Головуючий у першій інстанції - Савчук Р.І,
Справа № 22ц-694
Доповідач - Матущак М.С.
Категорія №38
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 квітня 2007
року                                                                                  м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:
головуючого - судді Матущака М.С.,

суддів:
Бережного С.Д., Ващенка C.O.,

при секретарі:
Доробалюк Л.В.,

з участю:
позивачки ОСОБА_1,

представника
відповідача Черухи Л.І.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-694 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 лютого 2007 року за
позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обласного дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії „Хліб України" про стягнення недоплаченої суми
вихідної допомоги, виплату компенсації втрати частини доходу в зв'язку з
порушенням термінів його виплати, стягнення середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні, зміну дати звільнення та стягнення моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія суддів,

установила:

ОСОБА_1
звернулась до суду з зазначеним позовом, указуючи, що наказом генерального
директора Хмельницького обласного дочірнього підприємства Державної акціонерної
компанії „Хліб України" (далі-ХОДП ДАК "Хліб України") № 55-п
від 17 листопада 2003 року звільнена з посади

головного
економіста цього підприємства у зв'язку з скороченням штату і чисельності
працівників з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного
заробітку. Вихідна допомога виплачена їй в сумі 570 грн. її звернення про
видачу довідки про нараховані суми заробітної плати та суму вихідної допомоги
були залишені відповідачем без реагування. З довідки ж Управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому видно, що її середня заробітна плата за
вересень-жовтень 2003 року складає 730,49грн.

Таким чином, при звільненні їй не доплачено 160, 49 грн. Вихідної
допомоги.

Тому просила визнати факт порушення відповідачем
строку розрахунку
при звільненні,
зобов'язати його виплатити недоплачену суму вихідної допомоги при звільненні,
що становить 160,49 грн., компенсацію втрати цього доходу через несвоєчасну
виплату, що на дату звернення до суду становить 47,02 грн., середній заробіток
за час затримки розрахунку при звільненні, який на момент подання позову
складає 22 973, 91 грн., компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з
порушенням термінів виплати в сумі 2 357,01 грн., сплатити передбачені
законодавством соціальні відрахування, зобов'язати змінити дату її звільнення з
17 листопада 2003 року на дату проведення повного розрахунку та стягнути
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Під час розгляду
справи позивачка змінила позовні вимоги, просила визнати факт порушення
відповідачем строку розрахунку при звільненні, зобов'язати ХОДП ДАК "Хліб
України" виплатити недоплачену суму вихідної допомоги при звільненні, що
становить 53,93 грн., компенсацію втрати цього доходу через несвоєчасну
виплату, що на дату звернення до суду становить 15,91 грн., середній заробіток
за час затримки розрахунку при звільненні, який на момент подання цього позову
складає 18 773,21 грн., компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з
порушенням термінів виплати в сумі 1 892,03 грн., сплатити передбачені
законодавством соціальні відрахування, зобов'язати змінити дату її звільнення з
17 листопада 2003 року на дату проведення повного розрахунку та стягнути
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 12 лютого 2007 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 уважає рішення суду незаконним, просить його скасувати і
постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог. Посилається на
порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Указує, що
відповідачем вихідна допомога при звільненні виплачена не в повному обсязі, а
тому суд безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів
уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом правильно
з'ясовані фактичні обставини, його висновки узгоджуються з матеріалами справи,
відповідають нормам чинного законодавства.

Установлено, що
позивачка працювала на посаді головного економіста ХОДП ДАК "Хліб
України" і звільнена з роботи 17 листопада 2003 року у зв'язку з
скороченням штату і чисельності працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України
з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку в сумі 570
грн.

Розрахунок
вихідної допомоги позивачці проведено відповідно до вимог абзацу 3 пункту 2
Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року. Згідно нього
середньомісячна заробітна плата обчислюється,

виходячи з
виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою
пов'язана відповідна виплата.

Протягом
жовтня-листопада 2003 року ОСОБА_1 не працювала, а тому цей розрахунок зроблено
на підставі її заробітної плати за вересень 2003 року. Звідси її
середньомісячна заробітна плата становить 570 грн.

Судом на
підставі п.2.42. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої
наказом Міністерства статистики України № 323 від 11 грудня 1995 року,
обґрунтовано відхилено посилання позивачки про включення виплат на здешевлення
харчування при обчисленні середньомісячної заробітної плати для виплати
вихідної допомоги.

Як установлено,
ОСОБА_1 у день звільнення 17 листопада 2003 року відмовилась отримати
розрахунок, а отримала його 24 листопада 2003 року, в тому числі й вихідну
допомогу. Тому суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні
вимог позивачки стосовно стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку
при звільненні, бо виплата всіх сум, що належали їй від підприємства, проведена
в строки, передбачені ст.116 КЗпП України.

За таких
обставин суд не мав підстав і для задоволення вимог позивачки в частині
стягнення моральної шкоди, бо ці вимоги випливали безпосередньо з факту
своєчасної і повної виплати позивачці вихідної допомоги .

Не спростовують
висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду
постановлене з дотримання норм матеріального та процесуального права, підстав
для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог позивачки не
вбачається.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 12 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.