Справа № 22-Ц 2266 2007 р.                 Головуючий
1 інстанції Шинкар А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого
Юровської Г.В. суддів Данілова О.М., Хопти С.Ф. при секретарі Якимець Ю.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області
від 4 травня 2007 року у справі з а позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
шлюбу недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У січні
2007 року позивачка звернулась з зазначеним позовом, в якому просила визнати
недійсним шлюб, укладений 08.08.2005 року між її покійним сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
підстав, передбачених ч. 2 ст. 40 СК України, посилаючись на те, що він був
укладений без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Рішенням
Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 травня 2007 року позов
задоволено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_4
просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом норм
процесуального права.

Перевіряючи
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія
приходить до висновку про залишення скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно
до ч. 2 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі
його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або
одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Згідно ст. 42 СК України
право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина
або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього
шлюбу.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4
приїхала с Дімітрово
Броварського району і жила на квартирі з матір'ю та братом. Осінню 2004 року
будучи неповнолітньою, ОСОБА_4
попросилась з подружкою на квартиру до ОСОБА_3. З ОСОБА_3 вона вступила в
інтимні стосунки, будучи неповнолітньою. ОСОБА_3 не мав наміру реєструвати з
ОСОБА_4 шлюб. Мати ОСОБА_4, знаючи про інтимні стосунки неповнолітньої її дочки
з ОСОБА_3, наполягла на реєстрації шлюбу після того, як дочці ОСОБА_4
виповнилось 18 років, потім переїхала в частину будинку ОСОБА_3 ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 не мали наміру створювати сім'ю. 8 серпня 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
зареєстрували шлюб. В період шлюбу ОСОБА_4 стала підтримувати інтимні стосунки
з іншим чоловіком, про що знав ОСОБА_3, не ночувала дома. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 покінчив життя
самогубством.

Зазначені
обставини підтверджуються дослідженими доказами, яким суд дав належну правову
оцінку.

За таких
обставин справи суд дійшов правильного висновку про те, що шлюб, зареєстрований
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є
фіктивним, оскільки він був укладений ними без наміру створення сім'ї та
набуття прав та обов'язків подружжя, реєстрацією якого, порушені права
спадкоємця ОСОБА_2.

Доводи
апеляційної скарги про те, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений з
наміром створення сім'ї, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки
спростовуються дослідженими доказами про те, що фактично шлюбні стосунки ОСОБА_4 розпочала з
ОСОБА_3 у 16 річному віці без наміру створення сім'ї, а також доводами,
зазначеними апелянтом в апеляційній скарзі про те, що і ОСОБА_3 також не бажав з
ОСОБА_4 одружуватися.

Інші
доводи скарги також не спростовують висновків суду про те, що спірний шлюб був
фіктивним, оскільки досліджені докази свідчать що на реєстрації спірного шлюбу
наполягла мати ОСОБА_4, що через
нетривалий час ОСОБА_4 відмовилась
підтримувати інтимні відносини з ОСОБА_3,
з його відома стала проживати з іншим чоловіком, другом покійного ОСОБА_3,
якому висловлювала свої почуття та наміри про створення з ним сім'ї.

Суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді
справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313
ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.