Справа № 2-3032/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

14
червня 2007 року                                                           місто
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Бовчалюк
З.А.., при секретарі Захаровій Н.А.., з участю позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_10

представника
відповідача виконкому Луцької міської ради Полякової І.В., представника
відповідача житлово-комунального підприємства № 3 Півоварчук В.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до виконкому Луцької міської ради, житлово-комунального підприємства № 3
про зміну договору найму житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого
комітету Луцької міської ради, житлово-комунального підприємства № 3 про зміну
договору найму житлового приміщення у зв'язку зі смертю наймача.

Покликається на те, що з 1987 року проживає в АДРЕСА_1, яка була надана
діду його дружини ОСОБА_2. Стверджує, що з квартиронаймачем проживали однією
сім'єю та вели спільне господарство. За спільні кошти купували меблі,
холодильник, телевізор, килим та інше майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а він
, дружина та донька залишились проживати в даній квартирі, проводили поточні
ремонти та оплачували комунальні послуги. 22 грудня 1992 року шлюб між ним та
ОСОБА_3 було розірвано. 05 березня 1993 року дружині та дочці було надано
квартиру по АДРЕСА_2куди останні і переїхали проживати, а він залишився
проживати у спірній квартирі. Договір оренди між ним та ЖЕК № 3 ніколи не
укладався. 18 березня 1999 року звертався з заявою в ЖЕК № 3 з проханням
переоформлення договору найму жилого приміщення, останні пропонували виконкому
Луцької міської ради дозволити переоформлення квартири з ОСОБА_2 на нього,
однак дане питання не було вирішене.

На даний час будинок, в якому розташована спірна квартира знаходиться в
аварійному стані, постачання газу та електроенергії припинено. ОСОБА_1
неодноразово звертався до посадових осіб Луцької міської ради з проханням
надати інше житло, однак останні вказували на те, що даний будинок підлягає
знесенню і йому, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, буде виділена інша
квартира.

Вважає , що має рівне з наймачем право користування даною жилою площею, так
як постійно проживав з наймачем та вів спільне господарство, а також після смерті
ОСОБА_2 і по даний час продовжує проживати в АДРЕСА_1. Просить визнати його
наймачем АДРЕСА_1та зобов'язати відповідачів укласти договір найму жилого
приміщення.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 позов підтримали з
підстав наведених в заяві, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача Луцької міської ради в судовому
засіданні позов не визнала та суду пояснила, що згідно наявних у справі доказів
основним квартиронаймачем спірної квартири був ОСОБА_2 а позивач - піднаймачем,
а тому будь-яких прав на дану квартиру

не
набув. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно
припиняється і дія договору піднайму. Вважає, що судом не здобуто доказів, які
б підтверджували , що ОСОБА_1 був членом сім'ї ОСОБА_2 і відповідно мав право
вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого
приміщення. Просить суд в задоволенні позову відмовити за безпідставністю
вимог.

Представник відповідача житлово-комунального підприємства
№ 3 позов не визнала , суду пояснила, що ОСОБА_1 який зареєстрований по
АДРЕСА_1як піднаймач, за даною адресою не проживає більше 10 років. Житлом не
цікавиться, не проводить поточні ремонти. Світло та газ у даній квартирі
відключені. Вважає, що оскільки ОСОБА_2, який був основним квартиронаймачем,
помер - договір найму жилого приміщення припинився, відповідно дія договору
піднайму також припинилась, а тому ОСОБА_1 повинен звільнити дане житло. Крім
того, вважає, що позивачем в суді не доведено факту проживання з ОСОБА_2 однією
сім'єю. Просить суд, в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків,
дослідивши та оцінивши представленні по справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов безпідставний та до задоволення не підлягає.

Як встановлено в судовому засіданні квартиронаймачем
АДРЕСА_1був ОСОБА_2. Піднаймачами поряд з іншими вказано ОСОБА_1,
зареєстрованого за даною адресою тимчасово з 22.12.87 року по 21.12.1988 року,
а з 21.12.1988 року-постійно. (а.с. 12
).

Згідно довідки відділу реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 помер 1
травня 1989 року.

Таким чином, договір найму житла було припинено у зв'язку із смертю
квартиронаймача, про що в особовому рахунку зроблено відмітку.

Як вбачається з змісту позовної заяви та пояснень даних позивачем та його
представником в судовому засіданні , ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст.106 ЖК УРСР
просить змінити договір найму жилого приміщення, визнавши його наймачем
АДРЕСА_1в м. Луцьку у зв'язку із смертю наймача з тих підстав , що проживав з
ОСОБА_2 як член його сім'ї та вів з ним спільне господарство.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших
осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Згідно пояснень позивача, дослідженої в судому засіданні заяви ОСОБА_1 від
18.03.99 року , та відповіді ЖКП № 3 від 18.03.99 року вбачається, що позивач
звертався з питанням про переоформлення договору найму жилого приміщення на
його ім'я. Однак, як пояснив в судовому засіданні позивач, Луцькою міською
радою у переоформлені було відмовлено з тих підстав, що він не є членом сім'ї
ОСОБА_2Письмової відповіді у нього не збереглося.

Суд немає змоги дослідити відповідь Луцької міської ради щодо звернення
ОСОБА_1 з приводу переоформлення договору найму жилого приміщення, оскільки
відповідно до пояснень представника Луцької міської ради, дані документи
знищені за терміном зберігання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Так, на підтвердження заявлених позивачем вимог, ним заявлено клопотання
про допит свідків, які могли б підтвердити факт спільного його проживання та
ОСОБА_2, як однієї сім'ї.

Однак, суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, оскільки зміст їх показань мав суперечливий та непослідовний характер.

Так свідок ОСОБА_5 пояснив, що сім'я ОСОБА_1 початково
проживала у нього, а вже пізніше вони перейшли на постійне місце проживання до
ОСОБА_2, хоча ОСОБА_3 стверджувала, що проживала у останнього ще до одруження.

Свідок ОСОБА_8 хоча стверджував, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 проживали однією
сім'єю, конкретно вказував, які речі купували для спільного господарства, однак
зазначив, що ніколи з самим ОСОБА_2 не спілкувався, а з бувшою дружиною
позивача ОСОБА_3 взагалі не знайомий..

Свідок ОСОБА_9 - батько позивача, вказав, що син з
дружиною проживала у ОСОБА_2, як квартиранти, а плату за житло здійснювали за
рахунок продуктів харчування, які привозили з села.

Інших доказів, які б стверджували факт проживання позивача з
квартиронаймачем однією сім'єю, ОСОБА_1 не подано, не здобуто їх і судом.

Таким чином позивач в супереч вимог ч. 2 ст. 10 ЦПК України не довів ті
обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 99 ЖК УРСР піднаймачі і тимчасові жильці
самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від
тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення
одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а
також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення.

З врахуванням вищенаведеної норми закону ОСОБА_1 прав на спірне житло не
набув, оскільки як встановлено в судовому засіданні був піднаймачем.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову
слід відмовити за безпідставністю вимог.

Разом з тим, позивач всупереч ст. 71 ЦК
УРСР ( в редакції 1963 р.) пропустив строки звернення з позовом до суду,
без поважних причин, оскільки як вбачається з матеріалів справи та даних
сторонами пояснень про порушення свого права він дізнався саме в 1999 році,
тобто тоді, коли йому Луцькою міською радою було відмовлено у переоформлені
договору найму жилого приміщення, а в суд з позовом звернувся лише в 2007 році.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 213, 214 215 ЦПК України, на
підставі ст.ст.64, 65, 91,92,106 ЖК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1до виконкому Луцької міської ради, житлово-комунального
підприємства № 3 про зміну договору найму житлового приміщення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.