та
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя про звільнення неправомірними та їх скасування,  поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2005 року рішення місцевого суду
залишено без змін.

Справа №
33ц-1959 кс 07

2

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення,  посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Відповідно
до вимог частин 7 і 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України після набрання чинності цим Кодексом
заяви і скарги у справах,  що виникають з
адміністративно-правових відносин (глави 29-32 і 36 ЦПК України 1963
року),  розглядаються в порядку,  встановленому цим Кодексом.  Касаційні скарги (подання) на рішення
загальних судів у справах,  визначених
пунктом 7 цього розділу,  що подані до
набрання чинності цим Кодексом і не розглянуті Верховним Судом України,  передаються для вирішення до Вищого
адміністративного суду України.

Ураховуючи
наведене,  керуючись частинами 7 і 10
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

ухвалила:

Справу
за позовом ОСОБА_1 до Президента України,
Вищої Ради юстиЦП,  треті особи:
Комунарський районний суд М. Запоріжжя,
Територіальне управління Державної судової адміністраЦП в Запорізькій
області про визнання Указу Президента України від 30.06.2004 року №
1327/2004,  рішення та подання Вищої Ради
юстиЦП від 11.10.2004 року,  Наказів
Територіального управління Державної судової адміністраЦП в Запорізькій області
та Комунарського районного суду М. Запоріжжя про звільнення неправомірними та
їх скасування,  поновлення на
роботі,  стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди передати для
вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала
оскарженню не підлягає.