Справа №2-2031/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 травня 2007
року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого
судді     -    Хомика
А.П.

при
секретарі -                               Кіндратишин
Л.Р.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  третьої особи - Органу опіки та піклування Дрогобицької районної
державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,  -

встановив:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідачів та третьої особи про позбавлення
відповідачів батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  для якої вона являється бабусею. Шлюб між
батьками дівчинки було розірвано 22 вересня 2006 року. На протязі тривалого
часу онука проживає з нею у її будинку в с Брониця Дрогобицького району
Львівської області,  вона виховує та
опікується нею,  оскільки батьки дівчинки
- відповідачі по справі злісно ухиляються від виконання своїх батьківських
обов'язків,  - не займаються вихованням
своєї дитини,  не приймають жодної участі
у її утриманні,  не цікавляться життям та
здоров'ям дочки,  тому створились
умови,  які шкодять інтересам дитини.

Про
те,  що відповідачі не займаються
вихованням дочки свідчить висновок опікунської ради Броницької сільської ради
Дрогобицького району від 25.04.2007 року,
в якому,  зокрема,  зазначено,
що мати дитини,  ОСОБА_2. веде
розгульний,  аморальний спосіб
життя,  зловживає спиртними напоями,  з дому пропадає на кілька тижнів,  а батько,
ОСОБА_3.,  також самоусунувся від
утримання і виховання дочки,  не
цікавиться її життям.  Більше того,  він відмовився від виховання і утримання
своєї дитини,  про що свідчить його заява
від 25.04.2007 року,  посвідчена
приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу.

В
зв'язку з наведеним,  вона сама
опікується онукою ОСОБА_4 та має намір і надалі дбати про її розвиток і
виховання,  зробити все для того,  щоб вона була щасливою.

Оскільки
згідно вимог  ст.  164
СК України мати,  батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,  якщо
вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини,  змушена звернутись до суду з даним позовом.

В
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала,  додатково суду пояснила,  що відповідачка ОСОБА_2. є її донькою,  а відповідач - ОСОБА_3. -
колишній зять. Ґі оніка проживає разом з нею,  вона любить її,  піклується про неї,  займається її вихованням,  а тому просить позов задоволити.

Представник
служби у справах дітей Дрогобицької райдержадміністрації - Дум"як О.А.
позов підтримала і пояснила суду,  що
відповідачі самоусунулись від виконання свого обов'язку щодо належного
виховання своєї дочки ОСОБА_4,
відповідач нотаріально засвідчену заяву,
в якій підтвердив факт самоусунення від виховання та утримання своєї
дочки,  ствердивши,  а мати веде розгульний спосіб життя і не
цікавиться дитиною,  яка проживає разом з
бабцею. Вивчивши документи,  представлені
позивачем,  орган опіки і піклування по
місцю проживання дівчинки прийшов до переконання про необхідність позбавлення
батьківських прав відповідачів щодо доньки ОСОБА_4.

Відповідачка
ОСОБА_2. пояснила суду,  що її донька
ОСОБА_4 проживає разом з її матір'ю -
позивачкою по справі. Оскільки вона ніде не працює,  не має змоги утримувати дівчинку. Натомість
позивачка опікується її дитиною,  дбає
про її здоров'я,  фізичний та духовний
розвиток,  а тому вона не заперечує проти
позбавлення її батьківських прав щодо доньки ОСОБА_4.

Відповідач в
судове засідання не з'явився,
однак,  згідно заяви,  посвідченої 25.04.2007

року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу -ОСОБА_5. ,  реєстровий №1476,  ОСОБА_3. відмовляється від виховання і
утримання своєї дитини,  ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наслідки визнання позову відповідачу ОСОБА_2. роз'яснені. Визнання позову
відповідачем не суперечить закону і не порушує права,  свободи та інтереси інших осіб. Підстав для
не прийняття визнання позову відповідачем судом не встановлено,  оскільки відповідачі від виконання своїх
обов'язків по вихованню доньки ухиляються,
не відвідують її,  проти чого не
заперечують,  а тому суд вважає,  що такі дії відповідачів є навмисними і
направлені на звільнення від утримання,
догляду і будь-якого піклування,
пов'язаного з вихованням дитини. Таке ставлення батьків об'єктивно не
може сприяти нормальному вихованню дитини,
якій потрібно постійно відчувати на собі батьківське піклування,  увагу та турботу. Вищенаведене дає суду
підстави для задоволення позову,  так як
відмова батьків від дитини є неправозгідною та суперечить моральним засадам
суспільства.

Виходячи з наведеного,  суд
вважає,  що рішення у справі можливо
постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4  ст.
130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку,  встановленому  ст.  174 ЦПК України. Згідно з ч. 4  ст.  174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Керуючись  ст.   ст.  10,  11,
60,  130,  174,
209,  212-215 ЦПК України,   ст.   ст.  19,  150,
155,  164 п. 2,
165 СК України,
суд,  -

вирішив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2,  1979 року народження,  та ОСОБА_3,  1973 року
народження,  батьківських прав щодо
доньки -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.