Справа № 22-2011                                        оскаржуване рішення ухвалено під головуванням
Категорія 44                                                  Овсюка Є.М.
Доповідач Чорний В.І.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ    УКРАЇНИ

12 вересня 2007 року колегія судців
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької
області у складі: Головуючого: Чорного В.І. Судців: Морозовського В.І.,
Медяного В.М. При секретарі Цехмістер О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про поділ майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності та поділ земельної ділянки, за апеляційною скаргою
представника відповідача -ОСОБА_3 на рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 6 липня 2007 року,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2007
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
про поділ спільної сумісної власності, нажитої за час перебування у шлюбі, а саме однокімнатної квартири АДРЕСА_1,
нежитлового приміщення, розташованого
поАДРЕСА_2 земельної ділянки площею 0,1206 га, розташованої по АДРЕСА_2

В ході судового розгляду справи позивачка відмовилась від своїх вимог щодо поділу квартири та подала заяву про залишення без
розгляду позову про поділ нежилого приміщення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 6 липня 2007 року позов задоволений. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_2

В апеляційній скарзі представник відповідача - ОСОБА_3 просив скасувати постановлене рішення, оскільки суд допустив порушення
норм матеріального та процесуального права й ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачу в позові, мотивуючи тим, що земельна ділянка
була отримана в процесі приватизації, а тому є особистою
власністю відповідача.

Колегія суддів визнала, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що з липня 1993 року
сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

Як вбачається з матеріалів справи земельна ділянка була передана ОСОБА_2 безкоштовно згідно з рішенням Якушинецької сільської
ради 11 сесії 23 скликання від 20 квітня 2000 року та на
підставі цього рішення був виданий Державний акт на право приватної власності на землю від 10 липня 2001 року. Земельна ділянка
надавалась для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських
споруд. Однак на земельній ділянці подружжям
житлового будинку побудовано не було. Згідно з листами відділу містобудування,
архітектури та розвитку інфраструктури Вінницької районної державної
адміністрації від 16.04.2007 року № 193 та Якушинецької сільської ради № 180
від 24.04.2007 року на земельній ділянці знаходиться нежитлова споруда розміром
21x6 метрів, на будівництво якої дозвіл сільською радою
не надавався та не приймалось рішення про зміну цільового призначення ділянки.

2

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд виходив з того що даному спору
відповідають правовідносини, що регулюються ст.ст. 60-63, 70, 71 СК України,
368, 370, 372 ЦК України.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду та доводами представника
позивачки погодитись не може за таких підстав.

Відповідно до положень ст. 22 ЗК від 1990 року,, Декрету Кабінету Міністрів
України від 26 грудня 1992 року № 15 "Про
приватизацію земельних ділянок", порядку передачі ділянок у приватну власність громадян ( затверджений наказом
державного комітету України по земельних ресурсах
від 15 лютого 1993 року № 10) і ст. 28 КпІПС, які діяли на час отримання земельної ділянки, земельна ділянка одержана
громадянином у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого
будинку й господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства,
садівництва, дачного і гаражного будівництва, є його власністю, а не
спільною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного
фонду

Суд помилково ототожнив поняття придбання земельної ділянки під час перебування в зареєстрованому шлюбі, і як наслідок
виникнення спільної сумісної власності подружжя з приватизацією,
під час якої виникає лише особиста приватна власність
громадянина України.

За таких обставин рішення суду
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 309,314 ч. 2,316
ЩІК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3
задоволити.

Скасувати рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 6 липня 2007
року. Відмовити ОСОБА_1 в позові про визнання за нею
права власності на 1/2 частку земельної ділянки,
розташованої в АДРЕСА_2

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Ленінського районного
суду м. Вінниці від 4 червня 2007 року.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Верховного
Суду України протягом двох місяців.