Справа № 22-ц-1094/2007р.
у І інстанції Монташевич С.М.
Доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року                                                                     м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої                                                      Беркій
О.Ю.,

суддів                                                              Горблянського
Я.Д., Матківського Р.Й.,

секретаря                                                        Юрків
І.П.,

адвоката                                                          ОСОБА_5.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2,   ОСОБА_3, ОСОБА_4до ВАТ
„Укрнафта" про виконання умов договору, -з   участю:
представника   апелянта   -
ОСОБА_6.,   позивачів   ОСОБА_2.,
ОСОБА_3,

встановила:

Позивачі
звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ними у
встановленому порядку було отримано патент на винахід „Спосіб обробки
пристовбурної зони пласта" і 15 листопада 1999 року між ними та НГВУ
„Долинанафтогаз", що є структурним підрозділом ВАТ „Укрнафта" було
укладено договір про передачу-приймання прав на вихід, згідно якого відповідач
зобов'язувався виплачувати щоквартально винагороду в розмірі 25% від прибутку,
який отримано за рахунок його використання. Розмір доходу за 2002 та 2003 рік
відповідачем було встановлено в 2005 році. В грудні 2004 року відповідачем
також було складено акт про використання об'єкта промислової власності в 2004
році, а в грудні 2005 року про використання об'єкта промислової власності в
2005 році.

В
процесі розгляду справи позивачами збільшено позовні вимоги, просили стягнути
на користьОСОБА_1. - 193807,36 грн., ОСОБА_2. - 193807,36 грн., ОСОБА_3 -
193807,36 грн. та ОСОБА_4. - 129204,90 грн., посилаючись на те, що сума боргу
повинна бути їм повернута з врахуванням індексу інфляції та відповідач за
несвоєчасну виплату винагороди повинен сплатити пеню за кожен прострочений день
в розмірі 0,04% за останній рік.

Рішенням
Долинського районного суду від 7 червня 2007 року позов задоволено частково,
зобов'язано ВАТ „Укрнафта" виконати п. 2.2 „е" договору про
передачу-приймання виключних прав на винахід „Спосіб обробки пристовбурної зони
пласта" укладеного 15 листопада 1999 року та стягнуто з ВАТ
„Укрнафта" на користьОСОБА_1. - 173585,45 грн., ОСОБА_2. - 173585,45 грн.,
ОСОБА_3 -173585,45 грн. ОСОБА_4. - 129204,90 грн. невиплаченої авторської
винагороди з врахуванням індексу інфляції.

2

В
частині задоволення позовних вимог про стягнення пені відмовлено у зв'язку з
пропуском строків позовної давності.

Стягнуто
з ВАТ „Укрнафта" на користьОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4. 1700 грн.
судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи та 3000 грн. витрат за надання юридичної допомоги.

На дане
рішення ВАТ „Укрнафта" подало апеляційну скаргу, в якій посилається на те,
що судом неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Так,
НГВУ „Долинанафтогаз" є структурним підрозділом без прав юридичної особи і
розрахунки додаткового прибутку за рахунок використання винаходів проводяться
відповідно до стандарту підприємств СТП. Суд звернувся до ВАТ „Укрнафта" з
письмовим запитом щодо погодження розрахунків додаткового видобутку по патенту.
В своїй відповіді вони повідомили, що розрахунків додаткового видобутку НГВУ
„Долинанафтогаз" відповідно до встановлених стандартів підприємства по
патенту НОМЕР_1не надавало. Таким чином очевидним є факт не проведення НГВУ
„Долинанафтогаз" розрахунків додаткового видобутку вуглеводнів внаслідок
впровадження і використання винаходу, а тому відсутні законні підстави щодо
стягнення будь-яких коштів з ВАТ „Укрнафта".

Зазначають,
що відповідальним на той час за проведення таких розрахунків був один із
позивачів ОСОБА_2. і який надав суду розрахунки, як такі, що є підставою для
отримання авторської винагороди.

Посилаючись
на те, що жодних розрахунків щодо отримання вуглеводнів внаслідок впровадження
і використання винаходу по патенту НГВУ „Долинанафтогаз" не здійснювало і
у ВАТ „Укрнафта" для затвердження не надавало, то такі акти надані
позивачами в силу ст. 59 ЦПК України є неналежними і не можуть прийматись до
уваги.

Крім
того, позивачі звернулись до суду з позовною заявою про стягнення з ВАТ
„Укрнафта" неотриманої суми авторської винагороди, проте суд зобов'язав їх
виконати п.п. 2.2 „е" договору про передачу-приймання виключних прав на
винахід. Однак, такої позовної вимоги ними не висувалося.

Судом
першої інстанції також було допущено порушення принципу територіальної
підсудності, оскільки справа повинна була розглядатися за місцезнаходженням
юридичної особи.

Просить
рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в позові відмовити
повністю.

В
засіданні апеляційного суду представник „Укрнафта" апеляційну скаргу
підтримав по вищенаведених мотивах.

Позивачі
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. апеляційну скаргу заперечили, посилаючись на її
безпідставність.

Вислухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається, щоОСОБА_7,ОСОБА_8., ОСОБА_2., ОСОБА_9., ОСОБА_1.,
ОСОБА_3. та ОСОБА_4 у встановленому законом порядку отримали патентНОМЕР_1на
винахід „Спосіб обробки пристовбурної зони пласта".

15
листопада 1999 року між авторами на даний винахід було укладено угоду,
відповідно до якої вони домовилися про передачу виключних прав на створений
винахід підприємству „Долинанафтогаз" та розприділили авторську винагороду
за використання патента
у відповідному співвідношенні.

В цей же
день між авторами та підприємством „Долинанафтогаз" було укладено
договір   про   передачу-приймання   виключних
прав   на   винахід
„Спосіб   обробки

3

пристовбурної
зони пласта", згідно якого підприємство взяло на себе виключні права на
винахід та зобов'язувалося виплачувати автору щоквартально винагороду у випадку
використання винаходу у власному виробництві або в технічній документації в
розмірі 25% від прибутку, який отримано за рахунок його використання.

ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. звертаючись до суду з позовом про стягнення
винагороди за 2002-2005 роки з врахуванням індексу інфляції посилались на те,
що наказами відповідача було встановлено розмір прибутку за 2002-2003 роки та
визначено виплатити авторам винагороду в розмірі 20% від розміру встановленого
договором, хоча такий розмір встановлено з розрахунку 25%. Крім того, НГДУ
„Долинанафтогаз" в грудні 2004 року та 2005 року було складено акти про
використання об'єкта промислової власності (ОПВ). Згідно розрахунку фактичного
доходу за періоди з 1.01.04р. по 31.12.04р. та з 1.01.05р. по 31.01.05р. за
договором про використання у власному виробництві винаходу дохід склав 883900
грн. та відповідно в 2005 році-1132900 грн.

Відповідно
до п. 7.1 Положення „Про порядок використання промислової (інтелектуальної)
власності ВАТ „Укрнафта", яке затверджено засіданням правління ВАТ
„Укрнафта" №95 від 23.04.1999 року підставою нарахування і виплати винагороди
за використання об'єктів промислової (інтелектуальної) власності є затверджені
керівництвом ВАТ „Укрнафта" результати розрахунків за використання
вказаних об'єктів.

Згідно
наказу №532 від 10 липня 2002р. по ВАТ „Укрнафта" затверджено і введено в
дію з 10.07.2002р. стандарт підприємства СТП 320.00135390.100-2002 „Порядок
створення і використання промислової (інтелектуальної) власності у ВАТ
„Укрнафта".

Відповідно
до п. 14.10.4 даного стандарту річні розрахунки техніко-економічних показників
від впровадження об'єктів промислової власності проводяться структурною
одиницею, де здійснюється впровадження згідно „Методики визначення ефективності
впровадження заходів науково-технічного прогресу в ВАТ „Укрнафта" і
направляються в ЦНДЛ на експертизу, а потім в ВАТ „Укрнафта" для перевірки
і затвердження.

В
процесі розгляду даної справи судом було дано запит відповідачу про
підтвердження (погодження) розрахунків додаткового видобутку вуглеводнів за
2002-2005 роки по патенту України НОМЕР_1.

Згідно
відповіді ВАТ „Укрнафта" (а.с. 115) вбачається, що НГВУ
„Долинанафтогаз" були виконані розрахунки додаткового видобутку
вуглеводнів згідно діючої Методики. Для визначення додаткового видобутку за
базу порівняння був прийнятий товарний видобуток вуглеводнів із свердловин до
впровадження заходу НТП. Цей показник є критерієм покращення роботи свердловин
в результаті виконаних робіт з використання будь-якої технології (як нової, так
і традиційної). Однак, цей показник не є критерієм оцінки ефективності
впровадження винаходу для нарахування авторської винагороди. Для оцінки
ефективності впроваджень винаходу необхідно від загального одержаного
додаткового видобутку від використання запатентованої технології відмінусувати
додатковий видобуток, який можливо було отримати від використання технології,
яка прийнята за прототип у формулі винаходу. Однак, таких розрахунків НГВУ
„Долинанафтогаз" не виконувало і на затвердження (погодження) у ВАТ
„Укрнафта" не надсилало.

Постановляючи
рішення про стягнення на користь позивачів винагороди на підставі розрахунків
додаткового видобутку нафти і газу по НГВУ „Долинанафтогаз" від
використання винаходу на підставі розрахунків, проведених НГВУ
„Долинанафтогаз" суд першої інстанції зазначених вище обставин не врахував
та не врахував, що визначення
конкретного    розміру    винагороди    на
підставі    даних    розрахунків

4

НГВУ „Долинанафтогаз" впливає на права та обов'язки інших
авторів винаходу, які не були притягнуті до участі в розгляді справи.

У
зв'язку з порушенням судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що
оскаржуване рішення підлягає до скасування з направленням справи на новий
судовий розгляд.

Керуючись
ст.ст. 307, 311, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ВАТ „Укрнафта" задовільнити частково.

Рішення
Долинського районного суду від 7 червня 2007 року скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом.

Ухвала
набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.