УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007 року                                                                                                 м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської
області   у   складі:

головуючого -
Ващенко Л.Г.

суддів -                    Фадєєнко
А.Ф.,  Вадовської Л.М.

при секретарі -
Повар О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 15 серпня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Татул"
про звільнення земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

18.05.2007 року,  ОСОБА_1,
звернулась із позовом до відповідача про зобов'язання звільнити належну
їй на праві власності земельну ділянку площею 7, 32 га, що розташована у межах
Олексіївської сільської ради Миколаївського району, без відшкодування затрат,
понесених за час незаконного користування земельною ділянкою, зазначаючи, що
спірна земельна ділянка належить їй і у 2002 році була передана в оренду СФГ
"ОСОБА_2" строком на 4, 5 роки. У вересні 2006 року договір оренди
був розірваний, однак восени 2006 року відповідач самоуправно обробив і засіяв
соняшником спірну земельну ділянку.

Посилаючись
на те,  що відповідач без її згоди
використовує належну їй земельну ділянку, просила позов задовольнити.

Відповідач позов
не визнав.

Третя
особа,  голова СФГ
"ОСОБА_2",  визнав,  що в усній формі договір оренди був
розірваний і він не давав відповідачу згоди на обробку земельної ділянки.

Рішенням
Миколаївського районного суду Одеської області від 15.08.2007 року у позові
відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивачка просить рішення суду скасувати,  ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог,  посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального права.

У
засіданні колегії суддів представник позивачки скаргу підтримав, представники
відповідача і третьої особи скаргу не визнали,
ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась.

Рішення
суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі  ст. 308 ЦПК України.

Позивачка
просила зобов'язати відповідача звільнити належну їй на праві власності
земельну ділянку,  стверджуючи,  що відповідач,  без її дозволу,  восени 2006 року обробив та засіяв соняшником
спірну земельну ділянку,  тобто
відповідач самовільно зайняв земельну ділянку.

Між тим,  обставини справи свідчать про наступне.

Позивачка
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 5, 80 га на території
Олексіївської сільської ради - масив 1,
ділянка №2 на підставі державного акту від 29.11.2002 року і 17.09.2002
року уклала з СФГ "ОСОБА_2" договір оренди цієї

Головуючий у першій інстанції Безусов В.І.                             Справа №
22ц-449007

Доповідач
Ващенко Л.Г.                                                              Категорія
33 ЦП

земельної ділянки строком на 4, 5 роки (а.с. 5).

Зазначений
договір оренди,  у встановленому законом
порядку,  пройшов державну реєстрацію:-
04.12.2002 року у Олексіївській сільській раді,
а 24.02.2003 року у Миколаївському районному відділі Одеської
регіональної філії ДП "Центру державного земельного кадастру" (а.с.
2, 3, 3 зворот,  19).

Таким
чином,  виходячи з дати державної
реєстрації договору оренди,  строк його
дії спливає у серпні 2007 року.

ОСОБА_1,
звертаючись до суду із даним позовом,
зазначала, що у вересні 2006 року договір оренди між нею і СФГ
"ОСОБА_2" розірвано за згодою сторін,
на підтвердження чого надала суду письмовий договір (а.с. 7).

Проте,  угода про розірвання 01.09.2006 року договору
оренді,  у встановленому законом
порядку,  не пройшла державної
реєстрації.

Відсутній
і акт прийому-передачі земельної ділянки СФГ "ОСОБА_2" позивачці на
підтвердження розірвання між ними договору оренди від 17.09.2002 року.

Зважаючи
на викладене, позивачка не довела, що у встановленому законом порядку,  договір оренди між нею і СФГ
"ОСОБА_2" був розірваний достроково вересні 2006 року.

Третя
особа,  голова СФГ "ОСОБА_2"
пояснив,  що дійсно він мав намір
розірвати договір оренди, однак договір розірваний не був, восени 2006 року з
його відома відповідач,  з я ким у нього
існують відносини на підставі договору про сумісну діяльність, обробив та
засіяв земельну ділянку соняшником.  У
подальшому, по завершенню збору врожаю,
до 1.12.2007 року,  на підставі
договору оренди,  з врахуванням
форс-мажорних обставин,  він розрахується
з позивачкою по орендній платі та поверне їй земельну ділянку.

Наведене
свідчить про те,  що земельна ділянка не
вибувала з володіння орендаря -СФГ "ОСОБА_2",  тому вимоги позивачки до ПП "Татул"
про звільнення земельної ділянки є безпідставними.

Приймаючи
до уваги,  що позивачка не довела своїх
вимог,  суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову у позові.

Доводи
апелянта про те,  що суд при розгляді
справи був упереджений,  нічим не
підтверджені.

Інших, правових
доводів, апеляційна скарга не містить.

Підстави для
скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307ч.1п.1308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Миколаївського районного суду Одеської області від 15 серпня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з моменту її проголошення