Головуючий у першій інстанції - Трембач О.Л.
Справа № 22ц- 711
Доповідач - Карпусь С.А.
Категорія № 11
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007
року                                                                                        м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі
головуючої - судді Карпусь С.А.,

суддів : Харчука
В.М., Кізюн О.Ю.

при секретарі
Хмельницькій Ю.А.

з участю :

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх
представника ОСОБА_3

відповідачів ТОВ
„Туристична фірма „ Навколо світу - XXI" Очеретянка
С.І., Естріна С.Г.,

представника ТОВ
„Карья Тур" Токаря І.Л.

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-711 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
рішення Хмельницького міськрайонного суду від 8 лютого 2007 року за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою відповідальністю Туристична фірма „Навколо світу - XXI", товариства з
обмеженою відповідальністю „Карья Тур" про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, судова колегія

встановила:

В жовтні 2006
року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ Туристична фірма „Навколо світу - XXI" та ТОВ „Карья
Тур" про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обгрунтування своїх
вимог вказували, що 10 серпня 2006 року між ними та ТОВ Туристична фірма
„Навколо світу - XXI"
був укладений договір комісії на придбання туристичного туру до Туреччини.
Того ж дня вони сплатили повну вартість туру, 13.08.2006 року перед вильотом до
Туреччини отримали ваучер
(путівку) №30748, який підтверджував факт бронювання номеру у м. Белек в готелі „ІС SANTAI"*****. Після прильоту
їх відвезли до готелю „ІС Green Palace"
у м. Анталія. На вимогу доставити їх до місця вказаному у путівці, їм було
відмовлено у зв'язку із заміною готелю. Переговори з приводу виконання умов
туру продовжувалися кілька днів, однак були безрезультатними, відповідачі не
надали їм можливості відпочинку у замовленому місті та готелі. Посилаючись на
те, що відповідачі не забезпечили обумовленого під час придбання туру
відпочинку, односторонньо змінили умови договору комісії, чим заподіяли їм
матеріальну та моральну шкоди. З цих підстав просили стягнути з відповідачів
солідарно матеріальну шкоду в сумі 16422 грн., відшкодувати 10000 грн.
моральної шкоди, витрати на ІТЗ в сумі 30 грн., витрати на правову допомогу в
сумі 500 грн. та визнати недійсним п.5.2.3. договору комісії від 10 серпня 2006
року.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 8 лютого 2007 року в позові відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 вважають рішення суду незаконним, просять скасувати і
ухвалити нове по суті спору, посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, зокрема неповноту судового розгляду та невідповідність
висновків суду фактичним обставинам. Суд в порушення вимог ст. 215 ЦПК України
не вказав з яких мотивів не прийняв до уваги подані ними докази на
підтвердження своїх вимог та не врахував показання свідка ОСОБА_4. При ухваленні
рішення суд не врахував вимоги ст. 18 Закону України „Про захист прав
споживачів" та ст.1 Закону України „Про туризм".

В запереченні на
апеляційну скаргу ТОВ „Карья Тур" просить відхилити апеляційну скаргу,
посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення.

Судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до
ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно
з'ясовані фактичні обставини справи, дано їм належну оцінку, а його висновки
щодо недоведеності вимог позивачів узгоджуються з матеріалами справи,
відповідають закону.

Судом
встановлено, що на підставі укладеного договору комісії про придбання
туристичного туру до держави Туреччини від 10 серпня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
замовили у ТОВ Туристична фірма „Навколо світу - XXI", яка є
туристичним агентом туристичного оператора ТОВ „Карья Тур", стандартний
номер в готелі ІС Hotels Santai 5*, розташованому в Анталії
Турецької Республіки. ТОВ „Карья Тур" через свого турецького партнера в м.
Анталії Турецької Республіки забронювало замовлений позивачами готель. В день
заїзду позивачів 13 серпня 2006 року готель із зазначенням причини відмінив
бронювання та туроператор
країни туру помістив позивачів в інший готель ІС Green Palace 5 *,
який по рівню обслуговування та проживання нічим не відрізнявся від обраного
ними, вартість пакету в цьому готелі складала 3831 доларів США, в той час як
вартість оплаченої подорожі позивачами становила 3329 доларів США. Від
запропонованих інших готелей позивачі відмовились і провели відпочинок в
наданому готелі з 13 по 23 серпня 2006 року, повністю скориставшись замовленими
ними послугами.

Наведене
підтверджується матеріалами справи, договором комісії від 10 серпня 2006 року,
листом бронювання, який є невід'ємною складовою даного договору, резервацією №
30748, путівкою, довідкою від 14 серпня 2006 року, поясненнями сторін.

Згідно п. 5.2.3
договору, укладеному між ОСОБА_1 і слідуючої з ним особи та ТОВ Туристична
фірма „Навколо світу - XXI", від 10 серпня 2006 року сторони погодили, що
зміна готелю туроператором, який безпосередньо надає (організує надання)
готельних послуг в країні туру, є допустимим за умови, що новий готель буде
аналогічного або вищого класу, якщо інше не буде окремо погоджено Сторонами.
Попередньо вказане сторонами розуміється як гарантія для Комісіонера за
відповідних умов проти можливих позовів та претензій з боку Комітента.

Укладаючи даний
договір, позивачі були ознайомлені з даним пунктом договору, з ним погодились,
не висловили будь-яких застережень і саме на таких умовах його підписали, що
підтверджується договором та поясненнями в судовому засіданні позивача. Ці
пояснення він підтвердив в засіданні апеляційного суду.

Вказане
положення про право заміни готелю, також передбачене п. 9.1. агентської угоди №
1, укладеної 31 березня 2006 року між турецьким оператором Idletale Travel та ТОВ
„Карья Тур". Така ж умова про право заміни готелю була внесена в п. 10.2
договору на реалізацію туристичних послуг № 624 - К від 15 травня
2006 року , укладеного між ТОВ „Карья Тур" та ТОВ Туристична фірма
„Навколо світу - XXI".

Згідно ст.3 ЦК України
загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, свобода
підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, справедливість,
добросовісність та розумність.

Відповідно до
ст. 6 ЦК України
сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Судом також враховано, що м. Анталія є центром курорту
Анталійська затока Середземного моря, до якого входять Кемер, Сіде, Белек. Всі вони
належать до однієї області та одного району Анталія.

Оцінивши зібрані
по справі докази в їх сукупності, суд дійшов вірного висновку про відсутність
підстав для визнання оспорюваного положення пункту 5.2.3. укладеного договору
комісії недійсними, відшкодування з відповідачів матеріальної та моральної
шкоди, стягнення судових витрат, тому обґрунтовано відмовив у позові.

Доводи
апеляційної скарги спростовуються наступними обставинами.

Твердження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
те, що заміна готелю відповідачами є зміною умов договору комісії в
односторонньому порядку, яка привела до порушення їхніх прав, не є підставними.
Як вбачається з матеріалів справи, заміна готелю в даному випадку була
виконанням умов укладеного договору, який підписаний сторонами в письмовій
формі.

Оскільки позивачі
як замовники послуг з туристичного обслуговування погодились з умовами
укладеного договору комісії, будь-яких застережень з приводу оспорюваного
пункту даної угоди не зазначили, вони були вільні у виборі туристичного агента
чи туристичного оператора, тому у суду були відсутні підстави для застосування
до спірних правовідносин положень Закону України „Про захист прав
споживачів".

Не містять
посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції і інші
доводи апеляційної скарги.

Рішення суду
ґрунтується на повно, всебічно досліджених обставинах справи, постановлене з
дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його
скасування в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308,
313, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 віхилити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 8 лютого 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України.