Справа № 22ц-5638/2007                           Головуючий у суді 1 інстанції:
Категорія   21                                               Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
вересня 2007 року                       Апеляційний
суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: Перцової В.А.

Суддів:     Козлова
С. П.,  Можелянської 3-М.

При секретарі:                                   Журавель
Ю.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду і соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді про стягнення не донарахованих
щомісячних страхових виплат,  -

ВСТАНОВИВ:

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді в апеляційній скарзі просить
скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду від 04 травня 2007
року,  яким задоволено частково позовну
заяву ОСОБА_1 до нього
про стягнення не донарахованих щомісячних страхових виплат і стягнуто з нього
на користь позивача в рахунок не донарахованих щомісячних страхових виплат за
період з 01 березня 2002 року по 28 лютого 2007 року в сумі 11 992 грн. 80 коп.
одноразово,  зобов'язано його призначити позивачу
щомісячні страхові виплати у розмірі 1460 грн. 76 коп. починаючи з 01 березня
2007 року з подальшим перерахуванням у випадку зміни ступеня втрати професійної
працездатності та підвищення в порядку,
встановленому законодавством України.

В
обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те,  що рішення суду не відповідає вимогам норм
матеріального права щодо визначення та застосування при перерахунку сум
щомісячної страхової виплати коефіцієнту зростання середньої заробітної плати у
галузях національної економіки,  суд не
врахував всі обставини,  не застосував
строк позовної давності.

При
розгляді справи суд першої інстанції встановив,
що у зв'язку із встановленою стійкою втратою працездатності позивачу
відповідач з 2002 року сплачує йому щомісячні страхові виплати. При цьому,  приводячи щорічний перерахунок цих виплат на
підставі  ст.  29 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності" згідно вимог якої перерахування сум
щомісячних страхових виплат проводиться у разі зростання у попередньому
календарному році середньої заробітної плати у галузях національної
економіки,  відповідач з 2002 року
застосував коефіцієнти росту середньої заробітної плати в галузях національної
економіки зазначені в постановах правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України,  а не за даними центрального органу виконавчої
влади з питань статистики,  як вказано у
цій нормі закону. У зв'язку з цим з 01 березня 2002 року по 28 лютого 2007 року
позивачу не було донараховано і не виплачено 11 992 грн. 80 коп. і неправильно
встановлено розмір щомісячних платежів,
які підлягають сплаті в подальшому.

Оскільки,  постанови правлінням Фонду
були прийняті на порушення вимог
ст.  17 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності'" щодо його повноважень,  апеляційний суд вважає,  що міськрайонний суд обгрунтовано не прийняв
їх до уваги,  провів перерахунок
відповідно до вимог  ст.  29 зазначеного закону згідно із даними
Держкомстату України та задовольнив позовні вимоги

Доводи в
апеляційній скарзі відповідача про невідповідність рішення суду вимогам норм
матеріального права є безпідставними. Доповнення до  ст.  17
вищезазначеного Закону про те,  що
рішення правління Фонду,  які мають
нормативний характер і стосуються прав та обов'язків страхувальників і застрахованих
осіб,  підлягають обов'язковій державній
реєстрації в порядку,  встановленому для
реєстрації нормативно-правових актів органів виконавчої влади внесені Законом
України від 23 лютого 2007 року. Постанови правління Фонду щодо спірних
коефіцієнтів раніше в установленому законом порядку не реєструвались;
постановою Київського апеляційного господарського суду від 08 травня 2005 року
постанови правління Фонду № 15 від 14 березня 2002 року та № 3 від 04 березня
2003 року з цього питання були визнані незаконними.

Те,  що при цьому апеляційний суд не зобов'язав
Фонд провести перерахування уже виплачених щомісячних страхових сум,  не свідчить про можливість проведення такого
перерахування на вимогу особи,  яка
отримує страхові виплати.

Щодо
доводів про незастосування судом строку позовної давності,  то згідно вимог  ст.  40
вищеназваного закону,  в разі,  якщо потерпілому або особам,  які мають право на одержання страхової
виплати,  з вини Фонду соціального
страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суму
страхової виплати,  ця сума виплачується
без обмеження протягом будь-якого строку. Крім того,  в судовому засіданні представник відповідача
про необхідність застосування строку позовної давності не заявляв.

Тому
апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача
відхилити,  а рішення суду - залишити без
змін.

Керуючись  ст.
ст.  307, 308 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду від 04 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення; може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з цього часу.