Справа
№ 22ц-176 /2007
Головуючий у 1 інстанції Папаценко П.І.
Категорія 30                                                             ___________ Доповідач Баркова Л.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючого Баркової
Л.Л.

суддів Кучерявої
В.Ф.,  Трушкова М. М.

при
секретарі: Лепеха А.С.  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про зобов"язання звільнити не житлове приміщення,  відшкодування моральної шкоди та зустрічним
позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_1,  виконкому
Маріупольської міської ради,  творчої
архітектурної майстерні „Архітектурне ателье" про визнання недійсним
свідоцтва про право власності,  договору
купівлі продажу не житлового приміщення за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області
від 22 грудня 2006 року

встановила :

Рішенням
Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 22 грудня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов"язано ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 звільнити не
житлове приміщення АДРЕСА_1,  та стягнуто
з останніх на користь ОСОБА_1 судові витрати по 4 грн. з кожного. У задоволенні
позову про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Відмовлено
у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про визнання недійсним договору
купівлі продажу не житлового приміщення АДРЕСА_1,  укладеного 23.02.2004 року між ОСОБА_1 і
творчою Архітектурною майстернею „Архітектурне ателье",  повернення
сторін в первісний стан,  скасування
реєстрації права власності на приміщення та відшкодування моральної шкоди.

Закрито
провадження у справі в частині зустрічного позову ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право власності пюрчої
архітектурної майстерні „Архітектурне ательє" на нежиле приміщення за
адресою: :АДРЕСА_1,  виданого 15 січня
2004 року виконкомом Маріупольської міської ради та роз"яснено останнім про
розгляд цих вимог у порядку адміністративного судочинства.

В апеляційних скаргах   ОСОБА_3,  до якої приєдналися всі позивачі за зустрічним

позовом та ОСОБА_7,  співвласник
будинку,  яка вважає що рішенням суду
порушено її

права,        просять рішення суду
скасувати,    постановити нове
рішення,  яким відмовити в

(задоволенні позову   ОСОБА_1,    задовольнити зустрічний позов,  визнати недійсним

договір   купівлі   продажу
та  скасувати  реєстрацію
права  власності   на
не   жиїлове

приміщення,  або справу направити на новий розгляд.
Посилаються на те,  що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи та наданим доказам,  порушено і неправильно застосовано норми
матеріального і процесуального права.

Заслухавши
суддю доповідача,  пояснення
ОСОБА_3,  яка просила апеляційну скаргу
задовольнити,  позивача ОСОБА_1 за
основним позовом та його представника,
адвоката ОСОБА_8,  які просили скаргу відхилити,  дослідивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає,  що скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав. І

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи справу,  суд повно,  всебічно і об'єктивно встановив її
обставини,  дав оцінку наданим доказам і
дійшов до обґрунтованого висновку про те,
що не житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 є допоміжним приміщенням
багатоквартирного будинку,  з цільовим
призначенням,  для обслуговування будинку
не використовується,  відповідачі
користуються ним незаконно,  порушують
права власника ОСОБА_1,  доказів які б ці
обставини спростовували не надали.

Цей висновок
суду відповідає встановленим обставинам справи та положенням закону.

Згідно з
чинним Житловим Кодексом житлові будинки і житлові приміщення призначаються для
постійного проживання громадян.

Як
визначено у Законі „Про об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку" від 29 листопада 2001 року №2866-Ш,  нежиле приміщення - це приміщення,  яке належить до житлового комплексу,  але не відноситься до житлового фонду і є
самостійним об"єктом цивільно-правових відносин.

Відповідно
до положень  ст. 10 Закону України „Про
приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року №2482-ХП
власники квартир багатоквартирних будинків г співвласниками допоміжних приміщень будинку,  технічного обладнання,  елементів зовнішнього благоустрою,  зобов"язані брати участь у загальних
витратах,  пов"язаних з утриманням
будинку і при будинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.
Допоміжні приміщення /сараї,  кладовки,  тощо/ передаються у власність квартиронаймачів
безоплатно.

Як
встановлено судом,  на підставі
нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 23 лютого 2004 року
ОСОБА_1 купив у творчої архітектурної майстерні „Архітектурне ательє"
вбудоване не житлове приміщення №152,
загальною площею 122, 0 кв.м. . яке розташовано* на мансардному поверсі
п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та має окремий вхід.

Зазначене
приміщення належало продавцеві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме
майно,  виданого Маріупольською міською
Радою 15 січня 2004 року та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації за
Р.НОМЕР_1.

З
матеріалів справи та пояснень відповідачів вбачається,  що після здачі будинку в експлуатацію,  частиною не житлового приміщення,  розташованого на мансардному поверсі
зазначеного будинку стало користуватися Архітектурне ательє,  що в ньому відсутнє технічне обладнання
будинку / інженерні комунікації та технічні пристрої,  які необхідні для забезпечення
санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир/,  елементи зовнішнього благоустрою,  що після приватизації житла власники квартир
об'єднання співвласників не утворювали і це приміщення не є їх спільною
власністю.

Посилання відповідачів на те,  що
вони на законних підставах користуються не житловим

приміщенням,  в якому відгородили
собі кладовки,  оскільки займають його як допоміжне з

дня отримання ордеру    за    усною
згодою посадової особи вагонного депо
Донецької

залізниці,  що для цільового
розміщення в ньому архітектурної майстерні спірне приміщення

не призначалось є безпідставними і такими,
що спростовуються матеріалами справи.

Як
вбачається із архітектурно-планового завдання №91 від 26 листопада 1992 року на
проектування будинку АДРЕСА_1,  замовником
якого бо Ясиноватське відділення Донецької залізниці у горищному поверсі цього
будинку передбачалось розміщення майстерень для архітекторів.

Відповідно
до рішення виконкому Маріупольської міської ради №177 від 25 червня 1996 року
„Про затвердження акту державної приймальної комісії щодо приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів", " Донецькою
залізницею передано у безвідплатне технічний поверх у зазначеному будинку для
ви користування під творчу архітектурну майстерню „Архітектурне ательє".

Більш того,  постановою Жовтневого
районного суду міста Маріуполя від 10 жовтня 2007 року відповідачам за основним
позовом та іншим власникам будинку відмовлено в задоволенні адміністративного
позову про скасування,  як незаконних
рішення виконкому Маріупольської міської ради №177 від 25 червня 1996 року „Про
затвердження актів державної приймальної комісії щодо прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об"єктів",
реєстраційного свідоцтва Маріупольського бюро технічної інвентаризації
на об"єкт нерухомого майна юридичної особи від 11 листопада 1997 року та
свідоцтва про право власності Маріупольської міської ради від 15 січня 2004
року на нерухоме майно -приміщення 153, 157, 154, 156, 155, 151, 152,  що розташовані у будинку АДРЕСА_1.

Доказів
про те,  що Архітектурне ательє
самовільно зайняло спірне не житлове приміщення та незаконно отримало на нього
свідоцтво про право власності,  що воно с допоміжним та на
законних підставах знаходиться у користуванні відповідачів не надано і
апеляційному суду.

Таким
чином,  виходячи із фактичних
обставин,  встановлених в справі,  апеляційний суд вважає що суд першої
інстанції надав належну оцінку зібраним доказам і прийшов до обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову про визнання
недійсними свідоцтва про право власності та договору купівлі продажу спірної о
не житлового приміщення

Доводи
апеляційних скарг не приводять судову колегію до висновку про порушення або
неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права,  які є підставами для скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення.

З
урахуванням викладеного,  колегія суддів
суд вважає,  що рішення суду відповідає
вимогам закону і підстав для його скасування
або зміни немає.

Керуючись  ст.  ст.
303,  307,  308 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_7   відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2006
року  залишити  без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення,  може бути оскаржена протягом двох місяці з
дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.