АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
жовтня 2007 року                                                                                                         м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у
складі:       Головуючого: Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О.,  Станкевича В.А. При секретарі:
Яні Н.П.,  розглянула у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 26 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про виселення та визнання таким,
що втратив право користування жилим приміщенням,  за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про розподіл особових рахунків,
-

ВСТАН ОВИЛА:

У жовтні
2006р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_3,  ОСОБА_5
та ОСОБА_4 про зняття з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_1.

У грудні 2006р.
позивачки також пред'явили позов до ОСОБА_3 про виселення з квартири з
підстав,  передбачених  ст.
116 ЖК України.

Розглядаючи
справу у передньому судовому засіданні,  суд своєю ухвалою від 26 червня 2007р. закрив
провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1
ст.  205 ЦПК України.

У
апеляційний скарзі позивачки просять скасувати зазначену ухвали суду та
відкрити провадження у справі,  вказуючи
на її незаконність.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
осіб,  що з'явилися,  перевіривши матеріали справи й обговоривши
доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів вважає,  що апеляція підлягає
частковому задоволенню,  виходячи з
наступного.

Закриваючи
провадження у справі,  районний суд
виходив з того,  що ці вимоги позивачів
вирішені рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2003р.,  яке набрало законної сили,  (справа №2-2107/03).

Проте з
таким висновком районного суду колегія суддів погодитися не може,  оскільки він не відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Так,  рішенням Малиновського районного суду м.  Одеси від 12 грудня 2003р.позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6,  ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 про вселення,  виселення без
надання іншого жилого приміщення задоволено частково. Ухвалено: вселити ОСОБА_6
та ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 та виселити ОСОБА_4 з зазначеної квартири,  а в позові про виселення ОСОБА_3,  ОСОБА_4 таОСОБА_6 з цієї ж квартири
-відмовлено.

Відповідно
до зазначеного рішення суду підставою позову було - порушення ОСОБА_3 правил
сумісного проживання в квартирі у період до 2003р.

Справа № 22ц-38l3/07

Головуючий
у 1 інстанції Джабурія О.В.                                                                  Категорія
ЦП 30

Доповідач :
Парапан В.Ф.

В
позовних вимогах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 2006р. зазначені нові підстави для
виселення без надання іншого жилого приміщення за  ст.
116 ЖК України,  які відбулися
після набуття законної сили рішення суду від 12.12.2003р.,  тому у районного суду не було правових
підстав для закриття провадження у справі.

За наявності
зазначених обставин слід визнати,  що
ухвала суду постановлена з порушенням закону,
а тому вона підлягає скасуванню з направлення справи на новий розгляд зі
стадії попереднього судового засідання.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.   ст.  303,
304,  307 ч.2 п.4,  312-315,
317,  319 ЦПК України,  колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу
Малиновського районного суду м.  Одеси
від 26 червня 2007 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції зі
стадії попереднього судового засідання.

Ухвала
апеляційного суду оскарженню не підлягає..