Справа №22-2482/2007 р.                                 Головуючий
в 1 інстанції Бутенко Т.І.
Доповідач: Кутурланова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:                    Бауль Н.М.

суддів:                             Кутурланової О.В.,
Гаркуші В.О.

при
секретарі:                   Івахненко
В.В.

з участю
прокурора:          Семенова І.К.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 липня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє
самостійних вимог щодо предмету позову - Високопільська державна нотаріальна
контора про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2006
року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа на
стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову -
Високопільська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування
недійсним, посилаючись на те, що договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений
27 липня 2004 року між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є недійсним, оскільки фактично мав місце договорів
купівлі-продажу зазначеної квартири, за яку його батько ОСОБА_4 та батько
відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 передали сину
позивачки - ОСОБА_6 2000 доларів США.

Справа
розглядалася судом вдруге.

Останнім
рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 липня
2007 року позов ОСОБА_2 задоволено.

ОСОБА_2
поновлено строк позовної давності на звернення до суду.

Визнано
недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 27 липня 2004 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення
та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, що
призвело до неправильного вирішення справи.

Письмових
заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

2

Заслухавши
доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах
визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що фактично між
відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було
укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, оскільки за спірну квартиру
відповідачка ОСОБА_3 отримала кошти в сумі 2000 доларів США від ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які вони передали сину позивачки -ОСОБА_6, а строк на звернення до
суду, передбачений ст.728 ЦК
України підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин, оскільки про
існування оспорюваного договору позивач взнав лише у 2006 році при пред'явленні
відповідачкою ОСОБА_1 до нього
позову про виселення.

Однак з такими
висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки
вони не відповідають обставинам справи, суд дійшов до них з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Судом встановлено,
що 27 липня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
було укладено та нотаріально посвідчено договір дарування квартири АДРЕСА_1
(а.с.7), відповідно до п.6 якого сторони зазначали, що угода не носить
характеру уявного та удаваного правочину.

Задовольняючи
позовну заяву суд першої інстанції не звернув уваги на ряд суттєвих для справи
обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Зокрема, в
обгрунтування позовних вимог позивач посилався на сплату коштів за даною
угодою, однак з його власних пояснень та пояснень допитаних у справі свідків
вбачається, що він особисто ніяких коштів за квартиру не сплачував, ті ж особи
на яких позивач посилається з позовними вимогами про визнання угоди недійсною
до суду не зверталися.

Взявши до уваги
як доказ посилання суду на нотаріально посвідченні пояснення ОСОБА_3 та її сина
ОСОБА_6, суд не врахував положень ст.ст.57-59 ЦПК України, щодо належності та
допустимості доказів. Не звернув увагу на те, що доказом у справі є показання
сторони у справі або її представника, які були допитані у якості свідків в
судовому засіданні, нотаріально посвідченні ж заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які
зацікавленні у вирішенні спору, оскільки у падку визнання угоди недійсною до
них перейде право власності на спірну квартиру, доказового значення у справі не
мають.

Враховуючи, що
ОСОБА_2 не є стороною оспорюваної угоди, будь яких коштів за оспорюваним
договором не сплачував, питання про наслідки визнання угоди недійсною не
ставив, колегія суддів приходить до висновку, що за таких обставин позивач не
має законних підстав для оспорення зазначеної угоди, оскільки її укладенням
його права та охоронювані законом інтереси порушені не були.

За вищенаведених
обставин колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції,
як таким що не ґрунтується на законі і матеріалах справи, і вважає необхідним
рішення місцевого суду скасувати і при наявності в матеріалах справи достатніх
доказів про права та охоронювані законом інтереси сторін у відповідності до
положень ст.309 ЦПК України ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в
задоволенні позовних вимог про визнання угоди недійсною.

3

Керуючись
ст.ст.303,307,309,314 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення
Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 липня 2007 року
скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя
особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету
позову - Високопільська державна нотаріальна контора про визнання договору
дарування недійсним відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено у
касаційному порядку шляхом подачі скарги до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.