Справа
22ц-2171, 2007р.                                                             Головуючий
Категорія: 13           Доповідач  Прокопчук
вересня місяця 20 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:
Прокопчук Л.П. Суддів: Кузнєцової
О.А., Воронцово!'Л.П. при секретарі Дибі Ю.В. з участю адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_2 на
рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 15 червня 2007 року по
справі

за позовом.

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

третіх осіб -
приватного нотаріуса Херсонського міського

нотаріального
округу,

першої
Херсонської державної нотаріальної контори,

ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

ОСОБА_7,

Херсонської
міської ради

про визнання
свідоцтва про право на спадщину за законом.

недійсним.,
визнання договору дарування частки домоволодіння

недійсним.,
визнання права власності на частку домоволодіння, -

встановила:

11 жовтня 2005
року позивачка ОСОБА_8 звернулась до суду з позовною заявою, посилаючись на те,
що за рішенням Дніпровського районного суду від 07 лютого 1997 року було
реально розділено домоволодіння та земельна ділянка по АДРЕСА_1, що належать їй
з ОСОБА_9 та ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 після смерті
свого батька ОСОБА_3. успадкував
25/100 домоволодіння і 16 вересня 2005 року, прикриваючи дійсну угоду -
купівлю-продаж, подарував свою частку ОСОБА_4

Вважаючи, що її
переважне право на купівлю частки домоволодіння порушено, просила визнати договір
дарування недійсним та перевести на неї права та обов'язки покупця 25/100
частини спірного домоволодіння по АДРЕСА_1.

Після смерті 27
грудня 2005 року позивачки ОСОБА_8 правонаступником її стала ОСОБА_2

ОСОБА_2. змінила
та доповнила позов ОСОБА_8 /а.с. 83,93/ та просила визнати свідоцтво про право
на спадщину

за законом щодо 25/100 частини житлового будинку
АДРЕСА_1, виданого першою державною нотаріальною конторою м. Херсона 11 травня
2005 року за реєстром №3-693 на ім'я ОСОБА_3.
недійсним, а також: просила визнати за нею право власності на цю частку.

Ухвалами суду в
якості третіх осіб залучені - приватний нотаріус херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, перша Херсонська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Херсонська міська
рада.

Рішенням
Дніпровського районного суду м. Херсона від 15 червня 2007 року відмовлено
ОСОБА_2 у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_2. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати, постановити нове про задоволення її позовних вимог, зазначаючи, шр рішення суду не
відповідає вимогам закону та зібраним у справі доказам.

В судовому
засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2. та її представник апеляційну скаргу
підтримали з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення
суду законним та обґрунтованим, відповідачі просили залишити його без змін.

Представник
міської ради просив рішення суду скасувати, а справу направити на новий
розгляд.

Заслухавши                доповідача,                сторони,             представника

позивачки, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів
справи вбачається і це встановлено судом, щр відповідач ОСОБА_3. є на законних
підставах власником 25/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, а тому мав право
розпорядитись на свій розсуд своєю власністю, в тому числі і подарувати частину
будинку відповідачу ОСОБА_4

Зазначене
підтверджено доказами, долученими д,о матеріалів справи, яким суд першої
інстанції дав правильну оцінку.

На думку колегії
позивачкою не виконано вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень, тому судом позивачці ОСОБА_2 підставно відмовлено у
задоволенні позову за необґрунтованістю.

Колегією суддів
не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що мати позивачки
ОСОБА_8 прийняла спадщину після смерті батька відповідача ОСОБА_3, оскільки такі
твердження спростовуються матеріалами справи.

Так, із позовної заяви ОСОБА_8 вбачається, що вона не
ставила під сумнів ані право власності батька відповідача на частину спірного
будинку, ані самого відповідача ОСОБА_3., бо в
своєму позові просила лише перевести на неї права та обов'язки покупця.

3

Таким чином,
безпідставними є твердження позивачки про те, що вона є правонаступницею після
смерті своєї матері ОСОБА_8 на майно ОСОБА_3.,
а отже і не має права ставити питання про визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом незаконним та набувати право власності на це майно.

Не прийнятними є
і доводи скарги про те, що відповідач ОСОБА_3.
не прийняв спадщини після смерті свого батька. В судовому засіданні
відповідач пояснив, що він був прописаним в спірній частині будинку і фактично
вступив в управління майном, користувався і розпорядився телевізором і
холодильником батька, а також похоронив його.

Колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не
спростовує, тому рішення про відмову у задоволенні позову є законним.

В той же час
колегія погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої
інстанції безпідставно застосував норми Цивільного кодексу України 2004 року.

Матеріалами
справи підтверджено, що спір виник у зв'язку з оскарженням права власності на
майно, належне ОСОБА_3, який
помер у 2002 році.

Тому згідно
пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до
правовідносин, які виникли до 01 січня 2004 року мають застосуватися норми
Цивільного кодексу 1963 року, а саме ст.ст. 524,529,549,560, а не ст.ст.
1258,1261,1296 ЦК України.

Отже, відповідно
до вимог ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.
303,307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА  :

Апеляційну
скаргуОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Дніпровського районного суду м. Херсона від 15 червня 2007 року в частині
відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 на підставі статей 1258,1261,1296 ЦК України змінити
та вважати, що у позові відмовлено на підставі статей 524,529,549,560 ЦК України.

В решті  рішення
суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і з цього ж часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.