Головуючий у першій інстанції Огренич І.В.
Справа
№ 22ц-2396/07
Доповідач Ступаков О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
вересня 2007 рік                                                                                                       м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого
Ступакова О.А.

суддів: Бабія
А.П.,  Станкевича В.А.

при
секретарі Мілонас Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Одесі цивільну по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі
та гідності,  стягнення моральної шкоди
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.  Одеси від 26.12.2006 року,

встановила:

Позивачка
звернулась до суду з позовом про захист честі та гідності,  а також про стягнення моральної шкоди,  в якому посилається на те,  що відповідач 21 вересня 2003року в своїх
заявах до прокуратури Приморського району м.
Одеси та директора інституту ім.
В.П.Філатова розповсюдив відомості,
які не відповідають дійсності,
які ганьблять її честь гідність,
ділову репутацію. Відповідач вказував,
що «Суходоєва за хабарі пропонувала різноманітні послуги,  пов'язані з діяльністю інституту,  а в серпні 2003року пропонувала організувати
за 100 доларів США любі зустрічі та консультації зі спеціалістами інституту. Що
поведінка її аморальна та несумісна з лікарською діяльністю». Вказані заяви
перевірялись в прокуратурі,
інституті,  позивачка повинна була
давати пояснення,  що причинило їй
хвилювання,  незручності,  та нездорові розмови в колективі,  що негативно відобразилося на її здорові. В
результаті перевірок вказані відповідачем відомості не найшли свого
підтвердження. Позивачка вважає,  що
розповсюджені відповідачем неправдиві відомості завдали їй моральну шкоду,  у зв'язку з чим просить зобов'язати
відповідача надіслати листа до керівництва інституту ім.  В.П.Філатова з вибаченнями на адресу
позивачки,  та стягнути з ОСОБА_2
заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000 грн.,
з перерахуванням вказаної суми на рахунок дитячого будинку №1
„Лелека",  який знаходиться в
м.  Одесі,  вул.  Амундсена.

Відповідач
у судовому засіданні позов не визнав,
просив в задоволені відмовити,
так як позивачка не надала суду доказів на підтвердження своїх позовних
вимог,  у подальшому у судові засідання
не з'являвся,  повідомлявся у
встановленому порядку про час та місце судового розгляду,  але про причини неявки суд не повідомив.

Рішенням
Київського районного суду м.  Одеси від
26 грудня 2006 року позов задоволено.

Не погодившись з
цим рішенням ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу.

2

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з направленням
справи на новий розгляд оскільки судом при постановленні рішення були порушені
норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідача,  пояснення ОСОБА_2,  розглянувши доводи апеляційної скарги і
матеріали справи,  судова колегія
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції обґрунтовано посилався на те,  що позивачка працює в інституті ім.  В.П. Філатова на посаді наукового
співробітника з 1977 року. За період роботи ніяких зауважень,  доган у відношенні позивачки з боку
керівництва інституту не було.

Відповідач є
сусідом позивачки. Між сторонами виникають конфлікти.

Відповідач
звернувся з заявами до керівництва інституту ім. . В.П. Філатова,  а також до прокуратури м.  Одеси в яких зазначав,  що «позивачка за хабарі пропонувала
різноманітні послуги пов'язані з діяльністю інституту,  а в серпні 2003 року. Пропонувала
організувати за 100 доларів США
любу зустріч та консультацію зі спеціалістами інституту. Що її поведінка
аморальна та несумісна з лікарською діяльністю». Зазначені заяви не
відповідають дійсності та порочать честь та гідність,  ділову репутацію позивачки.

На
підставі заяв відповідача проводилися перевірки і Приморським РВ УМВС України
15.11.2003 року була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної
справи в зв'язку з тим,  що факти
викладені в заявах відповідача не знайшли свого підтвердження на підставі п.2  ст.  6
КПК України за відсутністю складу злочину.

Відповідно
до  ст.
277 ЦК України фізична особа,
особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та
членів її сім'ї недостовірної інформації,
має право на відповідь,  а також
на спростування цієї інформації.

Заявами
до прокуратури Приморського району м.
Одеси,  та до керівництва
інституту ім. . В.П. Філатова,  в яких
розповсюджувалась не відповідаючи дійсності свідчення,  які порочать честь та гідність,  ділову репутацію позивачки,  відповідач завдав моральну шкоду. Моральна
шкода полягає в приниженні престижу та ділової репутації ОСОБА_1,  як наукового співробітника,  що призвело до порушення звичайних життєвих
зв'язків,  до можливості продовжувати
активне громадське життя,  до порушення
стосунків з оточуючими людьми,  які знали
позивачку як порядну людину.

Доводи
апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права,  а саме не доказаністю позивачкою обставин
якими вона обґрунтовує позовні вимоги,
доказів завдання їй моральної шкоди,
порушення норм процесуального права,
а саме не повідомлення відповідача про день та час розгляду справи,  не винесення відповідно до вимог  ст.
224 ЦПК України заочного рішення,
не відповідають обставинам справи.

На
підставі наведеного судова колегія вважає,
що суд першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального
права при постановленні рішення не допустив,
а наведені в апеляційній скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1 п.1,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів,

ухвалила:

Апеляційну
ОСОБА_2 відхилити. Рішення Київського районного суду м.  Одеси
від 26.12.2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців.