УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16
жовтня 2007 року                                                                                                 м.  Ужгород

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

в складі:
головуючого - судді Мацунича М. В.

суддів : Леска В.В.,  Собослой Г.Г. при секретарі: Рогач І.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на
рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2006 року по

справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної

та моральної шкоди
спричиненої джерелом підвищеної небезпеки , -

встановила:

ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,  подала апеляційну скаргу в якій клопоче перед
апеляційною інстанцією стосовно скасування даного рішення суду першої інстанції
та ухвалення нового про відмову у позові. Мотивує її тим,  що рішення суду першої інстанції є
незаконним,  необгрунтованим оскільки
ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2006 року позовні вимоги
задоволено частково.

В ході
апеляційного розгляду представник апелянтки в особі ОСОБА_3,  який діє на підставі довіреності підтримав
вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з наведених підстав.

Позивач
ОСОБА_2  заперечила доводи апеляційної
скарги,  оскільки вважає її такою,  що суперечить як вимогам норм матеріального
права так і матеріалам справи.

Протягом
судового розгляду судом першої інстанції встановлено,  що 09.01.2006 року при відвіданні
будинковолодінняАДРЕСА_1 з метою проведення перепису худоби і птиці для
складання статистичних даних була покусана собакою породи Вівчарка кавказька.
Внаслідок укусів собаки була спричинена їй рвана рана правої кисті руки в
зв'язку з чим перебувала на лікуванні з 09.01. по 08.02.2006 року.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
сторін,  які беруть участь у справі та
дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи,  викладені в апеляційній скарзі,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Закарпатської області визнала за необхідне апеляційну
скаргу відхилити,  виходячи з наступних
мотивів.

Як на
підставу своїх доводів апелянт посилається на те,  що судом не доведено спричинення пошкоджень
кисті руки позивачки внаслідок укусу саме собаки відповідачки,  а також наявність необережності з боку самої
позивачки.

Проте такі
доводи не спростовують висновків оскаржуваного рішення суду.

Згідно
п.2 Правил тримання собак,  котів і хижих
тварин у населених пунктах УкрРСР /Затверджених Міністерством
житлово-комунального господарства УРСР 17.06.1980 року та інш./ власники собак
зобов'язані суворо дотримуватися санітарно-гігієнічних норм і правил їх
тримання при умові обов'язкового забезпечення безпеки людей.

Як
пояснила позивачка,  собака її укусила в
той момент,  коли вона рукою шукала
дзвоник на вхідній хвіртці воріт будинковолодіння.

З
матеріалів справи вбачається,  що собака
апелянта відноситься до породи Вівчарка кавказька (вовкодав кавказький),  яка згідно Порядку і Правил проведення
обов'язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду,  яка може бути заподіяна третім особам
/Затверджено Постановою KM України від 9 липня 2002 p. N 944/
підлягає обов'язковому страхуванню внаслідок агресивної та/або непередбачуваної
дії такої собаки.

Оскільки,  утримання апелянтом власної собаки не
призвело до повного забезпечення безпеки для людей та не проведення її
страхування внаслідок агресивної чи непередбачуваної дії такої собаки,

Справа №
22Ц - 1610/07                                                                       Номер
рядка статистичного звіту : 21

Головуючий у
першій Інстанції: Машкаринець І.М.
Суддя-доповідач : Мацунич М. В.

свідчить
про винність апелянта і недотримання нею вимог нормативних актів з приводу
тримання собаки,  яка представляє собою
небезпеку.

В ході
судового розгляду судом першої інстанції ОСОБА_1 не заперечувала тієї
обставини,  що позивачка отримала травму
саме біля будинку її батьків від її власної собаки та що свідки ОСОБА_4 і мешканка
АДРЕСА_2 надали їй первинну допомогу та викликали швидку допомогу до даного
будинковолодіння.

Перебування
позивачки на лікуванні певний час,
перенесення фізичних страждань та погіршення функції руки призвело до
отримання маральної шкоди,  яка судом
підставно стягнута з врахуванням всіх обставин справи.

Таким
чином,  колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у відповідності до
вимог передбачених  ст.   ст.
213,  308 ЦПК України дійшла
висновку,  що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення,  а рішення суду
першої інстанції - без змін .

Враховуючи
наведеного та керуючись вимогами статей 307,
308,  314,  315 і 319 ЦПК України та статтями 1166,  1167 і 1187 ЦК України,  колегія
суддів , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити .

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2006 року -
залишити без змін .

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному

порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили
.