УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 листопада 2007 року                                                                  м. Донецьк

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області в складі:

Висоцької B.C., Новодворської О.І., Олєйникової
Л.С.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю (далі -ТОВ) "АЛ-КО КОБЕР", 3-я особа ОСОБА_2 про
поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації втрати частини доходів у
зв'язку із порушенням строків їх виплати, індексації заробітної плати,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Святошинського районного суду м. Києва від 6 травня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2005 року,

встановила:

В листопаді 2004
року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом. З урахуванням доповнень
позовних вимог, ОСОБА_1 просив поновити його на роботі на посаді головного
бухгалтера ТОВ „АЛ-КО Кобер" з 26.10.2004
року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі за серпень 2004 року - 1110,48 грн.,
вересень - 2414,55 грн., жовтень - 2120 грн., всього 4534,55 грн.; витрати на
господарські потреби - 142,75 грн., транспортні витрати - 191,59 грн., витрати
на відрядження - 1151 грн.,, витрати на оплату послуг зв'язку - 270 грн.,
індексацію заборгованості по заробітній платі станом на 19.04.2005 року в
розмірі 129,40 грн., збитки в подвійному розмірі відповідно до вимог ст. ст. 230, 231 ЦК України, моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., судові
витрати, та спростувати недостовірну інформацію про звільнення його з
роботи головного бухгалтера за ст. 40 п. 4 КЗпП України за прогули без поважних
причин.

Рішенням
Святошинського районного суду м. Києва від 6 травня 2005 року, залишеним
ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2005 року, позов задоволено
частково. ОСОБА_1 поновлений на роботі на посаді головного бухгалтера ТОВ
„АЛ-КО Кобер", стягнуто з товариства на користь

Справа №33ц- 2591 кс--07          Категорія
2

Головуючий в 1 інстанції Крнвов»як
А.П. Доповідач Висоцька B.C.

2

ОСОБА_1
середній заробіток за
час вимушеного прогулу 1491,16 грн., заборгованість
по заробітній платі - 404,96 грн.,
компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплати в розмірі 536,14 грн., індексацію заробітної плати у розмірі 129,40
грн., на відшкодування моральної шкоди - 2000 грн., а всього 4 561,66 грн.
Врешті позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1
звернувся з касаційною скаргою на зазначені рішення,
в обгрунтування якої посилається на невірну оцінку наданим доказам, порушення
норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції
та ухвали апеляційного суду та ухвалення рішення про задоволення його
позовних вимог.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення суду відсутні.

Відповідно до ч.
2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального закону та відсутні передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування рішення

суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 6 травня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва  від 18 жовтня
2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.