Справа № 2-86/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2007
року Романівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судці Бабича СВ.,

при секретарі
Бардаш О.М.,

з участю:

представників
позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши     у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Романів цивільну

справу  за  позовом   ОСОБА_4,   ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися з позовами до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 16 червня 2005 року
відповідачі, з хуліганських спонукань, зайшовши до їх домогосподарства,
заподіяли їм легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я, за що
вироком Романівського районного суду від 22
серпня 2006 року
були засуджені за ст. 296
ч. 2 КК
України.

ОСОБА_5 просив стягнути з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди
витрати, понесені ним на лікування в Чуднівській ЦРЛ в сумі 582 грн. 74 коп., витрати,
понесені ним на лікування в Романівській ЦРЛ в сумі 1 859 грн., кошти за
пошкоджене майно: наручний годинник, вартістю 150 грн., штани вартістю 100
грн., сорочку вартістю 50 грн. Також ОСОБА_5 просив відшкодувати заробіток,
втрачений ним внаслідок втрати працездатності в розмірі 2201 грн. 22 коп. та
стягнути з відповідачів 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_4 просив стягнути з відповідачів на відшкодування
матеріальної шкоди витрати, понесені ним на лікування в Чуднівській ЦРЛ в сумі
113 грн. 60 коп., лікування в медичному центрі «Імпульс» в сумі 1000 грн., а
також кошти за пошкоджене майно: золотий ланцюжок вартістю 500 грн., спортивний
костюм вартістю 100 грн., футболку вартістю 50 грн.

Крім цього ОСОБА_4 просив стягнути з відповідачів 6 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Під час розгляду справи позивачі змінили свої позовні
вимоги і остаточно просили стягнути з відповідачів:

ОСОБА_5 -
витрати понесені ним на лікування в Чуднівській ЦРЛ в сумі 582 грн. 74 коп., витрати,
понесені ним на лікування в Романівській ЦРЛ в сумі 1 859 грн., заробіток,
втрачений ним внаслідок втрати працездатності в розмірі 4147 грн. 33 коп. та 10 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди;

ОСОБА_4 - витрати,
понесені ним на лікування в Чуднівській ЦРЛ в сумі 113 грн. 60 коп. та 6 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

В судовому
засіданні представники позивачів позовні вимоги підтримали з вищезазначених
підстав.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_6
в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 позови не визнав, пояснивши, що піддає сумніву
достовірність наданих позивачами довідок про вартість лікування та розрахунок
втраченого ОСОБА_5 заробітку, а також заперечив спричинення своїми діями
моральної шкоди позивачам.

Суд, заслухавши представників позивачів, відповідача, який з»явився в
судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає позов підставним і
підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166
ЦК України, шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам та
майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно вироку Романівського районного суду від 22 серпня 2006 року, ОСОБА_3,
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнанні
винними у скоєнні 16 червня 2005 року відносно
позивачів хуліганських дій, в ході яких, ОСОБА_5 їх спільними діями були
заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я у вигляді
закритої черепно-мозкової травми у вигляді синців та струсу головного мозку, а
також множинних забійних ран та синців на тулубі та кінцівках. ОСОБА_4,
спільними діями відповідачів, були заподіяні легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров»я у вигляді рани обличчя, волосяної частини
голови, синця та садна обличчя, струсу головного мозку, численних ран, саден
тулуба та кінцівок (а.с. 4-10).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Житомирської області від 24 жовтня 2006 року вирок
Романівсьського районного суду від 22 серпня 2006 року залишено без змін
(а.с.11-13).

Згідно виписки з історії хвороби стаціонарного хворого НОМЕР_1, ОСОБА_4
знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні
Чуднівської ЦРЛ з 16 червня по 7 липня 2005 року (а.с.20).

Згідно медичної карти стаціонарного хворого НОМЕР_2 та виписок з медичних
документів, ОСОБА_5 також знаходився на стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні Чуднівської ЦРЛ з 16 червня 2005 року (а.с.
55-62).

Згідно довідки, наданої Чуднівською ЦРЛ, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на лікування
затрачувались власні кошти в сумі відповідно 582, 74 грн. та 113, 60 грн.
(а.с.52).

Згідно довідки Романівської ЦРЛ, ОСОБА_5 знаходився на
амбулаторному лікуванні з 8 липня 2005 року по 2 лютого 2007 року з діагнозом:
стан після закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку. На
лікування ОСОБА_5 затрачено власних коштів на суму 1859 грн. 50 коп.

Відповідно до ст. 1195
ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому

заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю
придбання ліків.

Доводів в обґрунтування того, що довідки надані позивачами є недостовірними
відповідачем не наведено, а тому суд вважає, що оспорювання останнім їх
достовірності є безпідставним.

Таким чином, витрати, понесені позивачами на лікування, підлягають
стягненню з відповідачів в повному обсязі.

Розмір заробітку, втраченого ОСОБА_5, внаслідок втрати
загальної працездатності, визначається судом на підставі ст. 1197 ЦК України, згідно
якої даний розмір, що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від
середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або
іншого ушкодження здоров»я з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної
працездатності, а за її відсутності -загальної
працездатності.

Згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_5, та наданих представником
позивачів в судовому засіданні, листків непрацездатності, останній на день
ушкодження здоров»я, внаслідок злочинних дій відповідачів, працював в ДП
«Житомирське лісове господарство» (а.с.44).

З вищевказаних листків непрацездатності вбачається, що безперервний період
непрацездатності ОСОБА_5 тривав з 16
червня 2005 року по 27 січня 2006 року, тобто 7 місяців і 11 днів, а також,
що по даним листкам непрацездатності позивачу виплачена допомога в загальному
розмірі 1494.99 грн.

Враховуючи, що позивачем надана довідка за п»ять останніх місяців, що
передували ушкодженню здоров»я, суд, згідно ч. 2 ст. 1197
ЦК України, обчислює його середньомісячний заробіток за три останні календарні
місяці роботи, що передували втраті працездатності, тобто, з березня по травень
2005 року.
Таким чином середньомісячний заробіток ОСОБА_5 становив (856,97+877.15+726.60)
/3)=820.24 грн.

За сім місяців непрацездатності заробіток ОСОБА_5 мав становити 5741.68
грн. Різниця даної суми та розміру допомоги, виплаченої по листкам
непрацездатності, тобто навіть неповний розмір втраченого ОСОБА_5 заробітку,
становить 4246.69 грн.

Враховуючи, що позивач в своїх позовних вимогах просить стягнути втрачений
заробіток в сумі 4147.33 грн., суд виходячи з принципу диспозитивності
цивільного процесу, вважає за необхідне стягнути з відповідачів саме такий
розмір відшкодування втраченого ОСОБА_5 заробітку.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з
положень ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої така шкода, завдана
неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

При визначенні розміру відшкодування позивачам моральної шкоди, суд
враховує, що внаслідок заподіяння їм відповідачами тілесних ушкоджень, вони
зазнали фізичного болю, знаходились на стаціонарному лікуванні, а ОСОБА_5
тривалий час лікувався амбулаторно. Крім цього, при визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5, суд бере до уваги, що внаслідок черепно-мозкової
травми, йому встановлена третя група інвалідності.

Виходячи з наведеного, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд
вважає за можливе стягнути з відповідачів відшкодування моральної шкоди, в
розмірі 5000 грн. на користь ОСОБА_5 та 2000 грн. на користь ОСОБА_4

Враховуючи положення ст. 1190 ЦК України, згідно якої
особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим, суд стягує відшкодування заподіяної
позивачам шкоди з відповідачів в солідарному порядку.

Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів
судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 10,11,
209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1166,
1167, 1190, 1195, 1197 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, солідарно, на користь ОСОБА_4 113
(сто тринадцять) грн. 60
коп. матеріальної шкоди та 2000
(дві тисячі) грн. моральної шкоди.

Позов ОСОБА_5
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, солідарно, на користь ОСОБА_5 6589
(шість тисяч п»ятсот вісімдесят дев»ять) грн. 04 коп.
матеріальної шкоди та 5
000 ( п»ять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 судовий збір в розмірі 155
(сто п»ятдесят п»ять) грн. 63
коп. з кожного, та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в розмірі 20 (двадцять)
грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд шляхом
подачі в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.