Справа №2-3942/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 червня 2007 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді
Лівандовської Т.В.,

при
секретарі                              Мартинюку
О.М. ,

з участю
позивача    ОСОБА_1,

відповідача                                 ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

еста но вив:

30.05.2007 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  мотивуючи свій позов тим,  що сторони перебувають у шлюбі з 04 червня 2004 року,  зареєстрованому відділом реєстрації актів
цивільного стану Луцького управління юстиції,
актовий запис за №
384. Від шлюбу в них народилась дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження. Спільне життя з відповідачем не склалось,  в зв'язку з несумісністю характерів. Спільне
господарство не ведеться. Позивач вказує,
що проживання та збереження шлюбу з відповідачем є неможливими. Спору
про поділ майна немає. Угоди про утримання дитини досягнуто. Посилаючись на
викладене,  просить шлюб між нею та
відповідачем розірвати.

Позивач
в судовому засіданні позовні вимоги підтримала,
пояснивши,  що спільне проживання
та збереження шлюбу є неможливими..

Відповідач
в судовому засіданні позов визнав,  відносно
його задоволення не заперечував.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З
свідоцтва про укладення шлюбу,  копії
свідоцтва про народження дитини,  в
судовому засіданні встановлено,  що
сторони перебувають в зареєстрованому

2

шлюбі з 04.06.2004 року. Від шлюбу
в них народилась одна неповнолітня дитина-ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження.

Окрім
того,  встановлено,  що сторони не підтримують шлюбних відносин.
Спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу,  а відповідач не вчиняє ніяких дій для
збереження сім'ї.

На
підставі наведеного,  суд приходить до
висновку,  що вживання судом заходів для
примирення подружжя буде суперечити їх інтересам,  а також інтересам їх неповнолітньої
дитини,  тому,  шлюб між ними слід розірвати.

За
погодженням сторін,  неповнолітню дитину
слід залишити на проживання при матері. Підстав,  щоб не погодитись з таким рішенням,  в суду не має.

При
визначенні коштів,  що підлягають
стягненню з кожної із сторін при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу,  суд виходить із матеріального становища
кожного з подружжя,  також враховує,  що на утриманні позивача залишається
неповнолітня дитина,  а,  тому,
витрати слід покласти на відповідача.

Також
встановлено,  що визнання позову
відповідачем не суперечить закону і не порушує права,  свободи та інтереси інших осіб,  тому суд вважає за можливе ухвалити рішення
про задоволення позову в попередньому судовому засіданні.

На
підставі ч.2  ст. 104,  ч.3
ст. 105,  ч.1  ст.
110,  111,
112 Сімейного кодексу України ,  керуючись  ст.
ст. 6,  10,
11,  58,  60,
213,  214,  215 ЦПК України,  суд ,

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  від якого вони мають
одну неповнолітню дитину,  зареєстрований
04 червня 2004 року відділом
реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції,  актовий запис за № 384 - розірвати.

Неповнолітню
дитину-ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,  залишити на проживання при
ОСОБА_1.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в дохід держави з ОСОБА_2 17 (сімнадцять)
гривень,  а ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення та подачі
апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 (двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Крім цього,  апеляційна
скарга на дане рішення може бути подана без попереднього

з

подання
заяви  про  апеляційне
оскарження,  якщо  скарга подається у строк встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений  ст.  294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
Луцького міськрайонного суду  Лівандовська
Т.В.