Справа №2-322
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11
травня 2007 року                                                       Совєтський
районний суд

Автономної
Республіки Крим

в
складі:      головуючого                                    - судді
Кордика С. В.

при
секретарі                                                       -
Коль Н.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.  Совєтський Автономної Республіки Крим
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовий сумі у розмірі 200
грн.,  щомісячно,  до досягнення дитиною повноліття. Позовні
вимоги мотивовані тим,  що сторони
знаходилися у зареєстрованому шлюбі і мають неповнолітню дитину - сина
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. З 1997
року відповідач припинив матеріально забезпечувати дитину,  у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з
нього аліменти.

У
судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,  посилаючись на обставини,  викладені у позовній заяві.

Відповідач
судовому засіданні був відсутній,
оскільки він знаходиться у місцях позбавлення волі,  але виходячи з його письма з особистим
підписом,  завіреним заступником
начальника Західної ІК-97 УДДУПВП в Донецької області,  відповідач позов визнає.

Вислухавши позивачку
і дослідивши матеріали цивільної справи,
суд

встановив:

відповідно
до вимог  ст.  180 СК України,  батьки зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Судом встановлено,
що ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  що підтверджується відповідною копією
свідоцтва про народження.

У
судовому засіданні встановлено,  що
відповідач вироком Білогірського районного суду АР Крим від 01 березня 2006
року,  який набрав законної сили,  був засуджений до покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 6 років і у цей час відбуває покарання. Як
вбачається з довідки Західної виправної колонії №97,  де відбуває покарання відповідач,  з час відбування покарання з 03 жовтня 2006
року по цей час заробітна плата йому не нараховувалася із-за відсутності обсягу
робіт. Таким чином,  якихось доходів
відповідач немає.

У
відповідності з  ст.  7 СК України сімейні відносини регулюються на
засадах справедливості,  з максимально
можливим урахуванням інтересів дитини. При цьому задоволення позову у даному
випадку не буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини,  оскільки її права не будуть захищені,  так як відповідач згідно з наданої установою
виконання покарань довідки немає ніяких доходів і не має можливості їх
отримання,  оскільки знаходиться у місцях
позбавлення волі. Таким чином у разі задоволення позову не буде реально
забезпечене закріплене у  ст.  27 Конвенції про права дитини,  яка ратифікована постановою Верховної Ради
України №789-XII від 27.02.1991 p.,  право
дитини на рівень життя,  необхідний для
її фізичного,  розумового,  духовного,
морального і соціального розвитку. Крім того,  позивачка буде позбавлена можливості
отримання допомоги на утримання неповнолітньої дитини від держави.

При таких
обставинах суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

У
відповідності зі  ст.  88 ЦПК України судові витрати необхідне
віднести на рахунок держави,  оскільки
позивачка звільнена від їх сплати.

На
підставі викладеного,   ст.  27 Конвенції про права дитини,  яка ратифікована постановою Верховної Ради
України №789-Х1І від 27.02.1991 p.,   ст.
ст.  7,  180 СК України,  керуючись
ст.  ст.  5,
10,  57,  81,
88,  208,  209,
212-215,  218,  223 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  у
твердій грошовий сумі у розмірі 200 грн.,
щомісячно - відмовити.

Судові витрати
по справі віднести на рахунок держави.

Рішення
суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим шляхом
подачі апеляційної скарги через Совєтський районний суд Автономної Республіки
Крим протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,  яка може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення суду. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Совєтський районний суд АР
Крим.

Рішення набуває
законної сили після закінчення десятиденного строку,  передбаченого для подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано,  та
двадцятиденного строку для подання апеляційної скарги,  який вираховується з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження.