Справа №2-1857/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

30 липня 2007 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого - судді       Кихтюка P.M.

при
секретарі                        Мелих
Л.В.

з участю
позивача                ОСОБА_1

представника
позивача      ОСОБА_2

відповідачів                           ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Романівської сільської ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Романівської
сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що її матері ОСОБА_5 на праві власності належав
житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла і відкрилась спадщина на належний їй
будинок. Згідно заповіту позивач та її рідний брат ОСОБА_6 являються єдиними
спадкоємцями після смерті матері та такими, що прийняли спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на
належну йому частину спірного будинковолодіння. Вона являється єдиним
спадкоємцем після смерті брата та такою, що прийняла спадщину шляхом фактичного
вступу у володіння спадщиною.

Оформити спадщину в нотаріальній конторі позивач немає можливості через
недостатність документів для підтвердження факту вступу в управління та
володіння спадковим майном.

Враховуючи наведене, просить визнати за нею право власності на спадкове
майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 02 квітня 2007 року до участі у справі в якості
співвідповідачів ритягнуто ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - дочок ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали із
зазначених в ньому підстав та просили його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов не визнали, заперечувала відносно його
задоволення. Пояснили суду, що також хочуть успадкувати належну їм частину
будинковолодіння, оскільки вони прийняли спадщину після смерті їх батька.

Представник Романівської сільської ради в судове засідання не з'явився,
просив суд слухати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, її представника та відповідачів, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5 (а.с.9).

Після смерті останньої відкрилась спадщина на належний їй
будинок з надвірними спорудами та будівлями, який розташований по АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.7),

свідоцтвом
про право на спадщину заповітом (а.с.8),
технічним    паспортом    (а.с. 17-21), довідкою сільської
ради(а.с.12).

Вказане майно спадкодавець в рівних частинах заповіла своїм дітям: ОСОБА_1
та ОСОБА_6(а.с. 13).

Відповідно до ст.549 ЦК
УРСР (в ред.1963р.) спадкоємці вступили у фактичне володіння спадковим майном
протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що підтверджується довідкою
Романівської сільської ради (а.с. 12) і вважаються такими, що прийняли спадщину.
Тобто кожному із спадкоємців належить по 1 2 частині вказаного
будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6 (а.с. 11) і після його смерті відкрилась
спадщина на належну йому Уг частину спадкового майна.

Згідно ст.1261 ЦК України(в
ред.2003 року) спадкоємцями першої черги являються відповідачі по справі:
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про народження останніх
(а.с.   ).

В судовому засіданні встановлено, що на момент відкриття спадщини після
смерті ОСОБА_6, з останнім проживала та доглядала його позивач по справі, а
тому вона у відповідності до ст.1268 ЦК
України (в ред.2003 року) прийняла спадщину. Вказану обставину відповідачі
в судовому засіданні не заперечили.

Крім цього, відповідачі не представили суду доказів та не
довели у відповідності до ст.60 ЦК
України факту прийняття спадщини після смерті їх нього батька. Із
відповідною заявою в нотаріальну контору не звертались, що підтверджується
повідомленням нотаріальної контори(а.с.
).

Поряд з цим, відповідачі в судовому засіданні пояснили, що з батьком на
момент його смерті не проживали, так як він проживав із співмешканкою з якою
були в поганих відносинах.

Таким чином, відповідно до ст.ст.1258, 1262 ЦК України право на спадщину за законом має позивач, яка
прийняла спадщину та являється спадкоємцем другої черги після смерті рідного
брата, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 14), свідоцтвами про
одруження (а.с. 15,16), довідкою сільської ради(а.с.12), показами свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

А тому, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
слід задовольнити.

Оскільки позивач відмовилась від відшкодовування понесених нею судових
витрат, то не слід проводити стягнення цих коштів з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 524,549 ЦК УРСР (1963р.), ст.ст.
1222,1223,1258, 1261,1262, 1268,1269,1270,1272 ЦК України( в ред.2003 року), суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно -житловй будинок з
надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня його проголошення та
подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.