УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
жовтня 2007 року                                                                                       м.   Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі: головуючої судді Процик M.B.,

суддів Федорової
А.Є.,   Мизи Л.М.  ,

при секретарі
Грінченко Є.В.,

за участю
ОСОБА_1,   ОСОБА_2,   представника ОСОБА_3,   розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 27 квітня 2007 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та Комунального підприємства (далі КП) «Жилсервіс-2» про
стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2002 року ОСОБА_1 звернулася
до суду із позовом до ОСОБА_4 та до КП „Жилсервіс-2",   просила стягнути з них в солідарному порядку
матеріальну шкоду в сумі 45 тис.   грн. і
моральну шкоду в сумі 30 тис.   грн.

В
процесі розгляду справи позивачка подавала заяву про застосування до
визначеного розміру матеріальної шкоди індексу інфляції та 3% річних.

Позивачка
посилалась на те,   що 02.12.2002 року з
вини відповідачів відбулося затоплення її квартири АДРЕСА_1 фекальними
масами,   що призвело до значного
пошкодження її квартири та меблів та викликало моральні страждання,   які пов'язані зі стресом від пошкодження
квартири і майна та з неможливістю тривалий час проживати в власній квартирі.

Третя особа ОСОБА_5 просила справу
слухати за її відсутності.(а.с.   174)

Відповідачка
ОСОБА_4 та її представники в судовому засіданні вимоги не визнали,   пославшись на відсутність провини в залитті
фекаліями квартири позивачки.

Представник
відповідача КП « Жилсервіс-2» в судовому засіданні вимоги не визнала,   вважає,
що провини у залитті житла позивачки у комунального підприємства немає.

Треті особи на
стороні відповідача позов вважали необгрунтованим.

Рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2007 року
позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_4на користь ОСОБА_1
37487,  55 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди,   3000 грн. на
відшкодування моральної шкоди,   а разом
стягнуто 40489,  55 грн.

У задоволенні
інших вимог позивача відмовлено.

Стягнуто з
ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 391 грн. 90 коп.

Справа №
22ц-2979/07                                                     Категорія
ЦП: 23

Головуючий у
першій інстанції Швець В.М.

Доповідач Процик
М.  В.

В   апеляційній
скарзі   ОСОБА_4   просить
скасувати   рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області від 2704.2007р. та постановити нове,  яким
в  задоволенні   позовних
вимог  ОСОБА_1   відмовити   у
повному   обсязі,  посилаючись на    порушення судом норм матеріального і
процесуального права та на недоведеність обставин,  що мають значення для справи,  які суд вважав встановленими.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За
правилами  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду за
одних лише формальних міркувань.

Постановляючи
рішення про часткове задоволення позову до ОСОБА_4 та про відмову в позові до КП
„Жилсервіс-2",  суд першої
інстанції,  пославшись на  ст.
ст.  440,  440-1 ЦК України,  виходив з того,  що відповідачка ОСОБА_4 внаслідок недбалого
проведення ремонту в своїй квартирі заподіяла значну шкоду майну позивачки і
заподіяла моральну шкоду,  тоді як
відсутня провина КП „Жилсервіс-2" в заподіянні шкоди позивачці.

З такими
висновками суду погоджується і колегія суддів.

Висновки
суду першої інстанції грунтуються на правилах
ст.  ст.  440, 440-1 ЦК України та підтверджуються зібраними у справі доказами,  зокрема: свідоцтвом про право власності ОСОБА_1 на
кв.АДРЕСА_1,  довідкою МБТІ про право
власності,  в тому числі,  відповідачки на кв. АДРЕСА_2 (ас.  18, 13),
технічним висновком про стан зазначеної квартири (а.с. 40-48),  актами про чистку каналізаційного
стояка,  в тому числі від 30 травня 2003
року (а.с. 22,  176),  актом дослідження технічного стану
кв.АДРЕСА_1 від 06 грудня 2002 року(а.с. 4),
зміст якого підтвердили в суді свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,  ОСОБА_9
та інші (ас.  187-191,  223-224,
52-58),  експертним висновком
№2503 від 16.05 2003 року (а.с.  16-17),  та іншими матеріалами справи.(а.с.  19-21, 24-39, 51-59)

Згідно
отриманого апеляційним судом висновку судової будівельно-технічної експертизи №
7232 від 07.08.2007 року причиною залиття квартири позивачки є проникнення
фекалій (каналізаційних стоків) через сантехнічне приладдя квартири АДРЕСА_1
внаслідок засмічення стояка каналізації нижче рівня підлоги 1-го поверху
осколками чавунних труб,  яке
відбулося,  згідно акту КП „Жилсервіс-1"
від 06.12.2002 року,  при заміні стояка
каналізації на рівні квартири № 73,
розташованої на 5 поверсі житлового будинку; Вартість відновно-ремонтних
робіт в квартирі АДРЕСА_1 складає 47167 грн.

При
визначенні розміру моральної шкоди судом враховані вимоги розумності і
справедливості.

Доводи
ОСОБА_4 та її представників про те,  що
позивачка в суді першої інстанції не довела вину відповідачки,  не довела,
що відповідачка діяла неправомірно та що між здійснюваним нею ремонтом
каналізації та залиттям квартири позивачки фекаліями є причинний зв'язок,  а суд виніс рішення ґрунтуючись на
припущеннях,  - не можуть бути прийняті
до уваги,  оскільки спростовуються
вищезазначеними доказами,  які між собою
узгоджуються.

Крім того,  на доводи ОСОБА_4 слід зазначити,  що відповідно до змісту  ст.  4
Закону України „Про власність" власність зобов'язує. Власник,  здійснюючи свої права по користуванню своєю
власністю,  проводячи ремонт свого
нерухомого майна,  не повинен порушувати
права іншого власника. В даному випадку власник ОСОБА_4,  здійснюючи ремонт в своїй квартирі,  зобов'язана була вжити заходи і запобігти
заподіянню шкоди квартирі позивачки,  а
тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку,  що за заподіяння шкоди позивачці,  на підставі
ст.   ст.   440-440-1 ЦК України,
відповідальність має

нести
відповідачка,  яка недбало,  без залучення відповідних спеціалістів,  здійснювала ремонт і заміну каналізації,  та не надала суду доказів,  що шкода заподіяна не з її вини.

В той же
час,  колегія суддів,  з врахуванням правил  ст.
440 ЦК України про відшкодування шкоди майну громадянина,  вважає неправильним посилання суду першої
інстанції в мотивувальній частині на застосування до розміру шкоди індексу
інфляції і виключає це посилання з мотивувальної частини рішення.

Приймаючи
до уваги отриманий апеляційним судом висновок судової будівельно-технічної
експертизи № 7232-від 07.08.2007 року (яка визначила шкоду в сумі 47167
грн.),  колегія суддів все ж вважає,  що відшкодуванню підлягає матеріальна шкода
тільки в сумі 37487, 55 грн.,  як
зазначено в рішенні суду першої інстанції,
оскільки позивачка рішення суду першої інстанції не оскаржила,  з визначеним розміром матеріальної та
моральної шкоди погодилась,  а суд
апеляційної інстанції обмежений доводами апеляційної скарги та межами позовних
вимог заявлених позивачем в суді першої інстанції.

За таких
обставин в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів прийшла до
висновку,  що оскільки суд першої
інстанції постановив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального
права,  підстави для задоволення
апеляційної скарги і скасування судового рішення відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307ч.1п.1,  308,  313,
314 ч.1 п. 1,  315,  317,
319 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4відхилити.

Рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України
протягом двох місяців з моменту проголошення.