РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року                                                                                           м.  Вінниця

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного  суду Вінницької області у складі:

Головуючого:-
Нікушина В.П.

Суддів: Цюри
Т.В.,  В.П. Гуцола П.П.

При секретарі:
Шевчук Л.В.

За
участю представників: Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Літинського районного суду
Вінницької області від 30 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування майна із
чужого незаконного володіння,  та
стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В січні
2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3  звернулись
в суд з позовом До ОСОБА_1 про витребування із її незаконного володіння їхнього
майна та стягнення з неї в зв'язку з цим моральної та матеріальної шкоди.

В
підтвердження своїх позовних вимог вони посилались на наступні обставини.

Відповідачка
перебувала в зареєстрованому шлюбі з їхнім сином ОСОБА_4.  В жовтні 2004 року вона без погодження з
сином перевезла спільне майно подружжя до своїх батьків в Жмеринський район.
При цьому вона забрала хутряну жилетку,
4 чоловічі сорочки,  хутряну
підкладку для куртки,  два чайних
сервізи,  41 банку консервованих помідор
та огірків,  80 банок варення,  10 нержавіючих ложок,  8 нержавіючих вилок,  палас та корову,  а всього на загальну суму 3604 грн.
майна,  що належало особисто їм.  Добровільно повернути належне їм майно
повернути відмовилась,  а також
компенсувати їм половину вартості корови на придбання якої вони давали кошти.

Справа
№22-1732                                                                             Категорія:   5

Головуючий у І
інстанції: Желіховський В.М.

Суддя-доповідач:
Нікушин В.П.

В
результаті протиправних дій відповідачки вони зазнали моральних страждань,  погіршився стан їхнього здоров'я в зв'язку з
чим вони неодноразово звертались до лікарів та перебували на стаціонарному
лікуванні. Ними потрачено на придбання медикаментів 690 грн.,  Моральну шкоду вони визначили в сумі 1000
грн.

Суд
першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково,  стягнувши з ОСОБА_1 на користь позивачів 1000
грн. половину вартості корови,  85 грн.
за надання правової допомоги,  10 грн.
судових витрат та 5 грн. інформаційно - технічного забезпечення.

З
рішенням суду першої інстанції не погодилась ОСОБА_1,  яка подала апеляційну скаргу,  вимагаючи скасування рішення суду першої
інстанції та винесення нового рішення про відмову в позові.

В
апеляційній скарзі вона вказала,  що з
сином відповідачів ОСОБА_4 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі,  однак однією сім'єю не проживають,  7 березня 2006 року за рішенням суду вони
провели розподіл спільно нажитого майна. Саме,
присуджене їй за рішенням суду майно вона перевезла до своїх батьків. Що
стосується майна позивачів то вона належного їм майна не забирала і не
перевозила до своїх батьків. Корова на 1/2 якої претендують позивачі взагалі
була придбана за її кошти та кошти її батьків.

Вона
вважає,  що в підтвердження своїх
позовних вимог позивачі не надали жодних доказів.

Колегія
суддів заслухавши доповідача,
відповідачку,  яка підтримала
апеляційну скаргу,  позивачів,  які навпаки заперечували вимоги,  наведені в апеляційні скарзі,  перевіривши обґрунтованість вимог,  наведених в ній,  а також законність оскаржуваного
рішення,  дійшла наступного висновку.

Доводи,  наведені в апеляційній скарзі про те,  що судом першої інстанції при винесенні
рішення прийняті до уваги супереч.1иві і непереконливі докази в підтвердження
того,  що спірну корову було придбано за
кошти позивачів,  мають під собою
підстави. А від так апеляційна скарга підлягає задоволенню з послідуючим
скасуванням рішення суду першої інстанції та ухваленням нового рішення.

Позивачі
звертаючись з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння та
стягнення матеріальної та моральної шкоди не навели жодних доказів того,  що у їх власності знаходилось майно і що
відповідачка заволоділа ним проти їх волі,
що за своїми наслідками завдало їм моральної шкоди.

Претендуючи
на 1/2 вартості корови позивачі стверджують про те,  що вони на її придбання давали ОСОБА_1 1800
грн. Однак в суді першої інстанції ними не було надано доказів того,  що вказану суму вони дійсно їй передавали.

Суд першої
інстанції задовольняючи позовні вимоги в цій частині прийняв до уваги пояснення
ОСОБА_5,  яка стверджувала,  що в січні 2004 року вона позичала позивачці
ОСОБА_2 200 доларів США
на придбання корови.

Окрім
цього в обгрунтування рішення судом першої інстанції покладені пояснення свідка
ОСОБА_6,  однак із його пояснень
вбачається,  що корову в нього купляла
відповідачка і сама особисто розраховувалась за неї.

За
наявності таких супереч.1ивих пояснень і при відсутності інших доказів суд
першої інстанції дійшов помилкового висновку,
задовольнивши частково позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Виходячи
із того,  що основні позовні вимоги
позивачів не знайшли свого підтвердження в суді,  похідні із них позовні вимоги щодо моральної
шкоди також є недоведеними.

А тому
на підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  309,
313,  316 ЦПК України,  колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Літинського районного суду Вінницької області від 30 травня 2007 року
скасувати,  ухваливши нове рішення,  яким в позові ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування із чужого
незаконного володіння,  стягнення
матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Справа
№22-1732                                                                             Категорія:   5

Головуючий у І
інстанції: Желіховський В.М.

Суддя-доповідач:
Нікушин В.П.