Справа №
22ц-1161/2007 p.                          Головуючий в 1
інстанції Завгородня Л.М.
30                                                    Доповідач
апеляційної інстанції Алєєва Н.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

04
жовтня 2007 року колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
міста Севастополя в складі:

головуючого:      Алєєвої Н.Г.,

суддів:                                      Сундукова
В.М., Косенка A.M.,

при
секретарі:    Федоніні CO.,

за участю:        представника позивача - Ефремовой Л.О.,

представника
ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Севастополі
апеляційну скаргу ВАТ «Муссон»
на рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 18 травня
2007 року по цивільній справі за позовом ВАТ «Муссон» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, 3-я особа
відділ по справам громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Гагарінського району м. Севастополя про виселення,

ВСТАНОВИЛА:

ВАТ «Муссон» звернулося до
суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідачі у трудових
відносинах с позивачем
не перебувають, відмовляються добровільно виселитися з кімнат АДРЕСА_1. У
зв'язку з цим, просить виселити відповідачів з їх неповнолітньою дитиною з
вищевказаних кімнат гуртожитку.

Рішенням суду в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового
за мотивами позову, яким суд, на думку позивача, належної оцінки не надав.

Вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що остання
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно
до п.6 ст.125, ст.132 ЖК України, без надання іншого жилого приміщення не може
бути виселено одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з
ними.

Судом
встановлено, що ОСОБА_3., ОСОБА_1 та їх неповнолітня
дитина мешкали в гуртожитку блочного типу, що знаходиться на балансі ВАТ „Муссон", по АДРЕСА_1. При
цьому, у трудових відносинах с
ВАТ „Муссон" ніхто з них не перебував та не перебуває у наступний час.

Згідно
свідоцтву про розірвання шлюбу (а.с. 77), 01.03.2005р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
розірвано, після чого остання з неповнолітньою дитиною стала мешкати у кімнаті
№119, а ОСОБА_1 у кімнаті
№120.

Оскільки
ОСОБА_3. є
одинокою особою з неповнолітньою дитиною, що проживає разом з нею, вона не
підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Суд правильно оцінив ці
обставини та обґрунтовано відмовив у задоволенні названої частини позову.

Проте
висновок суду про відмову у виселенні ОСОБА_1 колегія
суддів вважає не заснованим на законі, тому рішення в цей частини підлягає
скасуванню з постановою нового рішення, яким позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.307
ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ВАТ «Муссон» задовольнити
частково.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 18 травня 2007 року у
частини відмови у виселенні ОСОБА_1
скасувати.

Ухвалити
нове рішення, яким позов ВАТ „Муссон"
задовольнити частково, виселити ОСОБА_1 із
кімнати АДРЕСА_1.

В іншої частини
рішення суду залишити без змін.

Рішення
вступає в законну силу з моменту його проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного суду України протягом 2-х місяців із дня
набрання чинності.