Справа № 2-462/2006року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2007 року                                                                              м.  Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області

в складі
головуючого - судді:                     Барашкова В.В.

при
секретарі:                                             Шевчук
І.Ю.

за участю
позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1,  що діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3,  до
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  третя особа без самостійних вимог на стороні
позивача ОСОБА_6,  про усунення перешкод
у здійсненні права власності та виселення без надання іншого житлового
приміщення,  суд,
-

встановив:

ОСОБА_1,  що діє в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3,  звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про виселення без надання
іншого житлового приміщення.

Ухвалою
від 27.03.2007 року
судом було залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних
вимог на стороні позивача ОСОБА_6

В
судовому засіданні позивачка уточнила та підтримала заявлені вимоги,  мотивуючи свою позицію тим,  що відповідно до рішення Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради №
136 від 20.05.1997 року,  їй надано дозвіл на право опіки над
неповнолітньою племінницею,  ОСОБА_3,  у зв'язку
з неможливістю виховання та утримання неповнолітньої її матірю - ОСОБА_6.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2000 року ,
ОСОБА_6,  ОСОБА_3
на праві спільної сумісної власності належить жиле приміщення - квартира АДРЕСА_1. Спірна
квартира є однокімнатною ,  загальною площею 32, 0 кв.м,  житловою -17, 1 кв.м.  В зазначену квартиру без згоди опікуна
неповнолітньої співвласниці,  самоправно
вселились відповідачі ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  створюють умови
неможливі для сумісного проживання,  не
сплачують комунальні послуги,  не
приймають участь у витратах пов'язаних з утриманням житла,  перешкоджають проживанню неповнолітньої
ОСОБА_3 Тому відповідачів має бути виселено з спірного житлового приміщення без
надання іншого житла.

Адвокат на
стороні позивачки підтримала позов з мотивів зазначених в ньому.

Відповідачі,  третя особа без самостійних вимог в судове
засідання не зявились ,  хоча про час і місце судового розгляду були повідомлені
належним чином.

Свідки ОСОБА_7,  ОСОБА_8 повідомили суду,  що відповідачі по справі вселились в спірне
житло самоправно,  не пускають в житло
ОСОБА_3,  її опікуна ОСОБА_1,  чинять їм перешкоди в користуванні квартирою.

Окрім
пояснень учасників процесу,
свідків,  судом досліджено зібрані
по справі письмові докази:

1.Адресна довідка від 07.08.2006
року про місце реєстрації ОСОБА_4.

2.Адресна
довідка від 07.08.2006 року про
місце реєстрації ОСОБА_5.

3.Копія розрахунку
заборгованості по оплаті за надані комунальні послуги,  що обліковується за квартирою АДРЕСА_1.

4.Копія паспорта
ОСОБА_1

5.Копія довідки
ДПІ в Надвірнянському районі про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_1

б.Копія
Витягу рішення №136 від 20.05.1997 року Виконавчого
комітету Івано-Франківської міської ради.

7.Копія
технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1.

8.Копія
звернення Івано-Франківського учбово-виробничого підприємства глухих №07/113 від 07.05.2003 року.

9.Копія Виписки
з протоколу ЛКК міської поліклініки №4
від 22.02.2006 року.

10.Копія довідки
про діагноз ОСОБА_6 від 22.02.2006
року.

11.Копія довідки МСЕ №
165459 від 14.09.2005
року.

12. Копія паспорту ОСОБА_6.

13.Копія
Свідоцтва на право власності на житло від 28.12.2000
року.

14.Копія
Акту №289 амбулаторної
судово-психіатричної експертизи від 09.08.2006
року.

15.Повідомлення MB УМВС м.  Івано-Франківська №2811 від 17.05.2005 року.

16.Довідка
ЖЕО №1 від 16.01.2006 року №152 про осіб ,
що прописані та проживають у квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно
до  ст.
ст.  10, 11, 57-60 ЦПК
України,  цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,  які беруть участь у справі,  мають рівні права щодо подання доказів,  їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень,  крім
випадків,  встановлених цим
Кодексом.  Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам,  які беруть участь у справі,  їх права та обов'язки,  попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках,  встановлених цим Кодексом.  Суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб,  які беруть участь у справі.
Особа,  яка бере участь у справі,  розпоряджається своїми правами щодо предмета
спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб,  які не мають цивільної процесуальної
дієздатності),  в інтересах яких заявлено
вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу,
яким законом надано право захищати права,  свободи та інтереси інших осіб,  якщо дії законного представника суперечать
інтересам особи,  яку він представляє.
Доказами є будь-які фактичні дані,  на
підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин,  що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін,  та інших обставин,  які мають значення для вирішення справи. Ці
дані встановлюються на підставі пояснень сторін,  третіх осіб,
їхніх представників,  допитаних як
свідків,  показань свідків,  письмових доказів,  речових доказів,  зокрема звуко - і відеозаписів,  висновків експертів. Належними є докази,  які містять інформацію щодо предмета
доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу
для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду
докази,  які не стосуються предмета
доказування. Суд не бере до уваги докази,
які одержані з порушенням

порядку,  встановленого законом.  Обставини справи,
які за законом мають бути підтверджені певними засобами
доказування,  не можуть підтверджуватись
іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,  крім
випадків,  встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,  які мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд,  з'ясувавши обставини,  на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,  підтверджених
тими доказами,  які були досліджені в
судовому засіданні,  встановив наступне.

Як
вбачається з матеріалів справи,
відповідно до рішення №136
від 20.05.1997 року
Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради,  над неповнолітньою ОСОБА_3 встановлено
опіку,  у зв'язку із тим,  що її матір,
ОСОБА_9 є інвалідом другої групи з дитинства,  потребує стороннього догляду. Опікуном було
призначено ОСОБА_1.

Відповідно
до ч.3  ст. 69 ЦК України,  піклувальник над неповнолітньою особою
зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів
підопічного.

Згідно
Свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2000 року,
ОСОБА_9,  ОСОБА_3 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1,  що складається з однієї житлової кімнати
площею 17, 1 кв.м. ,  загальною площею
32, 0 кв.м.  В даній квартирі
зареєстровані,  згідно довідки ЖЕО
№1,  ОСОБА_9,  ОСОБА_3

Під час
провадження по справі встановлено,  що в 2004 році,  ОСОБА_4. ,
ОСОБА_5,  без погодження з
співвласниками спірного майна,
самоправно вселились в квартиру ,  перешкоджають проживанню в ній ОСОБА_3,  не сплачують комунальні послуги,  не приймають участі в утриманні жилого
приміщення. При цьому місцем реєстрації ОСОБА_4.  с.
Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області,  а ОСОБА_5-АДРЕСА_2.

Диспозицією
ч.1  ст.
383 ЦК
України встановлено,  що власник
житлового будинку ,  квартири має право використовувати помешкання для
власного проживання ,  проживання членів своєї сім'ї,  інших осіб і не має права використовувати
його для промислового виробництва. Частиною 2 статті 369 ЦК України
передбачено,  що розпоряджання майном,  що є у спільній сумісній власності,  здійснюється за згодою всіх співвласників.
Відповідно до  ст.  386
ЦК України,  держава забезпечує
рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник може звернутись до
суду з вимогою про заборону вчинення певних дій,  які можуть порушити його право
власності,  або з вимогою про вчинення
певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно до  ст.  391 ЦК України,  власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Як
зазначалось,  відповідачі по справі
вселились у спірне житло без погодження з усіма співвласниками майна чи особою
на яку покладено обов'язок здійснення розпорядженням майном на час встановленої
опіки і піклування над неповнолітньою,
тобто самоправно. Окрім цього,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 не допускають
проживання ОСОБА_3 у належній їй квартирі,
чим створюють перешкоди неповнолітній,
її піклувальнику у користуванні майном.
Квартира є однокімнатною,
проживання і користування нею позивачами і відповідачами є неможливим.

Частиною
3 статті 116 ЖК України
передбачено,  що осіб,  які самоправно зайняли жиле приміщення,  виселяють без надання їм іншого жилого
приміщення.

Виходячи
з наведеного,  керуючись  ст.
ст.  369,
383, 386,  391 ЦК
України,  ч.3  ст.  116 ЖК України,   ст.
ст.  10, 11, 57- 60, 208, 209, 212- 215,
218 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позовну
заяву ОСОБА_1,   що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3,   до
ОСОБА_4,   ОСОБА_5,   третя особа без самостійних вимог на стороні
позивача ОСОБА_6,   про усунення перешкод
у здійсненні права власності та виселення без надання іншого житлового
приміщення -задоволити.

Виселити
ОСОБА_4,   ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення.

Зобов'язати
ОСОБА_4,   ОСОБА_5 не чинити
ОСОБА_1,   ОСОБА_3 перешкод в
користуванні квартирою АДРЕСА_1

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня проголошення
рішення,   апеляційна скарга на рішення
подається позивачем протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження через суд першої інстанції.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви на апеляційне
оскарження,   якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

У разі
подання заяви про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк,   рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,   що
його ухвалив,   за письмовою заявою
відповідача,   поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.