Справа № 2-686/ 2007 року
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2007 року місто Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Жмуд Н.М. , за участю секретаря судових засідань - Клименко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат, -
Акціонерна Компанія "Харківобленерго" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат, посилаючись на те, що згідно відкритого особистого рахунку НОМЕР_1 на підставі договору про користування електричною енергією, побутовий абонент ОСОБА_1 використовувала електроенергію для власних побутових потреб за адресою : АДРЕСА_1. Однак станом на 06.02.2007 року заборгованість по сплаті за використану електроенергію склала 468 грн.16 коп.. У відповідності з пунктами 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення і пунктів 1, 11 Договору відповідачі були зобов'язані щомісячно проводить оплату за використану ними електроенергію не пізніше 10 числа наступного місяця, або в термін вказаний в платіжному документі Лозівського РВЕ АК "Харківобленерго". 25 січня 2005 року між позивачем та відповідачкою було переукладено Договір НОМЕР_1, чим поновлено строк позовної давнини стосовно заборгованості за використану електроенергію. Згідно з п. 18 Договору, у разі заборгованості, що існує на час укладення договору, сторони погоджують графік її погашення за умови обов'язкової оплати поточних платежів. Заборгованість на 25.01.2005 року становить 408 грн. 33 коп.. Проте від відповідачки не надходило заяв про складання графіку щодо погашення заборгованості або відстрочки встановленого термін уплати. Довідки, що підтверджують неплатоспроможність відповідачки, не надавались. В зв'язку з цим приміщення квартири відповідачки було знеструмлено. Відповідачу було заявлено претензію у вигляді рахунку, яка залишилась без задоволення.
На підставі вищевикладеного, Акціонерна Компанія "Харківобленерго" просить суд стягнути на їх користь з ОСОБА_1: заборгованість за використану електроенергію в сумі 468 грн. 16 коп.; витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. 00 коп..
У судовому засіданні інтереси позивача представляв представник - ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності від 28 липня 2006 року № 01-6210р/4798, що не суперечить положенням діючого цивільно-процесуального законодавства України, оскільки, відпо-
відно до ч.1 ст. 38 ЦПК України - сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через свого представника. Частиною 3 даної статті встановлено, що юридичних осіб представляють їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.
Згідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.
Представник позивача підтримав позовнім вимоги та прохав суд позов задовольнити у повному обсязі, постановивши заочне рішення по справі і стягнути на користь позивача також витрати, які ним було понесено за розміщення оголошення в пресі про виклик відповідача у судове засідання, про що надав ксерокопію газети та рахунок-фактуру № СК-655 на суму в 122 грн. 20 коп., платіжне доручення № 315 від 27 червня 2007 року та акт №СК-0000829 здачі-прийняття робіт (надання послуг).
Відповідач у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи, повідомлялася своєчасно та належним чином, поштою, однак зворотні повідомлення про вручення судових повісток повертаються на адресу суду, як такі, що не отримані відповідачем в зв'язку з тим, що за зазначеною адресою не проживає.
У судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про вручення ним судової повістки відповідачу. Дане клопотання було задоволено, однак, представником позивача дана повістка була повернута до суду, оскільки відповідачу вона вручена не була з підстав відсутності останньої за місцем реєстрації.
За клопотанням представника позивача 31 травня 2007 року судом було зроблено запит для з'ясування місця реєстрації відповідача по справі на що отримано відповідь, про те, що відповідач зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2.
У судовому засіданні 21 червня 2007 року представником позивача заявлене клопотання про виклик відповідача у судове засідання через засіб масової інформації, тобто у порядку положення ст. 74 ЦПК України. Клопотання представника позивача судом задоволено та вручено текст повідомлення про виклик відповідача у судове засідання на 09 липня 2007 року на 10 годину 30 хвилин.
Відповідач по справі судом повідомлена своєчасно та належним чином про час і місце слухання справи, а саме, через засіб масової інформації, а саме через газету «Слобідський край», що відповідає вимогам «Переліку друкованих засобів масової інформації місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2007 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких не відоме», затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів від 29 грудня 2006 року №678-р «Про друковані засоби масової інформації загальної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2007 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме».
На підставі ч.9 ст. 74 ЦПК України, а саме: відповідач місце проживання (перебування) або місцезнаходження якого позивачеві не відоме, викликається до суду через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вище викладеного, відповідач була викликана в судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявна в матеріалах справи ксерокопія оголошення з газети «Слобідський Край» від 26 червня 2007 року.
Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення
суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У судовому зсіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 25 травня 2005 року, між позивачем та ОСОБА_3, було укладено Договір НОМЕР_1 про користування електричною енергією (а.с. № 7-8).
ОСОБА_1 разом з членами своєї родини, регулярно користується електричною енергією згідно Особистого рахунку НОМЕР_1 та Договору про користування електричною енергією.
Згідно ст. 1 Договору НОМЕР_1 про користування електричною енергією (а.с. № 7-8), укладеного між АК "Харківобленерго" та відповідачем, Енергопостачальник (позивач по справі) бере на себе зобов'язання надійно постачати Споживачеві (відповідачу по справі) електричну енергію у необхідних його обсягах, а споживач бере на себе зобов'язання оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у термін, передбачений цим договором. Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ст. 11 даного Договору (а.с. 7-8), Споживач електричної енергії зобов'язується : вносити плату за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Згідно до п. 20 даного Договору, встановлено, що - Споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію.
Уклавши даний договір (а.с№7-8) сторони взяли на себе певні права та зобов'язання.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У статті 16 Договору вказано, що розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. По факту отримання платіжного документа, виписаного Енергопостачальником, оплата здійснюється у термін, обумовлений у платіжному документі. У разі не отримання платіжного документа, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.
Згідно ч.1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до довідки (а.с. № 51) вбачається, відповідач має перед позивачем за використану електричну енергію на суму в 468 грн. 16 коп. і на день звернення позивачем до суду з даним позовом, від відповідача на розрахункові рахунки позивача грошові кошти не надходили.
Виходячи з вище викладеного, в судовому засіданні судом встановлено, що відповідачем, взяте на себе зобов'язання за Договором було порушено.
Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги.
Виходячи з викладеного, суд вважає, позовні вимоги позивача, в частині стягнення з відповідача заборгованості за використану електричну енергію, такими, що підлягають задоволенню.
Згідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.
У позовній заяві позивачем заявлено про стягнення на його користь з відповідача витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у судах на суму в 30 грн. 00 коп. та судового збору за подання позову до суду на суму в 51 грн. 00 коп. і витрат на розміщення оголошення в пресі про виклик відповідача у судове засідання на суму в 112 грн. 20 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита.
На підставі вищевикладеного, суд задовольняє в цій частині позовні вимоги позивача і стягує на його користь з відповідача витрати - судовий збір в розмірі 51 гривні 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень 00 коп., та витрати за розміщення оголошення в пресі про виклик відповідача у судове засідання на 112 грн. 20 коп..
Керуючись ст. ст. 10, 11, 38, 44, 57, 60, 74, ч.2 ст. 77, 79, ч.1 ст. 88, ч.4 ст. 169, 209, 212-214, 215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 509, 526, 530, 541, 610, 629, 714 ЦК України; Розпорядженням Кабінету Міністрів від 29 грудня 2006 року №678-р «Про друковані засоби масової інформації загальної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2007 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме»; Частини 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України, суд, -
Позовну заяву Акціонерної компанії "Харківобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий