Справа №22-674/2007 р.                        Головуючий
у 1-ій інстанції Кашицька С. А.
30.                                             Суддя
- доповідач Дяченко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

7 серпня 2007
року.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у
складі:

Головуючого -
Дяченко В.М.

Суддів                                                        -
Трушкова М. М. ,  БарковоїЛ.Л.

При
секретарі - Жило І. А. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.  Маріуполі справу за позовом Відкритого
акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат ім.  Ілліча" до ОСОБА_1 і ОСОБА_2,  третя особа -Служба у справах неповнолітніх
Іллічівської районної адміністрації м.
Маріуполя про виселення із гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного
суду м.  Маріуполя від 29 травня 2007
року,  -

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до
відповідачів.

Вказував,  що АДРЕСА_1 знаходиться на балансі позивача і
є гуртожитком.  Відповідно до п. 11
Примірного положення про гуртожиток,
житло в гуртожитках надається згідно черзі і така черга на підприємстві
існує. Відповідач ОСОБА_1 працює на підприємстві з 2004 року,  а відповідачка на підприємстві не працює і
ніхто з них на обліку для отримання житла в гуртожитку не перебуває. Але у
зв'язку з тим,  що відповідачі мають
четверо неповнолітніх дітей і відповідач звернувся до адміністрації
підприємства з письмовою заявою про надання їм тимчасово,  строком на два місяця,  житло в гуртожитку,  то за спільним рішенням адміністрації і
профспілкового комітету підприємства від 25 квітня 2006 року,  в порядку виключення,  заява відповідача була задоволена і його
сім*ї тимчасово,  строком на 2 місяця без
оформлення реєстрації,  була надана в
користування двокімнатна квартира №18 у зазначеному гуртожитку і відкрито
особистий рахунок на два місяця на цю квартиру. Але після спливу двомісячного
строку,  відповідачі відмовилися
звільнити житло у гуртожитку і оплату свого проживання та користування комунальними
послугами не здійснюють.

Посилаючись
на те,  що відповідачі не перебували на
обліку потребуючих поліпшення житлових умов,
на черзі для отримання житла в гуртожитку не перебували,  в гуртожиток були вселені тимчасово на два
місяці і цей строк їх проживання сплив,
позивач просив суд виселити відповідачів разом із неповнолітніми членами
сім*ї з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя від 29 травня 2007 року позов задоволено і відповідачі разом з
неповнолітніми членами їх сім*ї виселені із гуртожитку без надання іншого
жилого приміщення.

Не
погоджуючись з цим рішенням і посилаючись в апеляційній скарзі на
невідповідність висновків суду обставинам справи,  відповідач ОСОБА_1 просить

апеляційний
суд скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення,  яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Заслухавши
суддю-доповідача,  відповідачів ОСОБА_1 і
ОСОБА_2,  які підтримали доводи
апеляційної скарги,  представника
позивача ОСОБА_3 ,  яка заперечувала
проти скарги і представника третьої особи ОСОБА_4 ,  яка віднесла результат розгляду скарги на
розсуд колегії суддів,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду першої
інстанції - залишенню без зміни з таких підстав :

Згідно
зі  ст.
308 ЦПК України,  апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права і не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до  ст.
ст.  128, 130, 131 ЖК
України,  порядок надання жилої площі в
гуртожитках і порядок користування нею визначається цим Кодексом та іншими
актами законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається за спільним
рішенням адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету.
Примірне положення про гуртожиток затверджується Радою Міністрів Української
РСР,  міністерствами,  державними комітетами і відомствами за
погодженням з відповідними профспілковими органами.

Згідно
п.11 Примірного положення про гуртожитки,
затвердженого Радою Міністрів УРСР №208 від 3 червня 1986 року,  яке є чинним,
жила площа в гуртожитках надається в порядку черговості,  що визначається адміністрацією
підприємства,  установи,  організації та профспілковим комітетом.

Вирішуючи
спір,  судом першої інстанції
встановлено,  і це підтверджується
матеріалами справи,  що за заявою
відповідача про надання його сім*ї з чотирма неповнолітніми дітьми тимчасово,  строком на два місяця,  житла в гуртожитку,  спільним рішенням адміністрації і
профспілкового комітету підприємства від 25 квітня 2006 року його сім*ї
тимчасово,  строком на 2 місяця без
оформлення реєстрації,  була надана в
користування двокімнатна квартира №18 у зазначеному гуртожитку,  виданий ордер і відкрито особистий рахунок на
два місяця на цю квартиру. Але після вселення в цю квартиру і спливу
двомісячного строку проживання в ній,
відповідачі відмовилися звільнити цю квартиру.

Виходячи
з того,  що відповідачі не перебували на
обліку потребуючих поліпшення житлових умов; на черзі для отримання житла в
гуртожитку не перебували; в гуртожиток були вселені тимчасово на два місяці і
про це достовірно знали; в гуртожитку зареєстровані не були і заяви про це не
подавали,  оскільки постійно
зареєстровані в інших місцях,  а строк їх
проживання в гуртожитку сплив,  суд
дійшов висновку про задоволення позову і виселення відповідачів з їх
неповнолітніми дітьми із гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

З таким
висновком суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися,  оскільки він відповідає обставинам
справи,  наданим доказам і нормам
матеріального і процесуального права.

Зважаючи
на наведене,  колегія судців не може
прийняти до уваги,  як безпідставні,  доводи апеляційної скарги відповідача,  оскільки вони об'єктивно нічим не
підтверджені і спростовуються наданими по справі доказами,  а тому рішення суду першої інстанції,  як таке,
що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального
права,  на

підставі  ст.   308 ЦПК
України,  підлягає залишенню без
зміни,  а апеляційна скарга відповідача -
відхиленню.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України,  колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя від 29 травня 2007 року

залишити без
зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена

протягом двох
місяців з цього моменту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до

Верховного
Суду України.