Справа №2-470/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2007
року                                       Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого-судді                            Савицької
Н.В.

при секретарі -                                                Клейменовій
О.Ю.

з участю:
позивача -                                        ОСОБА_1

представника
відповідачки ОСОБА_2 -  ОСОБА_3

представника
відповідача Головного фінансового управління Волинської обласної державної

адміністрації- ЯковлеваВ.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Луцьку цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення
перешкод в користуванні жилим приміщення та вселення і зустрічним позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1, Головного фінансового управління Волинської обласної
державної  адміністрації про визнання
ордеру недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

10.08.2006 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2. про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням кімнатою в
гуртожитку по АДРЕСА_1 і вселення в дану кімнату. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що даний гуртожиток належить Головному фінансовому управлінню Волинської
обласної державної адміністрації, в якому він працює на посаді головного
економіста даного управління.

10.12.2004 р. спільним рішення адміністрації та
профспілкового комітету Головного фінансового управління Волинської обласної
державної адміністрації позивачу як працівнику управління та особі, що
перебуває на квартирному обліку на отримання державного житла видано ордер за №
17 від 20.12.2004 р. для вселення в гуртожиток в кімнату за № 1-а, загальною
площею 18,3 кв.м. по АДРЕСА_1

Однак, для вселення у вищезазначене жиле приміщення
позивачу перешкоджає відповідачка.

Просить суд, зобов»язати ОСОБА_2. не чинити йому перешкоди в користуванні
гуртожитком та вселити в кімнату за № 1-а, загальною площею 18,3 кв.м. по
АДРЕСА_1

20.10.2006 р. ОСОБА_2. звернулась в суд з зустрічним
позовом до ОСОБА_2, Головного фінансового управління Волинської обласної
державної адміністрації про визнання ордеру недійсним. Свої вимоги
обґрунтовують тим, що на підставі спільного рішення адміністрації та профкому
Головного фінансового управління Волинської обласної державної адміністрації їй
було надано кімнату за № 1 загальною площею 18,2 кв.м. по АДРЕСА_1 Вважає, що
позивач не

може
проживати в кімнаті за № 1-а спірного жилого приміщення, оскільки кімнати за №
1 та № 1-а не ізольовані.

Просить суд, визнати недійсним ордер за № 17 від
20.12.2004 p.,
який виданий ОСОБА_1 для вселення в кімнату за № 1-а по АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 24.11.2006 р. зустрічний позовом
ОСОБА_2. до ОСОБА_2, Головного фінансового управління Волинської обласної
державної адміністрації про визнання ордеру недійсним прийнятий до спільного
розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про усунення перешкод в
користуванні жилим приміщення та вселення

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав первісну позовну заяву з підстав в
ній зазначених. Просив суд, позов задовольнити. В задоволенні зустрічного
позову просив суд відмовити за безпідставністю оскільки, вважає, що
відповідачка незаконно чинить йому перешкоди в користуванні спірним жилим
приміщення.

Представник відповідачки ОСОБА_2. - ОСОБА_3в судовому засіданні первісний позов не визнав за
безпідставністю оскільки, вважає, що позивачу незаконно виданий ордер для
вселення в спірну кімнату. Просив суд в задоволенні первісного позову
відмовити. Зустрічну позовну заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив
суд зустрічну позовну заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача Головного
фінансового управління Волинської обласної державної адміністрації - Яковлев
В.В. зустрічну позовну заяву не визнав суду пояснив, що жилі приміщення по
АДРЕСА_1, є гуртожитком та використовуються для проживання працівників
управління. Ордер для вселення в спірне жиле приміщення ОСОБА_1 був виданий
правомірно. Просив суд відмовити в задоволенні зустрічного позову за
безпідставністю.

Заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, дослідивши та
оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що первісний позов підставний та підлягає до задоволення, а в
задоволенні зустрічного позову слід відмовити за безпідставністю.

З матеріалів справи вбачається, що спірне жиле приміщення
по АДРЕСА_1 в м. Луцьку Волинської області складається з дох суміжних кімнат
площею 18,2 кв.м. та 18,4 кв.м. та являється гуртожитком Головного фінансового
управління Волинської обласної державної адміністрації (а.с.   )

Згідно ст. 127 Житлового кодексу України для проживання робітників,
службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або
навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються
спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Жилі будинку реєструються як гуртожитки у виконавчому
комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Ст. 129 Житлового кодексу України передбачено, що на
підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який
є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Кімната за № 1 площею 18,2 кв.м. по АДРЕСА_1була надана
як гуртожиток ОСОБА_2 згідно ордеру за № 6 від 15.09.1993р., виданого на
підставі спільного рішення адміністрації профкому облфінуправління і податкової
інспекції Волинської області та свідчить про його статус як гуртожиток, (а.с. )

Однак, ОСОБА_2. не являється співробітником Головного
фінансового управління та на момент отримання ордера на право вселення на жилу
площу в гуртожитку не була ним як і на даний час, тому, права на проживання в
ньому немає, що підтверджується листом Головного фінансового управління від
24.02.2005 р.

Крім того, відповідачка не проводить оплату комунальних
послуг, що підтверджується квитанціями. (а.с.
)

20.12.2004 р.
ОСОБА_1 в порядку ст. 129 Житлового кодексу України кімната за №
1-а загальною площею 18, 4 по АДРЕСА_1була надана як гуртожиток. (а.с.    )

Судом встановлено, що жилі приміщення по АДРЕСА_1 в м.

Луцьку Волинської області є гуртожитком, що
підтверджується рішенням суду від

19.04.2001 р. в порядку п. З ст. 61 ЦПК України,
письмовою відповіддю Виконавчого

комітету Луцької міської ради від 12.03.2007 p.,
рішення Луцького міськвиконкому за №

1194 від 17.01.1978 р. (а.с.)

Відповідно до ч.2 ст. 128 Житлового кодексу України жила площа в гуртожитку
надається за спільним рішення адміністрації підприємства, установи, організації
чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного
профспілкового комітету.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється працівником
Головного фінансового управління Волинської обласної державної адміністрації,
порушень вимог чинного законодавства при наданні йому гуртожитку по
АДРЕСА_1судом при розгляді справи не встановлено, а тому, суд не вбачає підстав
для визнання ордеру за № 17 від 20.12.2004 р. недійсним.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2. чинить перешкоди
ОСОБА_1 в користуванні
гуртожитком, що підтвердив представник відповідачки в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава
створює умови за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону
за рішенням суду.

Посилання ОСОБА_2 на ст. 54 Житлового кодексу України є безпідставним
оскільки, спірне приміщення не являється квартирою, а кімнатою в гуртожитку.

Згідно ст. 382 Цивільного кодексу України квартирою є ізольоване помешкання
в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Проте, відповідно до ст. 127 Житлового кодексу України та п. 2 Примірного
положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від
03.06.1986 р. за № 208 гуртожитки призначаються для проживання робітників,
службовців, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Тому,
ст. 54 Житлового кодексу на правовідносини які виникли між сторонами не
поширюється.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що первісний позов слід
задовольнити та зобов»язати ОСОБА_2. не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні
гуртожитком та вселити в кімнату за № 1-а, загальною площею 18,4 кв.м. по
АДРЕСА_1 В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2. до ОСОБА_1, Головного
фінансового управління Волинської обласної державної адміністрації про визнання
ордеру недійсним слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,58,59,60,88,208,209,210,212,213,214,215, ЦПК
України; ст.47 Конституції України; ст.ст.54, 58,59,109,117,127-130, ЖК України
суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов
задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_2не чинити перешкод ОСОБА_1в
користуванні гуртожитком по АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_1в кімнату за № 1-а,
загальною площею 18,4 кв.м. по АДРЕСА_1

В
зустрічному позові ОСОБА_2до ОСОБА_1, Головного фінансового управління
Волинської обласної державної адміністрації про визнання недійсним ордеру за №
17 від 20.12.2004 р. виданого наім»яОСОБА_1 -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2в користь ОСОБА_1суму в розмірі - 8 (
вісім ) грн. 50 коп. понесених витра по сплаті судового збору та суму в розмірі
- 7 ( сім ) грн. 50 коп. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про оскарження рішення суду.