УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня
2007 року                                                                                   м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Ніколаєвої В.М.
суддів :   Матущака М. С. ,  Заїки В.М. ,
при секретарі: Козіцькій А.Б.,

з участю:
відповідачки,  позивача та його
представника

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-1300 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду від 24 травня 2007
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя.

Заслухавши
доповідача,  пояснення відповідачки,  позивача та його представника,  ознайомившись з доводами апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

ОСОБА_2,  звертаючись до суду з позовом,  вказував,
що з 31 серпня 1981 року перебував з відповідачкою в зареєстрованому
шлюбі,  за спільні кошти та спільною
працею побудували будинок і надвірні будівлі на земельній ділянці площею 0, 14
га,  розташованій АДРЕСА_1,  придбали інше майно. В даний час сім'я
розпалась,  в зв'язку з чим виникла
необхідність розподілити спільну сумісну власність. Тому просив поділити
спільно нажите майно,  виділивши йому 1/2
частину вказаного будинку та рухомого майна.

Під час
розгляду справи позивач змінив позовні вимоги,
просив виділити йому з врахуванням висновку будівельно-технічної
експертизи у власність з зазначеного житлового будинку жилі кімнати № 1-3 та
1-4; з надвірних будівель - літню кухню "В",  веранду біля літньої кухні,  гараж "Г". Криницю залишити в
загальному користуванні. З рухомого майна просив виділити йому меблеву стінку
"Полонина",  трельяж,  котел газовий,  відеомагнітофон,  диван,
жорна,  20 кв.м.  плитки облицювальної,  килим,
автомобіль ВАЗ-21013,  автобагажник,  автопричіп. Іншу частину житлового будинку та майна
виділити відповідачці. Також просив провести розподіл земельної ділянки.

Головуючий
у першій інстанції-Святецький В.В.                                  Справа
№ 22ц-1300

Доповідач
- Ніколаєва В.М.                                                                      Категорія
№ 34

Рішенням
Красилівського районного суду від 24 травня 2007 року позов задоволено
частково. Проведено розподіл спільно нажитого майна подружжя,  а саме: житлового будинку з надвірними
будівлями,  розташованими АДРЕСА_1,  присадибної земельної ділянки та рухомого
майна.

Виділено
ОСОБА_2 у власність з житлового будинку жилі кімнати 1-3 площею 16, 1
кв.м.  вартістю 27590 грн. та 1-4 площею
23, 9 кв.м.  вартістю 40956 грн.; з
надвірних будівель виділено літню кухню «В» вартістю 37546 грн.,  веранду біля літньої кухні вартістю 5442
грн.,  гараж «Г» вартістю 10104
грн.,  а всього на загальну суму
121638грн.

З
рухомого майна ОСОБА_2 виділено автомобіль ВАЗ-21013, 1986 року випуску,  державний номерний знак НОМЕР_1,  вартістю 6275 грн.,  автомобільний багажник вартістю 45 грн.,  меблеву стінку «Полонина» вартістю 1000
грн.,  трельяж вартістю 140 грн.,  котел газовий вартістю 100 грн.,  відеомагнітофон « Фунай» вартістю 400
грн.,  диван вартістю 50 грн.,  жорна вартістю 50 грн.,  20 кв.м.
облицювальної плитки на суму 50 грн.,
килим вартістю 70 грн.,  в сього
на загальну суму 8180 грн.

Виділено
ОСОБА_1  у власність з житлового будинку
жилі кімнати 1-2 площею 18, 6 кв.м.
вартістю 31874 грн.,  1-5 площею
17, 4 кв.м.  вартістю 29818 грн.,  прибудову «а» площею 23, 8 кв.м.  вартістю 23410 грн.,  цокольний поверх під прибудовою «а» вартістю
10856 грн.,  тамбур біля прибудови «а»
вартістю 13026 грн.; з надвірних будівель виділено хлів «Б» вартістю 16554
грн.,  погріб «Д» вартістю 3374
грн.,  а всього на загальну суму 128912
грн..

З
рухомого майна ОСОБА_1  виділено спальний
гарнітур «Світлана» вартістю 500 грн.,
стінку вітальні вартістю 2000 грн.,
кухонний набір меблів вартістю 1750 грн.,  стіл вартістю 100 грн.,  вішак вартістю 250 грн.,  холодильну камеру вартістю 1000 грн.,  телевізор «Фунай» вартістю 200 грн.,  диван вартістю 120 грн.,  насосну станцію вартістю 2000 грн.,  млинок вартістю 70 грн.,  20 кв.м.
облицювальної плитки на суму 50 грн.,
автопричіп вартістю 300 грн.,  а
всього на загальну суму 8340 грн.

Криницю залишено
в спільному користуванні.

Виділено
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0, 06 га для обслуговування виділених йому
будівель та ведення підсобного господарства у відповідності з варіантом № 1
поділу земельної ділянки будівельно-технічної експертизи № 4-27 від 18 січня
2007 року.

Виділено
ОСОБА_1  земельну ділянку площею 0, 0666
га для обслуговування виділених їй будівель та ведення підсобного господарства
у відповідності з варіантом № 1 поділу земельної ділянки будівельно-технічної
експертизи № 4-27 від 18 січня 2007 року.

Подвір»я площею
0, 0064 га залишено в спільному користуванні сторін.

Стягнуто з
ОСОБА_2 мито в доход держави в сумі 2078 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  вважає
рішення суду в частині розподілу будинковолодіння незаконним,  просить його скасувати в цій

частині
,  а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції,  посилаючись на
те,  що судом порушено норми
матеріального та процесуального права. При розподілі спірного будинковолодіння
не враховано інтереси її з позивачем неповнолітнього сина - ОСОБА_3. Крім
того,  суд відхилив її клопотання про призначення
повторної будівельно-технічної експертизи,
проте висновок експерта вважає необ'єктивним,  проведена ним оцінка будинку та надвірних
будівель викликає сумнів.

Апеляційну
скаргу слід відхилити з таких мотивів.

Судом
вірно встановлені фактичні обставини ,
дана їм належна оцінка,  його
висновки узгоджуються з матеріалами справи,
відповідають закону.

Відповідно
до  ст.
60 СК України майно,  набуте
подружжям за час шлюбу,  належить дружині
та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,  що один з них не мав з поважної причини
(навчання,  ведення домашнього
господарства,  догляд за дітьми,  хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу). Вважається,  що кожна річ,  набута за час шлюбу,  крім речей індивідуального користування,  є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

4.1,
3  ст.
70 СК України передбачено,  що у
разі поділу майна,  що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є рівними,  якщо інше не визначено домовленістю між ними
або шлюбним договором.  За рішенням суду
частка майна дружини,  чоловіка може бути
збільшена,  якщо з нею,  ним проживають діти,  а також непрацездатні повнолітні син,  дочка,
за умови,  що розмір
аліментів,  які вони одержують,  недостатній для забезпечення їхнього
фізичного,  духовного розвитку та
лікування.

Судом
з'ясовано,  що 30 серпня 1981 року між
сторонами зареєстровано шлюб.

За час
спільного проживання ними набуте майно : житловий будинок з надвірними
будівлями,  розташований АДРЕСА_1,  автомобіль ВАЗ- 21013 ,  номерний знак НОМЕР_1,  вартістю 6275 грн.,  рухоме майно на загальну суму 16445 грн.

Згідно
висновку експерта № 4-27 будівельно-технічної експертизи від 18 січня 2007 року
ринкова вартість спірного будинковолодіння становить 254852 грн.

Виходячи
з рівності часток сторін в спільній сумісній власності на це будинковолодіння
,  частка в ньому кожного з них в
грошовому виразі складає 127426 грн.

Як
вбачається з матеріалів справи,  вартість
виділеної відповідачці частини будинковолодіння становить 128912 грн.,  а з врахуванням вартості 1/2 частині вартості
криниці,  яка залишена у спільному
користуванні сторін,  -131063 грн.

Приймаючи
до уваги ,  що з ОСОБА_1  проживає неповнолітній син сторін - Олександр
,  суд виділив їй ту частину будинковолодіння,  яка має облаштований вхід,  дві житлові кімнати,  прибудову,
збільшивши її частку

в
будинковолодінні на 4637 грн.
Крім цього,  звільнив її від сплати
судових витрат на користь позивача.

В
засіданні апеляційного суду відповідачка підтвердила,  що розподіл будинковолодіння судом проведений
по вибраному нею варіанту згідно зазначеного висновку експерта.

Виходячи
з наведеного,  доводи апеляційної скарги
про те,  що судом при розподілі
будинковолодіння не враховано проживання з ОСОБА_1  неповнолітнього сина,  не можна визнати підставними.

Не
містять посилань на докази,  які б
спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і
обґрунтованість його рішення,  і інші
доводи апеляційної скарги.

Рішення
суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального
права,  підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги та вимог позивача не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307, 308,  315, 319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Красилівського районного суду від 24 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.