Справа №2-94/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15
травня 2007 року                       Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої - судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі
Тростянчук Т.В., з участю представника позивача Романчук Л.Я., відповідача
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за
позовом АППБ "Аваль" в особі Волинської обласної дирекції до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,    ОСОБА_3,    ОСОБА_4 про розірвання договору та
стягнення заборгованості, -

встановив:

21.08.2007р. АППБ "Аваль" в особі Волинської
дирекції звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
розірвання договору та стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що
08.12.2005р. установою банку та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №
014/1101/22037. Згідно вказаного договору банк зобов'язувався надати
позичальнику кредит в грошовій формі в сумі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень
строком на 84 місяці з 08.12.2005р. по 07.12.2012р. зі сплатою 20% річних. За
вказаним кредитним ддоговором ОСОБА_1 отимала грошові кошти в розмірі 800 000
гривень, згідно меморіального ордеру № 1101/22037 від 08.12.2005 року.
Оскільки, відповідач не повертала кредит, то згідно п. 6.5 Договору установа
банку має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані
відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. Позивачем було вжито
заходжи по досудовому врегулюванню спору, шляхом направлення ОСОБА_1 Претензії
з пропозицією повернути заборгованість за кредитним договором, яку вона
залишила без розгляду.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено
або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного
порушення договору однією стороною. Оскільки ОСОБА_1 Було порушено умови
договору, а саме не вчасно проводилось повернення кредиту, станом на 21.08.2006
року відповідачем взагалі не погашався кредит, хоча згідно графіка потрібно
було погасити 76 190, 63 гривень.

В забезпечення виконання умов кредитного договору були укладені договори
поруки, саме: між банком та ОСОБА_2, між банком і ОСОБА_3, між банком та
ОСОБА_4, відповідно до яких поручителі на добровільних засадах взяли на себе
зобов'язання перед банком по зобов'язаннях ОСОБА_1, які виникають з умов
кредитного договору № 014/1101/22037 в повному обсязі цих зобов'язань.

Згідно п. 5.1. кредитного
договору позичальник зобов'язувався сплачувати банку відсотки за користування
кредитом щомісячно до 15 числа кожного місяця. Даний пункт договору
позичальником не виконується, так як станом на 21.08.2006р. заборгованість по
сплаті відсотків становить 66 310,26 грн.

Крім того згідно п.
9.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредитної
заборгованості та відсотків за користування кредитом була нарахована пеня у
розмірі 42 476,16 гривень.

Згідно п. 3.1 зазначених вище договорів поруки поручителі
та позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком.

Позивач просив розірвати кредитний договір № 014/1101/22037 від 08.12.2005
року та стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
заборгованість по кредитному договору № 014/1101/22037 від 08.12.2005 року в
розмірі 908 786,42 грн. (з них 800 000 грн. - заборгованість за кредитом, 66
310,26 грн. - за простроченими відсотками, 42 476,16 грн. - пеня) та судові
витрати по справі.

17.01.2007 року позивачем в судовому засіданні було подано заяву про
уточнення позовних вимог. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору відсотки за
користування кредитом нараховуються до дня повного погашення заборгованості за
кредитом, тому банком продовжено було нарахування відсотків. Разом з тим, з
моменту подачі позову і до дня слухання справи відповідачем бидло добровільно
погашено заборгованість по пені в сумі 42 476,17 грн. та відшкодовано понесені
банком судові витрати в сумі 1730,00 ( 1700 грн. -судовий збір, 30,00 грн. -
витрат по ІТЗ). Позивач просив розірвати кредитний договір № 014/1101/22037 від
08.12.2005 року та стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 заборгованість по кредитному договору № 014/1101/22037 від 08.12.2005
року в розмірі 933 022, 57 грн. (з них 800 000 грн. -заборгованість за
кредитом, 125 570,52 грн. - за простроченими відсотками, 7 452,05 грн.
-заборгованість за нарахованими відсотками).

27.02.2007 року позивачем в судовому засіданні було подано заяву про
уточнення позовних вимог. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору відсотки за
користування кредитом нараховуються до дня повного погашення заборгованості за
кредитом, тому банком продовжено було нарахування відсотків. Позивач просив
розірвати кредитний договір № 014/1101/22037 від 08.12.2005 року та стягнути
солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість по
кредитному договору № 014/1101/22037 від 08.12.2005 року в розмірі 950 955, 18
грн. (з них 800 000 грн. - заборгованість за кредитом, 136 967,78 грн. - за
простроченими відсотками, 14 027,40 грн. - заборгованість за нарахованими
відсотками).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились по
невідомих суду причинах, хоча належним чином були повідомлені про місце, день
та час розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових
повісток. Суд зі згоди представника позивача вважає можливим провести розгляд
справи по наявних доказах, у відсутності відповідачів.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала, просила суд
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши
представлені по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст.553,554 ЦК
України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором
боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено
договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2005 року
укладений кредитний договір № 014/1101/22037 між установою банку та ОСОБА_1, за
яким остання отримала від позивача кредит в сумі 800 000 (вісімсот тисяч)
гривень строком на 84 місяці з 08.12.2005р. по 07.12.2012р. зі сплатою 20%
річних (а.с.10-11).

Станом на 21.08.2006
року заборгованість по сплаті відсотків становить 66 310,26 грн. Отже,
позичальник порушив п.5.1 кредитного договору № 014/1101/22037, за яким він
зобов'язувався сплачувати банку відсотки за користування кредитом щомісячно до
15 числа поточного місяця.

Таким чином, позичальник зобов'язаний відповідно до п.9.1 кредитного
договору № 014/1101/22037 сплатити за несвоєчасну сплату суми кредиту та/або
процентів за користування кредитом пеню, яка обчислюється від суми
простроченого платежу у розмірі 0,55 від суми протроченого платежу. Станом на
21.08.2006р. сума пені по несплачених відсотках становить 42 473,16 грн.

Сума кредиту
станом на 21.08.2006р. позичальником не поверталася.

Отже, заборгованість позичальника перед банком становить 908 786, 42 грн.
(з них 800 000 грн. - заборгованість за кредитом, 66 310,26 грн. - за
простроченими відсотками, 42 476,16 грн. - пеня).

17.01.2007 року та 27.02.2007 року позивачем в судовому засіданні
подавалися заяви про уточнення позовних вимог. Відповідно до п. 3.2 кредитного
договору відсотки за користування кредитом нараховуються до дня повного
погашення заборгованості за кредитом, тому банком продовжено було нарахування
відсотків. Разом з тим, з моменту подачі позову і до дня слухання справи
відповідачем бидло добровільно погашено заборгованість по пені в сумі 42 476,17
грн. та відшкодовано понесені банком судові витрати в сумі 1730,00 ( 1700 грн.
- судовий збір, 30,00 грн. - витрат по ІТЗ). Позивач просив розірвати кредитний
договір № 014/1101/22037 від 08.12.2005 року та стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість по кредитному
договору № 014/1101/22037 від 08.12.2005 року в розмірі 950 955, 18 грн. (з них
800 000 грн. - заборгованість за кредитом, 136 967,78 грн. - за простроченими
відсотками, 14 027,40 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками).

З договорів поруки від 08.12.2005 року (а.с.14-17) вбачається, що
поручителями являються ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 На підставі п. 2 зазначених
договорів поруки кожен з вказаних поручителів зобов'язується перед банком
відповідати по зобов'язаннях позичальника, що витікають з кредитного договору №
014/1101/22037 від 08.12.2005 року таабо додаткових угод до нього. Згідно п. З
зазначених договорів поруки поручителі відповідають за зобов'язаннями
позичальника в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, виплату відсотків
за користування ним, за сплату неустойки, а також за відшкодування збитків,
завданих банку невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов
кредитного договору. Поручитель та позичальник несуть солідарну
відповідальність перед банком. Договори поруки діють до повного виконання
обов'язків боржника по кредитному договору.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК
України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. А
відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково
або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них
окремо.

Отже, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 повинні відповідати перед
кредитором - АППБ "Аваль" як солідарні боржники.

Крім цього, оскільки відповідачем ОСОБА_1 04 травня 2007 року було сплачено
на рахунок банку суму 152 380,17 гривень погашення кредиту, 76 419,83 гривень
погашення відсотків, то суд приходить до висновку, що у розірванні кредитного
договору слід відмовити, так як термін дії договору закінчується 07.12.2012
року, а тому відповідачу наданий строк погашення наданого їй кредиту.

25.09.2006р. НБУ було затверджено нову редакцію Статуту
ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", відповідно до якого було змінено назву
АППБ "Аваль", а тому зобов'язання по виконанню вимог позивача слід
покласти на правонаступника АППБ "Аваль" в особі ВОД -ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль" в особі Волинської обласної дирекції.

Згідно п.1 ч.І ст. 83, ч.3 ст. 83 ЦПК України суд своєю
ухвалою повертає зайво сплачену суму судового збору у разі зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового збору у більшому розмірі, ніж це
встановлено законом. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було
сплачено 9002, 15 грн. судового збору, що стверджено платіжним дорученням № 524
від 26 липня 2006 року. Згідно Декрету КМ України "Про державне мито"
(зокрема підпункт "а" пункту 1 ч. 1 ст.3) розмір ставки становить 1
відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян
і не більше 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - тобто не менше 51
гривні та не більше 1700 гривень.

Виходячи з вищенаведеного суд прийшов до висновку про
доцільність повернення зайво сплаченого судового збору в розмірі 7302 гривень
15 копійок (9002 грн. 15 коп. -1700 грн. 00 коп.).

Крім того, з відповідачів підлягають до стягнення солідарно судового збору
в розмірі 1523,80 гривень (1 відсоток погашеної кредитної заборгованості) та
понесені позивачем судові витрати в розмірі 30 гривень - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 10,11, 58, 60, 209, 213, 215, 218,226 ЦПК України, на
підставі ст.ст. 543, 553, 554, 559, 629, 651,1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

У розірванні
кредитного договору № 014/1101/22037 від 08.12.2005 року - відмовити

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль" 1523,80 (одну тисячу п'ятсот двадцять три
гривні вісімдесят копійок) гривень - судового збору.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль" 30 гривень (тридцять) судових витрат.

Повернути ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" зайво
сплачений ним, 26 липня 2006 року, згідно платіжного доручення № 524, судовий
збір в розмірі 7302 гривень 15 копійок (сім тисяч триста дві гривні п'ятнадцять
копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної
інстанції або в порядку, передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.