Справа № 9кв - 676 / 2007р.                                            Головуючий по 1
: 40                                                                     Бондар
апеляційній Інстанції Ведмедь Н.І.
касаційній інстанції Бородійчук В.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
жовтня 2007р.                                                                                              м.
Черкаси

Колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних   справах   апеляційного   суду Черкаської області у складі суддів

Адаменко Л.В.
Качан О.В. Бородійчук В.Г.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 27 липня 2005 року і ухвалу апеляційного суду
Сумської області від 04 жовтня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_1 до AT 3T «Сумський
фарфоровий завод», третя особа - ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої позовні вимоги мотивував тим, що
він з 14 липня 2003 року працював в АТЗТ «Сумський фарфоровий завод» на посаді
економіста відділу збуту і маркетингу. В 2003 році між АТЗТ «Сумський фарфоровий
завод» і ПП «Тарген плюс» була укладена угода на купівлю - продаж товару. Але
ПП «Тарген плюс» повністю не розрахувались за отримувану від заводу продукцію,
а тому заступник директора ОСОБА_3 змусив його із власної заробітної плати
погашати заборгованість ПП «Тарген плюс».

Таким
чином він сплатив до каси підприємства 1868, 38 грн.. Але, не дивлячись на це,
ОСОБА_3 змусив його написати заяву про звільнення з роботи за власним бажанням.
09 березня 2005 року він таку заяву написав і цього ж дня його звільнили з
роботи за власним бажанням. Вважає звільнення незаконним, оскільки він не мав
бажання звільнятися з роботи, а тому просив поновити на роботі, стягнути
заробітну плату за час вимушеного прогулу, стягнути 1868, 38 грн., відшкодувати
моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Рішенням   Зарічного
районного   суду   м.
Суми   від   27
липня   2005   року відмовлено в задоволені позову за
необґрунтованістю.

Ухвалою
апеляційного суду Сумської області від 04 жовтня 2005 року рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 27 липня 2005 року залишено без зміни.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1.
просить скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня
2005 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 04 жовтня 2005 року
як незаконні та винести нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Згідно
ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Встановлено і це
вбачається із матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням судом
норм матеріального та процесуального права і доводи скарги його висновків не
спростовують.

Відсутні   і
передбачені   ст.338   ЦПК
України   підстави  для
обов'язкового скасування судового рішення.

Враховуючи   наведене,
колегія   суддів   вважає
за   необхідне   відмовити
у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
Законом України від 22.02.2007 № 697-V «Про
внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ», підпунктом 2 пункту 3 розділу VII
«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій
України», ст.ст. 323, 332, 336, 337, ЦПК України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня
2005 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 04 жовтня 2005 року
залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.