Справа № 22-5955/ 2007 р.               Головуючий
у 1 інстанції- Коновалов
5                                          Доповідач-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
серпня 2007 р.                                        Апеляційний
суд Донецької області

в складі:    головуючого - Бугрим Л.М.

суддів:
Рецебуринського Ю.И.,  Постолової В.Г.
при секретарі- Іванові В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 1 червня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 1 червня 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач
в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду,  як таке,
що не відповідає фактичним обставинам справи.

В
обґрунтування доводів скарги апелянт посилався на те,  що він є власником металевого гаражу,  який відповідач пошкодив,  тому просить його позов задовольнити.

У судовому
засідання позивач доводи апеляційної скарги підтримав. Відповідач проти
апеляції заперечував,  вважаючи рішення
суду законним.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали цивільної справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення,  а рішення- без змін з наступних підстав.

Згідно
зі  ст.
308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Апеляційний
суд вважає,  що позивач не довів,  що розєднанням гаражів йому спричинено
матеріальну шкоду і суд 1-ї інстанції обґрунтовано послався при цьому на  ст. 60 ЦПК України,  яка передбачає такий обов'язок позивача.

У судовому засіданні
ОСОБА_1 підтвердив,  і це встановлено
матеріалами справи,  що гаражі позивача і
відповідача були об'єднані спільною стіною і дахом.  В травні 2006 р. їх попередили про
необхідність звільнення території від самовільно встановлених гаражів і
ОСОБА_2  став це робити першим.

ОСОБА_1
пояснив,  що він давав ОСОБА_2  ключі від свого гаражу,  щоб той проводив роботи по розєднанню
гаражів.

Апеляційний
суд вважає,  що суд першої інстанції
об'єктивно встановив,  що відповідач діяв
на законних підставах і з дозволу власника гаражу- ОСОБА_1 і іншого способу
розєднання гаражів не було.

У той же
час,  із мотивувальної частини рішення
слід виключити вказівку суду про відсутність у позивача права звертатися до
суду з даним позовом,  оскільки згідно  ст. .З ЦПК України,  кожна особа має право в порядку,  встановленому цим Кодексом,  звертатися до суду за захистом своїх
порушених,  невизнаних або оспорюваних прав,  свобод чи інтересів.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються,  та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
чи процесуально права,  які призвели або
могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  218,  304,
307 ч. 1 п. 1,  308,  313,
314 ч.1 п.1,  315 ЦПК
України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 1 червня 2007 року залишити без
змін.

Виключити
із мотивувальної частини рішення вказівку суду про відсутність у позивача права
звертатися до суду з даним позовом.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили безпосередньо
до Верховного Суду України.