Справа №22-964/2007 р.                        Головуючий
у 1-ій інстанції Мироненко І.П.
23.                                            Суддя
- доповідач Дяченко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29 листопада
2007 року.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у
складі:

Головуючої -
Песоцької Л.І.

Суддів -
Дяченко В.М., Лупінової Л.М.

При
секретарі - Стрілецькій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 і ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної
шкоди за апеляційними скаргами відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5
на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 20 червня 2007
року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2005
року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача.

Вказував, що 29
грудня 2004 року, о 15.00 год.,
він, керуючи за довіреністю автомобілем „Форд-Скорпіо" реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, рухався в лівій смузі руху по вул.
Пашковського в напрямку вул. Орджонікідзе в м. Маріуполі. В цей же час в
попутному напрямку по правій смузі руху з випередженням рухався автомобіль
„Хюндай-Галлопер" реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить відповідачу
ОСОБА_2, під керуванням за довіреністю водія ОСОБА_3. В районі будинку
АДРЕСА_1, водій ОСОБА_3 став здійснювати маневр лівого повороту і внаслідок
цього він - позивач, не маючи технічної можливості запобігти зіткнення, припустив
зіткнення передньою частиною свого автомобіля з лівою частиною заднього бамперу
автомобіля „Хюндай-Галлопер". Внаслідок зіткнення його автомобіль був
технічно пошкоджений і до подальшої експлуатації не придатний. Вважаючи, що
дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) сталася з вини водія ОСОБА_3., який
порушив вимоги п.п. 9.4, 10.1, 10.4 ч.ч.1,2, 10.6 Правил дорожнього руху, чим
йому було завдано майнову і моральну шкоду, позивач просив суд стягнути з
власника автомобіля відповідача ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди і
судових витрат 48260,44 грн. та на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

В процесі
розгляду справи, у квітні 2005 року, відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_4, треті особи : ОСОБА_3 і ОСОБА_1, про відшкодування
майнової та моральної шкоди.

Вказував, що в
зазначені позивачем ОСОБА_1
день, час і місці останній рухався на автомобілі „Форд-Скорпіо" по
вул. Пашковського із значною, не передбаченою Правилами дорожнього руху в
населених пунктах швидкістю, припустив злочинну халатність та неуважність, не
зорієнтувався у дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася і припустив
зіткнення з належним йому автомобілем „Хюндай-Галлопер". Внаслідок
зіткнення його автомобіль був технічно пошкоджений, чим йому було завдано
майнову і моральну шкоду. Вважаючи позивача ОСОБА_1 винним в порушенні Правил

2

дорожнього руху і завданні йому майнової та моральної
шкоди, ОСОБА_2 просив суд стягнути з власника автомобіля „Форд-Скорпіо"
ОСОБА_4 на його користь на відшкодування майнової шкоди 11420,23 грн. і
моральної шкоди - 15000 грн.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 20 червня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково і з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
стягнуто : на відшкодування майнової шкоди 16462,28 грн., моральної шкоди -
3000 грн., витрат : по оплаті проведення експертиз 1188,56 грн.,
транспортуванню автомобіля 150 грн., за надання правової допомоги 800 грн. і
сплаті судового збору 158,5 грн. Позивача ОСОБА_1 зобов'язано після відшкодування
шкоди автомобіль „Форд-Скорпіо" передати відповідачу ОСОБА_2

В іншій частині
в задоволенні позову ОСОБА_1 і задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
відмовлено.

Не погоджуючись
з цим рішенням і посилаючись в апеляційній скарзі на неповне з*ясування судом
обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення і неправильне застосування норм
процесуального права, представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просить
апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права, а саме, що суд, в порушення вимог ст.ст.
1187 ч.2, 1167 ч.1 ЦК України
та ст. 88 ЦПК України, стягнув відшкодування майнової і моральної шкоди не з
володільця джерела підвищеної небезпеки, а з його власника і при цьому
обов'язок про відшкодування судових витрат поклав на нього в повному обсязі, а
не пропорційно розміру задоволених позовних вимог, хоча позов задовольнив
частково. З урахуванням цих обставин також просить апеляційний суд скасувати
рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу
в задоволенні позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, яка підтримала
доводи апеляційних скарг, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_7, які
заперечували проти скарги, перевіривши матеріали справи у межах апеляційного
оскарження і доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції
скасуванню з направленням справи на новий розгляд з таких підстав :

Згідно зі ст.
311 ч.1 п.4 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи
на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не
брали участь у справі.

Судом
встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 29 грудня 2004 року, о
15.00 год., в районі
будинку АДРЕСА_1 у м. Маріуполі, сталася дорожньо-транспортна пригода з участю
автомобіля „Форд-Скорпіо", який належить ОСОБА_4, під керуванням за
довіреністю позивача ОСОБА_1, і автомобіля „Хюндай-Галлопер", який
належить відповідачу ОСОБА_2, під керуванням за довіреністю водія ОСОБА_3.
Внаслідок зіткнення автомобілі були технічно пошкоджені, чим було завдано
майнову і моральну шкоду.

Виходячи з того,
що зіткнення автомобілів і завдання майнової та моральної шкоди сталося з вини
водія ОСОБА_3., який порушив вимоги Правил дорожнього руху, суд першої
інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову позивача

3

ОСОБА_1
і поклав обов'язок відшкодування зазначеної шкоди на власника автомобіля
„Хюндай-Галлопер" ОСОБА_2

Але з таким
висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися зважаючи на
наступне :

Відповідно до
п.1.10 Загальних положень Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода
- подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої завдані
матеріальні збитки.

За змістом ст.
1187 ч.1 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній  правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Відповідно до
ст. 1188 ч.1 п.п.1,3 ЦК України,
шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах, а саме : шкода завдана одній особі з
вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб,
діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як вбачається із
матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 учасником дорожньо-транспортної пригоди
не був, а учасниками цієї пригоди були водії ОСОБА_1 і ОСОБА_3,
які на відповідній правовій підставі - довіреностей, керували зазначеними
автомобілями, тобто були володільцями джерел підвищеної небезпеки, і тому
повинні нести відповідальність за завдану майнову і моральну шкоду в залежності
від наявності їх вини.

Але суд першої
інстанції цим обставинам належної оцінки не надав, як за основним так і за
зустрічним позовом ОСОБА_3.
до участі у справі в якості відповідача не притягнув, а розглянув справу з
його участю в якості третьої особи, тобто по суті вирішив питання про права та
обов'язки особи, яка не брала участь у справі в належному процесуальному
положенні, і тому дійшов необгрунтованого висновку про покладення обов'язку про
відшкодування шкоди на власника автомобіля ОСОБА_2

Заслуговують на
увагу колегії суддів і доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 про
порушення судом першої інстанції вимог ст. 88 ЦПК України, оскільки суд
частково задовольнивши позов, судові витрати поклав на відповідача в повному
обсязі.

При таких
обставинах колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не може
вважатися законним і обґрунтованим, а тому, на підставі ст. 311 ЦПК України,
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.
303,307,311,313,314 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 20 червня 2007 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд у той же суд в іншому складі
суддів.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців з цього моменту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.