Справа № 22-ц-1390                                              Головуючий
у 1-й інстанції Шелєхова А.В.
Категорія 5                                                              Суддя-доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

6 листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Рибалки
В.Г.,

суддів             - Хвостика С.Г., Криворотенка В.І.

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та осіб,
які беруть участь у справі - ОСОБА_1 розглянувши   у
відкритому  судовому  засіданні
в  приміщенні   апеляційного   суду цивільну справу за апеляційною скаргою
Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації»

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 3 жовтня 2007 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, Комунального підприємства «Сумське
міське бюро технічної інвентаризації», 3-тя особа - управління архітектури та
містобудування про визнання законним проведеного переобладнання квартири,
визнання на нього права власності, зобов'язання зареєструвати право власності
на проведене перепланування квартири,

встановила:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 3 жовтня 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволено.

Визнано законним здійснене ОСОБА_1 перепланування в належній їй на праві
приватної власності квартирі АДРЕСА_1 -внутрішнє перепланування в результаті
якого загальна площа квартири зменшилася на 0,2 кв.м., змінено статус квартири,
шляхом встановлення внутрішньої перегородки з 2-кімнатної на 3-кімнатну.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на переобладнане житло: внутрішнє
перепланування в результаті якого загальна площа квартири зменшилася на 0,2
кв.м., змінено статус квартири, шляхом встановлення внутрішньої перегородки з
2-кімнатної на 3-кімнатну.

Зобов'язано КП „Сумське міське бюро технічної інвентаризації"
зареєструвати право власності на переплановану квартиру за ОСОБА_1 в квартирі
АДРЕСА_1- внутрішнє перепланування в результаті якого загальна площа квартири
зменшилася на 0,2 кв.м., змінено статус квартири, шляхом встановлення
внутрішньої перегородки з 2-кімнатної на 3-кімнатну.

Вказане рішення Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної
інвентаризації» оскаржило в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Сумське
міське бюро технічної інвентаризації» просить скасувати оскаржуване рішення та
ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, вказуючи,
що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції невірно трактує норми
матеріального права стосовно самочинного будівництва, а саме: посилання на те,
що не є самочинним будівництвом у квартирі збільшення або зменшення площ за
рахунок улаштування внутрішніх перегородок

не відповідає п. 3.2.
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна.

Крім того, зазначає, що позивачка перепланувала жиле приміщення без
попереднього дозволу органу місцевого самоврядування.

Апелянт посилається також на те, що вирішення питання про спонукання БТІ до
реєстрації зазначених об'єктів відноситься до адміністративної юрисдикції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, яка просила залишити
рішення суду без зміни, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно
залишити без задоволення, а рішення суду - без зміни, з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 в належній їй на праві
приватної власності квартирі АДРЕСА_1 здійснила ремонтні роботи та самовільно
вчинила певне переобладнання і перепланування. Зокрема, без дозволу органу
місцевого самоврядування улаштувала внутрішню перегородку у більшій житловій
кімнаті та - дверний проріз у внутрішній стіні, внаслідок чого статус квартири
змінився з двохкімнатної на трьохкімнатну, та за рахунок демонтування
перегородки між меншою житловою кімнатою і коридором, що вплинуло на збільшення
жилої площі квартири із 33 м2 до 37,2 м2 і навпаки, зменшилась її загальна
площа з 65,75 м2 до 65,55 м2, що підтверджується фотокопіями технічних
паспортів на це жиле приміщення від 25 жовтня 2006 року та від 25 квітня 2007
року (а.с. 6,7,8-9,10-11).

Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затв. Наказом Держбуду України від
24.05.2001 року № 127, зареєстрованої в МЮ України за № 582/5773 від 10.07.2001
року зі змінами, внесеними наказом Міністерства будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства України № 42 від 08.02.2006 року,
зареєстрованого в МЮ України 28.02.2006 року № 201/12075, не належить до
самочинного будівництва перестановка, обладнання в межах призначених приміщень,
улаштування дверних прорізів у внутрішніх не капітальних стінах, збільшення
площ за рахунок демонтування перегородок.

Крім того, згідно з висновком спеціаліста-будівельника Сумського відділення
Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз їм. Засл. Проф.
Н.С. Бокаріуса за № 1453 від 2 жовтня 2007 року перепланування приміщень №2,
№3, №4, №5 квартири АДРЕСА_1 відповідає вимогам державних будівельних норм і не
порушує несучої спроможності будівлі (а.с.57-61).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те,
що проведене перепланування в квартирі позивачки не позначилось на несучій
спроможності всього будинку, не порушує права та інтереси інших осіб, здійснено
з дотриманням будівельних норм та правил забудови.

Рішення суду, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, відповідає вимогам
ст.ст. 319, 383 ч.2 ЦК України.

Посилання апелянта на проведення позивачем перепланування
квартири всупереч порядку,
встановленому    діючим
законодавством, а саме відсутності рішення органу

місцевого
самоврядування щодо надання дозволу на перепланування, відсутності робочого
проекту на перепланування квартири, погодженого Управлінням архітектури та
містобудування Сумської міської ради та дозволу на виконання будівельних робіт
інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, не спростовують
висновків суду про законність такого перепланування та про визнання за
позивачкою права власності на вказане переобладнання в квартирі, оскільки зміни
у квартирі не порушують санітарно-технічних вимог і правил експлуатації
будинку, про що наголошується у висновку спеціаліста і проведені з метою
благоустрою квартири.

Посилання апелянта на безпідставне застосування та
невірне тлумачення Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна є необгрунтованим, оскільки п.3.2 даної інструкції
чітко визначає випадки, коли перепланування та переобладнання у квартирі не
відносяться до самочинного будівництва і саме такий випадок встановлений
обставинами даної справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що вирішення питання про
зобов'язання КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за
позивачкою право власності на проведені у квартирі перепланування не підлягають
розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір є
публічно-правовим, а відповідач є суб'єктом владних повноважень, то такі
міркування, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу, так як в даному
випадку суд розглянув справу щодо захисту права власності, що виникло із
цивільних правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду, а тому
відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.
ст.303; 307 ч.1 п.1; 308, 314 ч.1 п.1; 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Сумське
міське бюро технічної інвентаризації» відхилити, а рішення Зарічного районного
суду м.Суми від 3 жовтня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
протягом двох місяців з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України.