Головуючий у першій інстанції - Горщар А.Г.
Справа № 22ц- 1494
Доповідач - Гуменюк Н.І.
Категорія № 44
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20 "
серпня 2007 року                                                                       м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Гуменюк Н.І

суддів: Юзюка
О.М., Харчука В.М.

при секретарі
Курдзіль М.В.

з участю:
ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні справу  №
22ц-1494 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду
від 27 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Полонської
міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та
стягнення моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

В листопаді 2005
року позивачка звернулась до суду і просила зобов'язати ОСОБА_2 повернути
самовільно зайняту земельну ділянку та відновити її попередній стан , знести
будівлі і споруди, усунути перешкоди в користуванні нею, визнати недійсним
Державний акт про право власності на земельну ділянку і стягнути 2000 гр.
моральної шкоди.

Постановою
Полонського районного суду від 30 листопада 2005 року виділено в окреме
провадження вимоги ОСОБА_1 щодо повернення самовільно зайнятої земельної
ділянки, знесення будівель і споруд, решту вимог постановлено розглядати в
порядку адміністративного судочинства.

Рішенням
Полонського районного суду від 27 червня 2007 року позов задоволено частково.

Постановлено
відновити розмір земельної ділянки за номером 27 по АДРЕСА_1, що знаходиться у
користуванні ОСОБА_1 до 600 кв.м. за рахунок зменшення розміру земельної
ділянки, належної ОСОБА_2 на 0,0135 га.

Земельну ділянку
за АДРЕСА_1, площею 0,0802 га виділено у власність ОСОБА_2 Зобов'язано останню
знести огорожу, довжиною 2,91 м по лінії В та Г.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1 означене рішення вважає незаконним, просить його
скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права при вирішенні спору. При цьому вважає, що суд поновив її право на
земельну ділянку шляхом виділення ділянки, що знаходиться у незручному місці і
яку вона не бажала отримувати, а також послався на   норми права, що не відносяться до спірних
правовідносин. Разом з тим, суд не застосував законодавства, щодо самоуправного
зайняття відповідачкою частини землі і тим самим пішов назустріч
правопорушниці, не прийнявши рішення про знесення самовільно збудованих споруд.
Крім того, вважає безпідставним посилання суду про зайняття землі за згодою її
бувшого чоловіка і, як наслідок цього відмову у задоволенні вимог про
відшкодування моральної шкоди.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що сторони являються суміжними землекористувачами і ОСОБА_2 в 1988
році, а ОСОБА_3 у 1991 році у встановленому законом порядку виділено по 0,06 га
землі, на яких вони побудували будинки з господарськими спорудами в АДРЕСА_1
відповідно за №№ 25 і 27. Сім'я ОСОБА_2 захопила частину земельної ділянки
ОСОБА_1 в розмірі 0,0141 га, на якій побудувала літню кухню, що прийнята в
експлуатацію. Наведене встановлено постановою Полонського районного суду від 27
лютого 2006 року, яка набрала чинності і цим судовим рішенням визнано
незаконним Державний акт про право власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_2
17 грудня 2002 року.

Вирішуючи
питання про відновлення порушеного права ОСОБА_1, суд виходив не лише з цих
обставин, а й з того, щоб це було зроблено з найменшими матеріальними затратами
для обох сторін. При цьому вірно застосував варіант №2, запропонований
експертом-будівельником, обґрунтувавши свій вибір тим, що при такому поверненні
земельної ділянки не потрібно зносити господарську споруду відповідачки, а
також демонтовувати електролінію і частину огорожі позивачки.

Такі висновки
суду не спростовані апелянтом, а її посилання на знаходження виділеної
земельної ділянки у незручному місці, нічим об'єктивно не підтверджені, як і
доводи про незаконність передачі спірної земельної ділянки її бувшим чоловіком
у користування ОСОБА_2. Крім того, нею не оскаржено чинне рішення про прийняття
в експлуатацію спірної господарської будівлі.

За наведених
обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної
скарги і скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення   Полонського районного суду від 27 червня
2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.