Справа № 22ац-185/07р                                  Головуючий у 1 інстанції
№5                                                                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2007р
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області в складі:

головуючого
Баркової Л.Л. Кучерявої В.Ф.,  Трушкова
М. М.  при секретарі Стрілецькій О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового
майна за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоазовського районного суду
Донецької області від 02 вересня 2003 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2001
року ОСОБА_13вернулася до суду з даним позовом.

Зазначала,  що після смерті матері залишилася спадкове
майно,  що складається з 1/6 -частини
житлового будинку АДРЕСА_1 та грошових вкладів. Вона,  а також відповідач отримали свідоцтво про
право на спадщину за законом на 1/12 частину будинку і на 1/2 частину грошових
вкладів кожний. Крім того при житті мати,
яка була власницею 1/3 частини будинку ,
подарувала їй 1/2 частину своєї частки будинку. Зараз їй належить 1/4
частина спірного будинку а відповідачу 112 частина. Оскільки у неї з
відповідачем неприязні відносини,
спільне користування будинком є неможливим,  тому просила суд про визнання за нею права
власності на всю частину спірного будинку і стягнення з неї на користь
відповідача грошової компенсації за 1/12 частину .

Справа
розглядалася судаминеодноразово.

Останнім
рішенням Новоазовського районного суду Донецької області від 2 вересня 2003
року позов задоволено. За ОСОБА_1 визнано право власності на 1/4 частину
житлового будинку в АДРЕСА_1. З неї на користь відповідача стягнуто грошову
компенсацію за 1/12 частку спадкового будинку.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати,  а справу направити на новий розгляд,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

На час
розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_2 помер,  що підтверджується свідоцтвом про смерть від
29.03. 2006 року. У справу вступили його спадкоємці - ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення ОСОБА_3 і
ОСОБА_3,  які доводи скарги
підтримали,  заперечення ОСОБА_1 і її
представника ОСОБА_5 ,  які просили

рішення
суду залишити без зміни,  перевіривши
законність і обґрунтованість   рішення
,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи
позов суд першої інстанції виходив з того ,
що виділ 1/12 частки будинку в натурі неможливий з технічних причин
,  власник цієї частки у будинку не
проживає і забезпечений іншою жилою площею. Тому стягнув на його користь за
належному йому частку грошову компенсацію в сумі 3 164грн.

З таким
висновком суду не можна  погодитися в
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно
до роз'яснень даних у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04
жовтня 1991 року №7 з наступними змінами „Про практику застосування судами
законодавства ,  що регулює право
приватної власності громадян на жилий будинок" ,  якщо виділ частки будинку в натурі неможливий
суд і за відсутності згоди власника,  що
виділяється,  може зобов'язати учасника
спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з
обов'язковим наведенням мотивів . Зокрема ,
це може мати місце,  якщо частка у
спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи
за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе,  а власник у будинку не проживає і
забезпечений іншою жилою площею. Розмір грошової компенсації визначається судом
за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи.

Як
вбачається із матеріалів справи виділ 1/12 частки спадкового будинку в натурі
неможливий за відсутності технічної можливості переобладнання приміщення в
ізольовану квартиру. Відповідач у спадковому будинку не проживав,  мав домоволодіння в селі Лебедінське
Новоазовського району. Позов про встановлення порядку користування спадковим
будинком ним не заявлявся,  тому підстав
для розгляду цього питання судом першої інстанції не було. На час розгляду
справи судом апеляційної інстанції правонаступники відповідача також у спірному
будинку не проживають,  забезпечені іншим
житлом.

За
висновком додаткової судово- технічної експертизи від 09.06. 2007року вартість
спадкового будинку з прибудовами на час розгляду справи складає 60 235грн,  а вартість 1/12 частки - 5 020грн.

З
урахуванням висновків експертизи суд рішення суду в частині сплати грошової
компенсації за 1/12 частину спадкового будинку змінює і стягує з позивачки на
користь правонаступників відповідача по 2 510грн кожному.

В решті
частини,  рішення суду відповідає
встановленим обставинам справи,  ухвалено
з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його
скасування немає.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  309 ЦПК України,  колегія суддів-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_2 частково задовольнити.

Рішення
Новоазовського районного суду Донецької області від 02 вересня 2003 року в
частині стягнення розміру грошової компенсації змінити.

Стягнути
з ОСОБА_1 з депозитного р/рахунку 1000 МФО 834016 УДК
у Донецькій області на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_4 грошову компенсацію за 1/12
частину спадкового будинку по 2 510грн. / дві тисячі п'ятсот десять грн../
кожному.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судово- технічної
експертизи і за правову допомогу по 225грн./ двісті двадцять п*ять/ з кожного

В решті частини
рішення суду залишити без зміни.

Рішення
набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом
двох місяців в касаційному порядку.