УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2 серпня 2007
року                                                                                          м.
Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області в складі:

Висоцької В.І,
Олєйникової Л.С., Осипчук О.В.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,треті особи:ОСОБА_3
ОСОБА_4,Орган опіки та піклування Деснянської районної у м.Києві державної
адміністрації про визнання права власності на 1/5 частину квартири,вселення та
зобов"язання не чинити перешкоди в користуванні власністю, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 12 липня
2004 року та ухвалу апеляційного суду м.Києва від 1 листопада 2004 року,

встановила:

У лютому 2001 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 дреті особи
ОСОБА_3 ОСОБА_4,Орган опіки та піклування Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації про визнання права власності на частину
квартири,вселення і зобов"язання не чинити перешкоди в користуванні
квартирою.

Зазначав,що з ОСОБА_2 вони перебували у шлюбі з 17 лютого 1993 р по
30.10.2000 р.Від шлюбу мають сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Спірна квартира АДРЕСА_1 є спільною власністю його,відповідачки,їх сина і
його батьків,ОСОБА_3
та ОСОБА_2,оскільки придбана за кошти,які були отримані від продажу
приватизованої квартири АДРЕСА_2.

Однак,при отриманні квартири відповідчка оформила право власності лише на
себе та сина,чим порушила права інших співвласників квартири.

Крім того,після отримання квартири,відповідачка стала
чинити йому перешкоди у користуванні квартирою і відмовилася зареєструвати його
в квартирі.

Справа
№33ц-1429 кс 07

Посилаючись на зазначені обставини,позивач просив
задовольнити його вимоги.

Справа
розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Деснянського районного суду м.Києва від
12 липня 2004 р позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину
квартири АДРЕСА_1.

Вселено ОСОБА_1
у квартиру АДРЕСА_1.

Зобов"язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні його
власністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті державного мита в
сумі 2134 грн.29 коп.

Ухвалою апеляційного суду м.Києва від 1 листопада 2004 року рішення
Деснянського районного суду м.Києва від 12 липня 2004 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення ,посилаючись на
невідповідність висновків фактичним обставинам справи,неправильне застосування
судами норм матеріального права ,порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішень судів відсутні,
виходячи з наступного.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Деснянського районного суду м.Києва від 12 липня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду м.Києва від 1 листопада 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.