Справа № 22-ц-1651 /2007                                      Головуючий
- цивільна                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
листопада 2007 року                                                                                       м.  Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:
ІВАНЕНКО Л.В.

суддів:                           ШАРАПОВОЇ О.Л.,
МИРОНЦОВА В.М.

при                                СЕТЧЕНКО Н.М.

секретарі:

За
участю                     ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 серпня 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства „Прилуки
тепловодопостачання" про поновлення на роботі , стягнення середньомісячної
зарплати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2007
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства
„Прилукитепловодопостачання", в якому просила визнати незаконними накази
про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, поновити її на посаді
начальника абонентного відділу даного підприємства, стягнути середній заробіток
за час вимушеного прогулу, у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та судові
витрати.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що наказом виконуючого обов'язки директора підприємства від 19
червня 2007 року вона була звільнена з займаної посади на підставі п. 3  ст.  40
КЗпП України. Підставою для такого звільнення стало притягнення її в березні
2007 року та в травні 2007 року до дисциплінарної відповідальності. Наказом №
96 від 23.03.07 року їй була оголошена догана за несвоєчасне надання відповіді
на звернення ОСОБА_4. Але в
коло її службових обов'язків не входить надання відповідей на звернення
громадян. Наказом № 183 від 25.05.07 року їй була оголошена догана за складання
21.03.07 року начебто незаконного припису. В коло її службових обов'язків
входить видання приписів щодо порушення Правил користування системами
комунального водо- та теплопостачання. Зазначені в приписі обставини, що в
квартирі АДРЕСА_1 фактично проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а оплата за надані послуги здійснюється за одну особу,
відповідають дійсності. Твердження відповідача про невиконання нею наказів від
22.01.07 року № 22 та від 13.10.06 року № 375 не відповідають дійсності.

Рішенням
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 серпня 2007 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд
першої інстанції не з"ясував чи був дотриманий порядок та строк накладання
дисциплінарних стягнень. Суд дійшов висновку про те, що наказ № 96 від 23.03.07
року є законним, оскільки вона своєчасно не передала на виконання звернення
громадянки ОСОБА_4. Але даним наказом їй була оголошена догана за несвоєчасне
надання відповіді на вказане звернення, що взагалі не входить в коло її
службових обов'язків. Постановлюючи рішення суд першої інстанції дійшов
висновку, що наказ № 183 від 25.05.07 року є законним, оскільки припис від 21.03.07
року був складений нею без участі господаря квартири, а нарахування за послуги
водопостачання по даному помешканню з 01.02.07 року безпідставно проводилося із
розрахунку на двох осіб. Але в коло її службових обов'язків входить видання
приписів щодо порушення правил водокористування. Зазначені в приписі обставини,
що в квартирі АДРЕСА_1 фактично проживають дві особи, а оплата за надані
послуги здійснюється за одну особу, відповідають дійсності.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення
скасуванню з постановлениям
нового рішення з таких підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позову ОСОБА_1 суд виходив з того, що притягнення позивачки до
дисциплінарної відповідальності відповідно до наказів № 96 від 23.03.07 року та
№ 183 від 25.05.07 року, а також звільнення 19 червня 2007 року останньої з
роботи на підставі п. 3 ч. 1  ст.  40 КЗпП України було проведено з дотриманням
норм трудового законодавства і будь-яких порушень з боку відповідача допущено
не було.

Проте з таким
висновком не може погодитись апеляційний суд виходячи з наступного.

По справі
встановлено, що наказом виконуючого обов"язки директора комунального
підприємства „Прилукитепловодопостачання" № 217 від 19 червня 2007 року
ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника абонентного відділу на підставі п. 3
ч. 1  ст.
40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин трудових
обов"язків. Підставою для такого звільнення стало несвоєчасне надання
відповіді на звернення ОСОБА_4., за що наказом № 96 від 23.03.07 року ОСОБА_1
була оголошена догана; складання 21.03.07 року незаконного припису, за що
наказом № 183 від 25.05.07 року позивачці була оголошена догана; неналежне
виконання ОСОБА_1 наказів від 03.08.06 року № 286, від 22.01.07 року № 22 та
від 13.10.06 року № 375.

Відповідно до п.
3 ч. 1  ст.  40 КЗпП України трудовий договір, укладений
на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним
органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин
обов'язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього

трудового  розпорядку,
якщо  до   працівника
раніше  застосовувалися  заходи дисциплінарного або громадського
стягнення.

За змістом  ст.
ст.  148, 149 КЗпП
України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним
органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з
дня його виявлення. До застосування дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

Як вбачається з
наказу № 96 від 23 березня 2007 року ОСОБА_1 була оголошена догана за
несвоєчасне надання відповіді на звернення громадянки ОСОБА_4. Відповідно до
посадової інструкції начальника абонентного відділу, затвердженої директором
комунального підприємства „Прилуки тепловодопостачання" 01.08.06 року, до
посадових обов'язків позивачки не входить надання відповідей на звернення
громадян. Про несвоєчасне надання відповіді на звернення ОСОБА_4. власнику
стало відомо не пізніше 20 лютого 2007 року, про що свідчить письмова резолюція
директора комунального підприємства „Прилукитепловодопостачання" на
вказаному зверненні, адресована юридичній службі підприємства ( а. с.  77). Тобто, застосування дисциплінарного
стягнення відбулося з порушенням місячного строку, передбаченого  ст.
148 КЗпП України, з дня коли власнику стало відомо про вчинення
проступку. Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що наказ № 96 від
23.03.07 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є
незаконним.

Як вбачається з
наказу № 183 від 25 травня 2007 року ОСОБА_1 була оголошена догана за складання
21.03.07 року незаконного припису. Припис від 21 березня 2007 року був
складений позивачкою про те, що в квартирі АДРЕСА_1 в м.  Прилуки проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Вказаний припис
був складений без участі господаря квартири, підписаний позивачкою та
громадянами ОСОБА_7, ОСОБА_8
та ОСОБА_9. Оплата за надані послуги по вказаному помешканню здійснюється за
одну особу. 28 березня 2007 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9. звернулися до відповідача
з заявою, в якій повідомили, що позивачка ввела їх в оману. У приписі вони
поставили свої підписи, оскільки вважали, що мова йде про встановлення
лічильника. Вказане звернення було зареєстроване на підприємстві 28.03.07 року,
що підтвердив представник відповідача в судовому засіданні (а. с.  ). Тобто, власнику стало відомо про те, що
припис складений з порушенням вимог Правил користування системами комунального
водопостачання та водовідведення в містах та селищах України 28 березня 2007
року. Застосування дисциплінарного стягнення відбулося з порушенням місячного
строку, передбаченого  ст.  148 КЗпП України, з дня коли власнику стало
відомо про вчинення проступку. Крім того, пояснення від позивачки щодо
складання припису не відбиралися, що не заперечував представник відповідача в
судовому засіданні. Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що наказ
№ 183 від 25.05.07 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності є незаконним.

В наказі № 217
від 19 червня 2007 року про звільнення позивачки зазначається про неналежне
виконання ОСОБА_1 наказів від 03.08.06 року № 286, від 22.01.07 року № 22 та
від 13.10.06 року № 375. Згідно з наказом № 286 від

03.08.06 року позивачка зобов'язана була надавати у
відповідні строки дані про обсяги реалізації холодної та гарячої води; обсяги
реалізації стоків; перелік підприємств, які споживають воду та скидають стоки.
Відповідно до наказу № 22 від 22.01.07 року ОСОБА_1 зобов'язана була до 25
числа кожного місяця надавати дані про опалювальні площі по населенню; обсяги
реалізації теплової енергії та гарячої води по населенню. Наказом № 375 від
13.10.06 року були затверджені заходи по зменшенню витрат води та теплової
енергії. Відповідно до даного наказу позивачка зобов"язана була до 10
числа місяця, що настає за звітним, надавати відповідні аналітичні дані. В матеріалах
справи відсутні дані про ознайомлення ОСОБА_1 з наказами № 286 від 03.08.06
року та № 375 від 13.10.06 року. В ході розгляду справи представником
відповідача не надано належних доказів, які б свідчили, що позивачка
несвоєчасно надавала посадовим особам підприємства відомості, передбачені
даними наказами. В матеріалах справи відсутні дані за який період не надавалися
позивачкою відповідні показники. Апеляційним судом в ході розгляду справи
з"ясовувалося які показники та за який період несвоєчасно надані
начальником абонентного відділу ОСОБА_1 до інших структурних підрозділів
підприємства. Представником відповідача не надано відповіді на дані питання, а
також належних доказів щодо порушень посадових обов'язків ОСОБА_1

Згідно  ст.
235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник
повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий
спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

За вищевказаних
обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що звільнення позивачки
проведене незаконно, а тому вона підлягає поновленню на посаді начальника
абонентного відділу, на її користь слід стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Рішення в
частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в
сумі 1374 грн. 24 коп. грн. підлягає негайному виконанню на підставі ч.5  ст.
235 КЗпП України та ч. 1  ст.  367 ЦПК України.

На користь
позивачки підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 6733 грн. 58 коп.3а період з 20 червня по 07 листопада 2007 року. Виходячи
із заробітної плати позивачки за два останні місяці, розмір середньомісячної
заробітної плати ОСОБА_1 становить 1374 грн. 24 коп. , а розмір середньоденної
заробітної плати - 68 грн. 71 коп. ( а. с.
24). 68 грн. 71 коп. X 98 ( кількість робочих днів з 20.06.07 року по 07.11.07
року) = 6733 грн. 58 коп.

Також підлягають
частковому задоволенню вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.
Заявлена ОСОБА_1 сума моральної шкоди на думку апеляційного суду є завищеною і
не відповідає тим моральним стражданням, які зазнала позивачка, а тому виходячи
з принципів розумності та справедливості, суд визначає розмір морального
відшкодування в сумі 500 грн., і цей розмір є адекватним тим стражданням, які
зазнала позивачка в результаті незаконного звільнення її з роботи.

Згідно  ст.
ст.  79, 88 ЦПК України,
підлягає стягненню з комунального підприємства
„Прилукитепловодопостачання" судовий збір в сумі 84 грн. 34 коп., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та
витрати, понесені ОСОБА_1 на правову допомогу в сумі 400 грн. З урахуванням того,
що ОСОБА_1 поновлена на роботі, на її користь стягнутий середній заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі 6733 грн. 58 коп. та у відшкодування моральної шкоди 500 грн., розмір судового
збору становить 84 грн. 34 коп. ( 8.5 грн. + 67.34 грн. + 8.5 грн.). Витрати на
правову допомогу не перевищують граничний розмір, встановлений постановою КМУ №
590 від 27 квітня 2006 року „ Про граничні розміри компенсації витрат,
пов"язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави".

Керуючись  ст.
ст.  40, 148, 149, 235, 2371 КЗпП
України,  ст.  ст.
209, 218, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 367 ЦПК України,
апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 серпня 2007 року -
скасувати.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до комунального підприємства „Прилукитепловодопостачання" про
визнання незаконними наказів про притягнення до дисциплінарної
відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди -задовольнити частково.

Визнати
незаконним наказ комунального підприємства „Прилуки тепловодопостачання" №
96 від 23 березня 2007 року про оголошення догани ОСОБА_1.

Визнати незаконним
наказ комунального підприємства „Прилуки тепловодопостачання" № 183 від 25
травня 2007 року про оголошення догани ОСОБА_1

Поновити ОСОБА_1
на роботі на посаді начальника абонентного відділу комунального підприємства
„Прилукитепловодопостачання"

Стягнути з
комунального підприємства „Прилукитепловодопостачання" на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 червня 2007 року по
07 листопада 2007 року в сумі 6733 грн. 58 коп..

Стягнути з
комунального підприємства „Прилукитепловодопостачання" на користь ОСОБА_1
у відшкодування моральної шкоди 500 грн..

Стягнути з
комунального підприємства „Прилукитепловодопостачання" на користь ОСОБА_1
у відшкодування витрат на правову допомогу 400 грн.

Стягнути з
комунального підприємства „Прилукитепловодопостачання" на користь    місцевого     бюджету
м.      Чернігова    (розрахунковий    рахунок

0002 ГУДК
у Чернігівській області, МФО
853592, ) судовий збір в сумі 84 грн.. 34 коп.

Стягнути з
комунального підприємства „Прилукитепловодопостачання" на користь
місцевого бюджету м.  Чернігова (
розрахунковий рахунок 0002 ГУДКУ у Чернігівській області, МФО 853592, ) витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
30 грн.

Рішення в
частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за один
місяць в сумі 1374 грн. 24 коп. підлягає негайному виконанню.

В задоволенні
іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 -відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.