РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

КОПІЯ

"24"
вересня  2007 року                                                                    м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Гуменюк Н.І

суддів: Варвус Ю.Д., Баса О.Г.

при секретарі Тимощук М.В. з участю: ОСОБА_1, представників сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу № 22 ц -1678 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до виконкому Хмельницької міської ради про визнання права
власності на землю

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

В квітні 2007
року позивачі звернулись до суду і просили визнати їх власниками земельної ділянки, площею 0,35 га по АДРЕСА_1.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1 означене рішення вважає незаконним, просить його скасувати,
посилаючись на те, що при вирішенні спору суд невірно застосував норми матеріального права, зокрема керувався лише
нормами Земельного кодексу України, в той час коли слід було застосувати
норми Цивільного кодексу України, що регулюють здійснення права на спадкування.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до
п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм
матеріального права.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд виходив з того, що у спадкодавця належним чином не засвідчено право власності на спірну
земельну ділянку і тому вона не може перейти у спадщину за заповітом.

Однак, з такими
висновками суду не можна погодитись, виходячи із нижченаведеного.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.3
ст.1296 цього ж Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Головуючий у першій інстанції - Мазурок О.В.                   Справа № 22ц-1678

Доповідач - Гуменюк Н.І.                                                      Категорія № 2,5

2

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, після
смерті якої свідоцтво про право на спадщину за
законом отримала її сестра ОСОБА_4 Із змісту даного свідоцтва, виданого 28
вересня 2004 року Ярмолинецькою державною нотаріальною конторою слідує, що спадкове майно складається із земельної
ділянки , площею 0,35 га для: обслуговування
житлового будинку - 0,10 га та ведення особистого підсобного господарства- 0,25 га, яка розташована на території . Після
прийняття спадщини, ОСОБА_4 звернулась за одержанням
Державного акта про право власності на означену земельну ділянку, однак не
отримала його в зв"язку із смертю, яка настала 28 лютого 2007 року. Все
своє майно вона заповіла ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, попередньо подарувавши їм 04 жовтня 2004 року, належний їй на праві
приватної власності будинок за АДРЕСА_1.

При таких обставинах, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_4 набула право власності на спірну земельну ділянку, яка
ввійшла в спадкову масу і на неї мають право її спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Керуючись ст. ст.307, 309,313,
316,317, 319 ЦПК України, колегія суддів

рішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задоволити.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 25 липня 2007 року скасувати.

Позов задоволити. Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як спадкоємцями померлої ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку,
площею 0,35 га для: обслуговування житлового будинку 0,10 га та ведення особистого підсобного господарства 0,25 га, яка розташована
на території АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.