Справа №2-154/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
травня 2007 року                                        Таращанський
районний суд Київської області

в складі:

головуючого:
Бойка М. Г.

при секретарі:
Самченко О.В.,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Тараща

справу   за
позовом  ОСОБА_1
до   Великоберезянської   сільської
ради Таращанського району Київської області про стягнення завданої
моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із вищеназваним позовом в якому просив суд стягнути на його
користь з Великоберезянської сільської ради,
завдану в наслідок неналежного виконання відповідачем постанови
Таращанського районного суду від 26.12.2006 року в справі за його
адміністративним позовом про встановлення меж присадибної земельної ділянки в
натурі,  моральну шкоду в розмірі 5000
(п'ять тисяч) гривень.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1  та
його представник підтримали позовні вимоги і пояснили,  що рішенням сесії Великоберезянської
сільської ради від 13 січня 2006 року йому було необгрунтовано відмовлено у
задоволенні вимог про визнання за ним права власності на присадибну земельну
ділянку розміром 0, 30 га,  яка
розташована в с Велика
Березянка за місцем його проживання.,  а
також про визнання за ним права користування даною земельною ділянкою. В
зв'язку з цим він змушений був звернутися до суду за захистом своїх законних
прав.

Постановою
Таращанського районного суду Київської області від 04.04.2006 року його
позов,  пред'явлений в порядку
адміністративного судочинства до Великоберезянської сільської ради про захист
прав та інтересів було задоволено. Рішення Великоберезянської сільської ради
Таращанського району від 13.01.2006 року щодо розгляду його заяви про визнання
за ним права на присадибну земельну ділянку розміром 0, 30 га було визнано
незаконним.

На
виконання постанови суду 05.05.2006 року сесією Великоберезянської сільської
ради було прийняте відповідне рішення,
але 18.05.2006 року з ініціативи голови села на дане рішення був
внесений прокурорський протест,  який
того ж 18.05.2006 року був задоволений рішенням сесії. Такі дії сільської ради
були спрямовані на невиконання судового рішення,  яке відбулося на його користь.

Він
(позивач) змушений був знов звернутися до Великоберезянської сільської ради із
заявою від 26.05.2006 року про виконання постанови Таращанського районного суду
від 04.04.2006 року,  а також про
встановлення в натурі меж належної йому присадибної ділянки.

За даною
заявою рішення по суті прийнято так і не було,
хоча за період з 26.05.2006 року по 27.10.2006 року було проведено
декілька сесій сільської ради. 27.10.2006 року рішенням сесії
Великоберезянської сільської ради було прийнято рішення про виділення позивачу
земельної ділянки в розмірі 0, 15 га за „Чавами",  про що він ніколи не просив і відповідної
заяви ніколи не писав. Його заява знов була проігнорована і постанова суду так
і не була виконана,  а тому в листопаді
2006 року позивач знову звернувся до суду в порядку адміністративного
судочинства. Постановою Таращанського районного суду від 26.12.2006 року його
позов було задоволено,  рішення сесії
Великоберезянської сільської ради від 27.10.2006 року скасовано,  а відповідача зобов'язано встановити межі
належної йому присадибної земельної ділянки на місцевості за місцем його
проживання. Проте сільський голова відмовився виконувати і цю постанову. Тому
він (позивач) звернувся із заявою до державної виконавчої служби у
Таращанському районі про примусове виконання даного судового рішення. В порядку
примусу виконання постанови Таращанського районного суду від 26.12.2006 року
було проведено лише 08.02.2007 року про що було складено відповідний акт. В
наслідок неналежного виконання вказаної постанови суду позивачу та його дружині
була завдана моральна шкода,  яка
полягала в тому,  що у них погіршився
стан здоров'я,  що стало вимагати
додаткових зусиль для організації свого життя в зв'язку з придбанням медичних
препаратів за рекомендаціями лікарів,  що
також значно відобразилося на їхньому сімейному бюджеті. Завдану позивачу
моральну шкоду вони оцінюють в розмірі 5000 грн..

Представник
відповідача позов не визнав,  оскільки
вважає,  що такої шкоди позивачу
Великоберезянська сільська рада взагалі не завдавала та і вини сільської ради в
її завданні немає,  а також пояснив,  що дійсно 26.12.2006 року постановою
Таращанського районного суду в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області,  третя особа: ОСОБА_2 про встановлення меж
присадибної земельної ділянки в натурі були частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_1  і визнано нечинним рішення сесії
Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області від 27
жовтня 2006 року №104-VIII-V про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки розміром 0, 15
га за „Чавами" для ведення особистого підсобного господарства; визнано
нечинним рішення сесії Великоберезянської сільської ради Таращанського району
Київської області від 18 травня 2006 року №8-II-V про
відміну рішення сесії Великоберезянської сільської ради Таращанського району
Київської області №8-II-V від 05 травня 2006 року та зобов'язано Великоберезянську
сільську раду Таращанського району Київської області встановити межі належної
ОСОБА_1 присадибної ділянки в розмірі 0, 30 га в натурі на місцевості за
адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки
вказану постанову не оскаржувала жодна із сторін,  то згідно постанови державного виконавця ДВС
у Таращанському районі від 19.01.2007 року було відкрито виконавче провадження
щодо виконання даної постанови та запропоновано Великоберезянській сільській
раді у строк до 7 (семи) днів з дня отримання цієї постанови добровільно
виконати постанову Таращанського районного суду від 26.12.2006 року. Постанова
про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2007 року сільською радою була
отримана 02.02.2007 року,  на виконання
якої 07.02.2007 року Великоберезянської сільською радою було прийнято рішення
№196 -XIV-V,  а 08.02.2007
року було встановлено межі належної ОСОБА_1 присадибної ділянки в розмірі 0, 30
га в натурі на місцевості за адресою: АДРЕСА_1 про що було складено акт про
встановлення на місцевості та передачу на зберігання межових знаків власнику
(землекористувачу) земельної ділянки.

Судом
встановлено,  що 26.12.2006 року
постановою Таращанського районного суду в справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Великоберезянської
сільської ради Таращанського району Київської області,  третя особа: ОСОБА_2 про встановлення меж
присадибної земельної ділянки в натурі були частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_1  і визнано нечинним рішення сесії
Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області від 27
жовтня 2006 року № 104-VIII-V про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки розміром 0, 15
га за „Чавами" для ведення особистого підсобного господарства; визнано
нечинним рішення сесії Великоберезянської сільської ради Таращанського району
Київської області від 18 травня 2006 року №8-II-V про
відміну рішення сесії Великоберезянської сільської ради Таращанського району
Київської області №8-II-V від 05 травня 2006 року та зобов'язано Великоберезянську
сільську раду Таращанського району Київської області встановити межі належної
ОСОБА_1 присадибної ділянки в розмірі 0, 30 га в натурі на місцевості за
адресою: АДРЕСА_1.

19.01.2007
року на підставі заяви ОСОБА_1  про
примусове виконання виконавчого листа №2-а-38,
виданого Таращанським районним судом 18.01.2007 року державним
виконавцем ДВС у Таращанському районі було винесено постанову №309/4,  згідно з якою було відкрито виконавче
провадження та запропоновано Великоберезянській сільській раді у строк до 7
(семи) днів з дня отримання цієї постанови добровільно виконати постанову
Таращанського районного суду від 26.12.2006 року. Постанова про відкриття
виконавчого провадження від 19.01.2007 року сільською радою була отримана
02.02.2007 року,  на виконання якої
07.02.2007 року Великоберезянської сільською радою було прийнято рішення №196 -XIV-V,  а 08.02.2007 року було встановлено межі
належної ОСОБА_1 присадибної ділянки в розмірі 0, 30 га в натурі на місцевості
за адресою: АДРЕСА_1 про що було складено акт про встановлення на місцевості та
передачу на зберігання межових знаків власнику (землекористувачу) земельної
ділянки.

Позивач
та його представник,  мотивуючи тим,  що постанова Таращанського районного суду від
26.12.2006 року в справі за його адміністративним позовом про встановлення меж
присадибної земельної ділянки в натурі виконувалася відповідачем не належним
чином,  із зволіканням,  що викликало у нього необхідність звернутися
із заявою до ДВС у Таращанському районі про примусове виконання вказаної
постанови,  просять суд стягнути на
користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень,  яка завдана такими діями відповідача..

Указані
обставини встановлено з пояснень сторін,
матеріалів справи,  вивчених в
судовому засіданні.

Враховуючи
дані обставини,  та виходячи з того,  що відповідно до загальних підстав деліктної
відповідальності при вирішення спору про відшкодування моральної шкоди (
ст.  23,
ч. 1  ст.  1167 ЦК України) необхідна наявність такої
шкоди,  протиправна поведінка
заподіювача,  наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача та вина,  суд вважає,
що вимоги позивача ОСОБА_1  не
грунтуються на вимогах Закону,  і в
задоволенні його позову необхідно відмовити,
оскільки постанова Таращанського районного суду від 26.12.2006 року в
справі за його адміністративним позовом про встановлення меж присадибної
земельної ділянки в натурі була відповідачем добровільно виконана на умовах і в
порядку,  передбачених  ст.
ст.  З,  18,  24
Закону України „Про виконавче провадження".

Керуючись  ст.  ст.  10,
11, 15,  79,  88,
209,  212-215,  218 ЦПК України, ,   ст.
ст.  23,  1167 ЦК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні його позову до Великоберезянської сільської ради
Таращанського району Київської області про стягнення завданої моральної шкоди.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Таращанський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції.