справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 травня 2007
року Полтавський районний суд у складі:

головуючого
судді                                                                                                   Кіндяк
І.С.

при
секретарі                                                                                                           Кошляк
Н.І.

з участю
адвоката                                                                                                    ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_2 до ВАТ
„Полтаваплемсервіс" про стягнення середнього заробітку за період
вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку
за період вимушеного прогулу, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що
відповідно до рішення Полтавського районного суду був поновлений на роботі ВАТ
„Полтаваплемсервіс" і з відповідача стягнуто 2958.63 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, 1000 грн. моральної шкоди 400 грн. витрат по
оплаті адвокату, всього 4358.63 грн. Апеляційним судом Полтавської області дане
рішення було скасовано, ухвалою Верховного суду України рішення Апеляційного
суду скасовано і рішення Полтавського районного суду залишено в силі. Вважає,
що термін вимушеного прогулу збільшився і тому просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу 10
981.18 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги частково зменшив визнавши суму 10 709
грн. в іншій частині підтримав в повному обсязі та підтвердив обставини,
викладені в позовній заяві. Представник позивача та його адвокат змінені
позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі, просили позов
задовольнити.

Представники
відповідача в судовому засідання визнали виплату середнього заробітку за
вимушений прогул в сумі 10 709 грн. яку просили розстрочити на 3 роки, в
задоволенні виплати моральної шкоди просили відмовити з причини того, що
підприємство не винно в тому що справа розглядалася так довго.

Суд,
заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є
обґрунтованим і підлягають частковому задоволенню.

В
судовому засіданні встановлено, що позивач був звільнений 19.02.2003 року був
звільнений з посади інженера по охороні праці ВАТ „Полтаваплемсервіс",
рішенням Полтавського районного суду від 16.03.2004 року поновлений на посаді і
з відповідача стягнуто 2958.63 грн. середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, 1000 грн. моральної шкоди 400 грн. витрат по оплаті адвокату, всього
4358.63 грн. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 10.06.2004 року
рішення Полтавського районного суду скасовано й постановлено нове рішення, яким
в задоволенні позову позивача відмовлено. Ухвалою Верховного суду України від 20.12.2006
року рішення апеляційного суду Полтавської області скасовано суду скасовано і
рішення Полтавського районного суду залишено в силі.

Згідно
наказу ВАТ „Полтаваплемсервіс" від 22.01.2007 року позивач поновлений на
роботі з відповідними виплатами і так як позивач поновлений на роботі тільки в
січні 2007 року у нього виникло право на відшкодування середнього заробітку за
вимушений прогул, який складає 10 254.59 грн.

В частині
стягнення моральної шкоди позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно
до статті 1167 ЦК України,
п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Факт
звернення ВАТ „Полтаваплемсервіс" до суду з апеляційною скаргою а потім
ОСОБА_2 з касаційною скаргою не може вважатися неправомірною дією, окрім цього
позивачу відшкодовано моральну шкоду за незаконне звільнення і в судовому
засіданні позивачем не надано доказів завдання йому моральних страждань.
Звернення до суду є правом кожної особи, встановленим статтею 55 Конституції
України та статтею 3 ЦПК України і не може бути підставою для відшкодування
моральної шкоди.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 14, 209, 212, 214-215, 217
ЦПК України, ст. 237-1 КЗпП України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути
з ВАТ „Полтаваплемсервіс" на користь ОСОБА_2 10 254.59 грн. середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

В
відшкодуванні моральної шкоди ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

Стягнути
з ВАТ „Полтаваплемсервіс" судовий збір в розмірі 51 грн. та 30 грн. на
інформаційно - технічне забезпечення на користь держави.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду або
в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.