Справа № 2-9332007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29 травня 2007 року
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого
судді - Серебрякової
Т.В.,

при секретарі
судового засідання - Погорєлової
Н.М. ,  за участю позивача- ОСОБА_1,  відповідачки - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Вознесенську цивільну справу   за   позовом
ОСОБА_1      до ОСОБА_2  про стягнення суми боргу,  -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

В позовній заяві
зазначено,  що у вересні 2006 року позивач
ОСОБА_1   позичив  відповідачці
ОСОБА_2    гроші в розмірі 2         000 грн. 00 коп. Станом на 14 березня 2007 р. відповідачка
повернула позивачу лише частину боргу в сумі 1 300 грн. 00
коп.,  а залишок суми

боргу
зобов'язалася повернути в строк до 10
квітня 2007 р.,  про що була складена розписка від 14 березня 2007 р. Посилаючись
на те,  що відповідачка ухиляється від
свого обов'язку повернути гроші,  позивач
просив позов задовольнити,  стягнути з
ОСОБА_2  на його користь борг в сумі 700

грн. 00 коп. та судові
витрати.

В судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив стягнути
з відповідачки на його користь суму боргу в розмірі 700 грн. 00 коп.,  а також
судові витрати по справі,  які
складаються

3   витрат на правову допомогу в розмірі 50 грн. 00 коп.,  судового збору в

розмірі 51 грн. 00 коп. і витрат на
інформаційно - технічне
забезпечення

розгляду
цивільної справи в сумі 30 грн. 00
коп.

Відповідачка
в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково,  не заперечувала проти того,  що брала у позивача в борг гроші та дійсно
існує зобов'язання перед позивачем про повернення суми боргу,  яке виникло на підставі написаної нею
розписки. Проте,  посилалась на часткове
повернення позивачу грошей та існування заборгованості перед позивачем лише в
розмірі 573 грн. 00 коп.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши та оцінивши
матеріали справи,  у межах заявлених
позовних вимог та на підставі доказів,
відповідно до вимог,
передбачених  ст.  11
ЦПК України,  судом встановлені
наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так,  в судовому засіданні
встановлено,  що у вересні 2006 року позивач
ОСОБА_1 позичив відповідачці ОСОБА_2
грошові кошти в розмірі 2
000 грн. 00 коп.
Взяте на себе зобов'язання ОСОБА_2
своєчасно не виконала і станом на березень 2007 р. повернула
позивачу лише частину боргу в сумі 1
300 грн. 00 коп.,  а залишок суми боргу зобов'язалася повернути
в строк до 10 квітня 2007 р.,  про що була складена розписка від 14 березня 2007 p.,
зі змісту якої вбачається,  що ОСОБА_2
зобов'язалася повернути залишок боргу в розмірі 700 грн. 00 коп. в строк до 10 квітня 2007 р. Однак у
зазначений термін відповідачка свої зобов'язання не виконала,  грошові кошти позивачу не повернула.

У
відповідності до ч.1  ст.  1046 ЦК України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,  визначені
родовими ознаками,  а позичальник
зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно
положень  ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві предмет позики у строк та в порядку,  встановлені договором.

За  ст.  1047 ЦК України,  договір позики укладається у письмовій
формі,  якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму
доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може
бути представлена розписка позичальника або інший документ,  який посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно
до  ст.
11 ЦК
України цивільні права та обов'язки виникають з підстав,  передбачених законодавством,  зокрема з дій та вчинків осіб.

На
підставі викладеного,  суд приходить до
висновку,  що між сторонами по справі
фактично виникли правовідносини позики,
оскільки це підтверджується розпискою ОСОБА_2  від 14 березня 2007 року (її оригінал
знаходиться в матеріалах цивільної справи - а.с. 7),  з якої вбачається,  що відповідачка ОСОБА_2  зобов'язалася повернути позивачу залишок суми
боргу в розмірі 700 грн. 00 коп. в строк до 10 квітня 2007 p.,
а знаходження розписки у позикодавця свідчить згідно  ст.  1047 ЦК України про
невиконання зобов'язання боржником у повному обсязі.

Враховуючи
наведене,  судом встановлено,  що між сторонами мали місце договірні
зобов'язання,  які відповідачка порушила,  а саме не повернула позивачу обумовлену
суму,  а тому суд вважає,  що позовні вимоги обгрунтовані та на
підставі  ст.  526 ЦК України підлягають задоволенню.

Згідно  ст.
ст.  59,  60 ЦПК України,  обставини,
які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися іншими засобами
доказування. При цьому,  кожна сторона
повинна довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи відповідачки про
часткове виконання угоди не можуть бути прийняті судом до уваги,  оскільки остання не довела в судовому
засіданні факт часткового повернення позики шляхом надання належних доказів
виконання боргового зобов'язання,  а посилання
на накладні № 7 та № 12 від 14 квітня 2007 р. і від 20 квітня 2007 р,  як на підтвердження часткового повернення
боргу,  не можуть бути прийняті до
уваги,  оскільки вони про таке не
свідчать.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК
України стороні,  на користь якої
ухвалено рішення,  суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати,  таким чином з відповідачки на користь
позивача підлягають стягненню сплачені останнім судові витрати,  які складаються з судового збору в розмірі 51 грн. 00 коп.,  витрат на інформаціно - технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 50 грн. 00 коп.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 700
(сімсот) грн. 00 коп.
суми боргу,  а також сплачені позивачем
судові витрати,  які складаються з витрат
на правову допомогу в розмірі 50
(п'ятдесят) грн. 00 коп.,  судового

збору  в
розмірі  51
(п'ятдесят  одна)
грн. 00  коп.,   витрат  на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в    сумі       30
грн. 00 коп.,  а всього 831 (вісімсот
тридцять одна) грн. 00
коп.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів після проголошення
рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України