Справа №2-103
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

13 листопада
2007 року Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя

у складі:
головуючого судді Гнатик Г.Е. при секретарі Якимовій О.С.

з участю
адвоката ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Запоріжжі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання незаконним прийняття спадщини,
визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_3 право власності за кожним на 1/2 частину квартири
у порядку спадкування за законом; зустрічному позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, третя особа третя державна нотаріальна контора м.Запоріжжя про
встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання права власності на
квартиру у порядку спадкування а законом,

встановив:

Позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання
незаконним прийняття спадщини, визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_3 право власності за
кожним на 1/2 частину квартири у порядку спадкування за законом.

У позові
вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх двоюрідний дядько ОСОБА_5- двоюрідний брат
їхнього батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Мати
їхнього батька -ОСОБА_7 та мати ОСОБА_5- ОСОБА_8 були рідними сестрами.

Після
смерті ОСОБА_5 у них виникло право на спадкування за законом на квартиру
АДРЕСА_1. Інших спадкоємців, які були б живими на час відкриття спадщини після
померлого ОСОБА_5 не має.

При
подачі заяви про прийняття спадщини, їм стало відомо, що прийняти спадщину
бажає також ОСОБА_4. Вважають неправомірним прийняття нею спадщини, оскільки
вона не проживала з дядьком ОСОБА_5 однією сім"ю, протягом трьох років до
дня смерті, ОСОБА_5 проживав з ОСОБА_9 і їх стосунки припинилися лише після
смерті ОСОБА_5. Іноді вони сперечалися, остання уходила від дядька, але згодом
поверталася до нього у квартиру знову.

Незаконне
прийняття спадщини ОСОБА_4 призвело до порушення їхніх прав, вони не можуть
отримати свідоцтво про право на спадщину. Просили суд визнати незаконним
прийняття спадщини ОСОБА_4, визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3 право власності за
кожним на 1/2 частину квартири у порядку спадкування за законом.

ОСОБА_4
звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання права власності на
квартиру у порядку спадкування за законом.

У позові
вказала, що на початку 1999 року вона познайомилася з ОСОБА_5 з яким з
15.04.1999 року вони почали проживати разом як сім"я. ОСОБА_5 проживав у
квартирі з матір"ю, потім оселився у неї у квартирі АДРЕСА_2. Оскільки
ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями, вона не поспішала з ним реєструвати шлюб.

У жовтні
2004 року хворіла мати ОСОБА_5 - ОСОБА_10, тому вона переїхала до них у
квартиру, а коли його матір померла, вони разом у її квартирі робили ремонт,
планували одружитися, але ОСОБА_5 несподівано помер від алкогольної
кардіоміопатії. Вона за власний рахунок поховала його. Просить суд встановити
факт їх сумісного проживання з 1999 року для прийняття спадщини і визнати за
нею право власності у порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свій позов, проти зустрічного
позову ОСОБА_4 заперечує. Суду пояснила, що у неї помер дядько ОСОБА_5 і вона є
його племінницею. Після його смерті залишилося спадкове майно- квартира
АДРЕСА_1. Оскільки інших родичів у нього не має, вона і ОСОБА_3 є спадкоємцями
майна померлого ОСОБА_5 ОСОБА_5 жив у квартири з матір"ю, потім у своїй
квартирі з ОСОБА_9, яку вона знає, бо приїздила до них у гості. З останньою жив
до своєї смерті. Після смерті дядька, у нотаріальній конторі їй повідомили, що
на право спадкування претендує ОСОБА_4, яку вона зовсім не знає. ОСОБА_4 ніколи
з дядьком не жила однією сім"ю. їй також відомо, що у квартирі дядька він,
разом з ОСОБА_9 робили ремонт, який їй показувала згодом ОСОБА_9.

Просить
задовольнити її позов, зустрічний позов ОСОБА_4 залишити без задоволення, бо
остання з дядьком не жила ніколи.

Позивач
ОСОБА_3 підтримав свій позов, проти зустрічної позовної заяви ОСОБА_4
заперечує. Суду пояснив, що він є племінником ОСОБА_5, який жив по АДРЕСА_3,
потім свою квартиру продав і поселився у квартирі матері на АДРЕСА_1, після її
смерті. Останній час коли дядько жив у квартирі своєї матері, з ним ніхто не
жив. Йому відомо, що коли він хворів, до лікарні до нього їздила ОСОБА_9. Коли
ховали дядька, він бачив ОСОБА_4, яка йому розповідала, що продала піджак
батька ОСОБА_5 з орденами за 1200 грн., на ці гроші дядька і поховали. До
поховання дядька він лише один раз бачив з ним ОСОБА_4, коли вони разом з
дядьком розпивали алкогольні напої. Просить задовольнити його позов, а
зустрічний позов ОСОБА_4 залишити без задоволення, бо вона ніколи з дядьком не
жила.

ОСОБА_4
підтримала свій позов, проти позову ОСОБА_1 і ОСОБА_3 заперечує. Суду пояснила,
що вона проживала з ОСОБА_10 з 1999 року. Завжди ОСОБА_5 добре відгукувався про
племінників. ОСОБА_1 приїздив до них у гості, у її квартиру АДРЕСА_2. Коли жили
разом з ОСОБА_10 придбали телевізор, пилосмок, ДВД. Коли ОСОБА_10 продав свою
квартиру за 19000 доларів США , частину грошей- 2000 доларів за договором
позики дав своєму другові, інші поклав в установу банку, у яку конкретно, вона
не знає і на гроші не претендує. Також ОСОБА_5 сплатив борг за свою квартиру. У
квартирі по АДРЕСА_1 вона не
жила, там з'явилася вперше у 2004 році, коли захворіла мати ОСОБА_5, з цього
часу там проживала приблизно один місяць. Коли ОСОБА_10 сам потрапив до
лікарні, вона давала йому гроші на лікування. Він зловживав спиртними напоями.
З ОСОБА_3 вона не знайома, побачила її вперше коли ховали ОСОБА_5 Коли ОСОБА_5
був живий, ОСОБА_1 йому не допомагали. Вона намагалася з ними вирішити питання
про спадкування мирним шляхом, але не вдалося. Просить задовольнити її позов,
позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Представник
ОСОБА_4 підтримала її позов, проти позову ОСОБА_1 і ОСОБА_3 заперечує.

Свідок
ОСОБА_11 пояснила суду, що вона проживає у будинку по АДРЕСА_1. ОСОБА_1 жили у
будинку з 1985 року. ОСОБА_10 жив там з матір"ю, іноді до них приходила
його перша дружина ОСОБА_9. Коли померла мати ОСОБА_10 і вона розповідала
ОСОБА_10 як треба її поховати, до нього прийшла ОСОБА_4 У квартирі по АДРЕСА_1, ОСОБА_4 ніколи
не жила, але була присутня при похованні ОСОБА_10 До ОСОБА_5, при його житті
часто приходила його перша дружина ОСОБА_9. Вона сама часто бувала у квартирі
ОСОБА_1, спілкувалася при житті з його матір"ю і часто заходила до них у квартиру.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду,
що він був знайомим ОСОБА_5, який раніше жив по АДРЕСА_3 з 2000 року, приблизно
5-6 років з ОСОБА_9, потім переїхав до матері на АДРЕСА_1. З ким жив там, крім матері, не знає. У квартирі на АДРЕСА_1 він бував часто,
бачив там ОСОБА_9, бачив її речі, тапці. ОСОБА_10 говорив, що ОСОБА_9 є його
дружиною, і вони живуть разом. ОСОБА_4 він бачив приблизно 2 рази: перший раз у
квартирі на АДРЕСА_1, другий,
коли ОСОБА_10 виганяв її з квартири на АДРЕСА_1,
бо ОСОБА_4 була у стані алкогольного сп"яніння. Він її вигнав за
двері, пояснив, що це просто знайома. Йому відомо, що ОСОБА_4 постійно
досаждала ОСОБА_10 дзвінками, дзвонила вдень і вночі. Щоб не спілкуватися з
нею, ОСОБА_10 купив телефон з визначенням номеру бо казав, що коли ОСОБА_4
прийде до квартири, її неможливо вигнати. ОСОБА_10 він знав давно, коли заходив
до нього у квартиру, а бував часто, бачив там ОСОБА_9. Коли ОСОБА_10 продав
свою квартиру АДРЕСА_3, купив собі телевізор, ДВД. Коли помер ОСОБА_10, йому стало
відомо, що ховати його буде ОСОБА_4 і він не пішов на похорони.

Свідок
ОСОБА_12 пояснила суду, що вона знає ОСОБА_10 з 1989 року, саме з цього часу по
1993 рік вона з ним зустрічалася. З 1992-1993 року вони жили разом у квартирі
його матері поки робили ремонт у квартирі ОСОБА_10 на АДРЕСА_3. У квартирі по
АДРЕСА_3 вони жили разом до 2002 року, бо ОСОБА_10 став зловживати спиртними
напоями. З цього часу то жили, то не жили. У грудні 2004 року померла його
мати, а сам ОСОБА_10 хворів. Вона знайшла йому лікаря, поклала у лікарню,
відвідувала там. Потім ОСОБА_10 попросив щоб вона допомогла продати його
квартиру по АДРЕСА_3, 13, вона допомогла. Коли продав квартиру, були гроші, він
купив собі апаратуру. З лікарні ОСОБА_10 виписався у травні 2005 року, вона
приїздила до нього, але з ним не жила. У неї були ключі від квартири, бо
ОСОБА_10 був хворий на цукровий діабет. З 2005 року вони разом не жили, але
підтримували стосунки. Коли жили разом придбали телевізор, одяг, холодильник,
після продажу квартири, ОСОБА_10 сплатив їй гроші за телевізор. Коли він продав
квартиру, з приятелем ОСОБА_14, ходив і придбав ДВД, пило смок, телефон з
визначенням номеру. ОСОБА_4 вона бачила на похоронах матері ОСОБА_10. Коли ОСОБА_10 був у
тверезому стані, дуже погано реагував на присутність ОСОБА_1, міг спілкуватися
з нею тільки тоді, коли був у стані алкогольного сп"яніння. Його мати при
житті говорила їй де тримає гроші на поховання, за ці гроші її і поховали.

ОСОБА_4
з ОСОБА_10 ніколи не жила. Приблизно з 2003-2004 року вони разом не жили, саме
з цього часу ОСОБА_10 міг тільки спілкуватися з ОСОБА_4, бо жив у квартирі
матері на АДРЕСА_1, чи у неї
вдома. Коли ховали ОСОБА_10,
вона купила йому одяг, а інші гроші вони отримали, коли продали кітель його
батька.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду,
що вона є сестрою ОСОБА_4 З ОСОБА_10 познайомилася у серпні 2000 року, коли він
з ОСОБА_4 приїздив до неї у гості. Разом вони зустрічалися на днях народження.
їй відомо, що хворіла мати ОСОБА_10,
бо ОСОБА_4 брала у неї гроші на її лікуваня, коли це було,

пояснити не
може. ОСОБА_4 говорила, що вони купили телевізор, ДВД, говорила, що вона
доглядає його матір. їй відомо, що ОСОБА_4 ховала ОСОБА_10 за свої гроші.

Свідок
ОСОБА_16 пояснила, що вона є матір"ю ОСОБА_4, яка з ОСОБА_10 познайомилася
у 2000 році. Коли вони приїздили до дочки, там був ОСОБА_1. Разом були на
свята, на дні народження. Коли хворіла його мати, дочка її доглядала, бо
ОСОБА_10 виїздив на заробітки. Дочка з ОСОБА_10 жили постійно у квартирі
АДРЕСА_2. Коли померла мати ОСОБА_10 і він продав свою квартиру, вони купили
апаратуру. ОСОБА_10 завжди вважала чоловіком дочки, але з його матір"ю
знайома не була.

Свідок
ОСОБА_17 пояснив суду, що ОСОБА_4 є тіткою його дружини. З ОСОБА_5 він також
був знайомий, про те що вони живуть разом з ОСОБА_4 він взнав 30.12.2001 року.
Коли хворіла мати ОСОБА_1, вони з ОСОБА_4 доглядали її. Коли ОСОБА_10 продав
свою квартиру, він консультувався у нього яку краще апаратуру придбати, але
коли це було, не пам"ятає. Коробку з під телевізора, ДВД він бачив після
цього у квартирі ОСОБА_4 Також йому відомо, що ОСОБА_10 і ОСОБА_4 жили разом у
нього у квартирі, але коли, пояснити не може. Він бачив ОСОБА_10 на днях
народження у ОСОБА_4, вони казали, що живуть разом.

Свідок
ОСОБА_18 пояснила, що ОСОБА_4 знає як сусідку. ОСОБА_5 також знає, бо він з
ОСОБА_4 жив, приблизно з 2000 по 2005 роки. Бачила його у квартирі ОСОБА_4, та
представляла його як чоловіка. Він у квартирі займався господарством. Також
казала ОСОБА_4, що у квартирі матері ОСОБА_10 вони хочуть зробити ремонт. Потім
повідомила, що ОСОБА_10 почав пиячити, що вони сваряться, але з грудня 2000
року по грудень 2004 року вони жили у їхньому будинку. ОСОБА_4 говорила, що
вони купили телевізор, пилосмок.

Свідок
ОСОБА_19 пояснив, що ОСОБА_4 є його сусідкою. Він також знайомився і з
ОСОБА_20, приблизно у 2000 році, прізвище якого не знає. ОСОБА_20 до нього
заходив за інструментом, але чи жили вони разом, не знає. ОСОБА_4 говорила
йому, що у ОСОБА_20 хворіє мати. Вони часто у нього у квартирі залишали ключі
від квартири ОСОБА_4, сумки, бо у них був від квартири один ключ. Останні 2-3
року нічого не залишали. Від ОСОБА_4 йому стало відомо, що ОСОБА_20 помер.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, адвоката, представника ОСОБА_4,
свідків, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_1 підлягаючими задоволенню,
а зустрічний позов ОСОБА_4 не підлягаючим задоволенню у зв"язку з
наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_5- двоюрідний брат батька позивачів ОСОБА_1- ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Мати
ОСОБА_1 -ОСОБА_7 та мати ОСОБА_5- ОСОБА_8 були рідними сестрами.

Після
смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Відповідно
до ст.1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Як
вбачається з матеріалів справи, родичів близьких померлий ОСОБА_10 не мав.

У
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 жив з ОСОБА_9, потім сам, з ОСОБА_4
ніколи разом, однією сім"єю він не жив, що підтверджують свідки ОСОБА_11,
ОСОБА_21, ОСОБА_12

Встановлене
судом повністю протиречить доводам ОСОБА_4, що вона проживала з ОСОБА_5 з 1999
року.

Свідок
ОСОБА_19, пояснив суду, що бачив ОСОБА_20, прізвище якого не знає, у квартирі
ОСОБА_4, але чи жили вони разом чи ні, не знає.

Свідок
ОСОБА_18 пояснила суду, що ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_20 ОСОБА_1, але її
пояснення повністю протиречать поясненням свідків: ОСОБА_11, ОСОБА_22,
ОСОБА_23.

Пояснення
вказаних вище свідків зі сторони позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_3 протиречать
повністю пояснення свідка ОСОБА_24 3і сторони ОСОБА_4, а тому зробити висновок
про сумісність проживання чи не проживання разом ОСОБА_25 з ОСОБА_5 із пояснень
свідків неможливо.

Доводи
ОСОБА_4 про те, що вони проживали разом з ОСОБА_5, тому вона сплачувала гроші
за його похорони у сумі 718 грн. 50 коп, що підтверджується салоном ритуальних
послуг, у сумі 407 грн. 50 коп., заказом-рахунком ТОВ „Добро", не знайшли
підтвердження у цій частині позовних вимог, оскільки сама наявність цих
документів, у яких вказано, що платником грошей при замовленні на поховання
померлого ОСОБА_5 є ОСОБА_4., не підтверджує факт їх сумісного проживання, а
лише є фактом про сплату грошей у салоні ритуальних послуг та
ТОВ"Добро" саме ОСОБА_4

Інших,
будь яких доказів у частині підтвердження позовних вимог про встановлення факту
сумісного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5, ОСОБА_25 суду не надала.

Суд не
бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_15,
ОСОБА_26, ОСОБА_17, бо вони є близькими родичами ОСОБА_4 і зацікавлені у
розгляді вказаного спору.

Оскільки
ОСОБА_4 не довела суду факт сумісного проживання з ОСОБА_5 з 1999 року, суд
вважає її позовні вимоги у цій частині і у частині визнання права власності на
квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування
за законом, не підлягаючими задоволенню.

Згідно
зі ст. 1265 ЦК України,
у п"яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі
спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого
ступеня споріднення усувають від права на спадкування родичів подальшого
ступеня споріднення.

Як
встановлено судом, крім ОСОБА_1 і ОСОБА_3 інших спадкоємців після померлого
ОСОБА_5 не має, тому позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в частині визнання за
ними права власності на квартиру АДРЕСА_1 за кожним по 1/2 частині у порядку
спадкування за законом підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до ст. 1267
ЦК України, частки
у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

ст. 1268
ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Як
пояснили у судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4., спірна квартира у
теперішній час опечатана та у ній ніхто не проживає, а тому ОСОБА_1 не доведено
факт незаконного прийняття спадщини ОСОБА_4, тому їх позовні вимоги у частині
визнання незаконним факту прийняття спадщини ОСОБА_4, необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись
ст.. 1258, 1265,
1267, 1268 ЦК України,
ст..ст. 208, 209, 212, 213, 214,215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом.

Визнати
за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом.

Інші позовні
вимоги залишити без задоволення.

Зустрічний
позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа третя державна нотаріальна
контора М.Запоріжжя про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання
права власності на квартиру у порядку спадкування а законом, залишити без
задоволення.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення
рішення суду до Орджонікідзевського районного суду М.Запоріжжя та подачі
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення суду або у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.