Справа № 22 ц-1215/07
номер рядка статистичного звіту: 23
Головуючий в першій інстанції - Бисага Т.Ю.
Доповідач - Кожух O.A.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

9 жовтня 2007
року      м. Ужгород

Судова
колегія палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської об ласті у
складі:

головуючої        -
судді Кожух О.А.

суддів     -           Власов C.O.,
Чужа Ю.Г.

при секретарі    -
Бобик О.І.

за
участю: апелянта - ОСОБА_1,  відповідача - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 березня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,  -

встановила:

У
листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із позовом та просив стягнути з відповідачів 8599 грн. у відшкодування
матеріальної шкоди,  2500 грн. у
відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі. Свої вимоги
мотивував тим,  що внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди,  що сталась
02.08.2006 з вини ОСОБА_3,  який керував
належним ОСОБА_2 автомобілем марки „ВАЗ-21099",  реєстраційний номер НОМЕР_1,  було пошкоджено належний позивачу автомобіль
марки "Хюндай",  реєстраційний
номер НОМЕР_2. Завдану моральну шкоду позивач мотивує тим,  що він переживав за ремонт та стан
автомобіля,  за зниження його ринкової
вартості після ремонту,  був тимчасово
позбавлений можливості користуватись автомобілем. Крім того,  небажання відповідачів відшкодувати збитки
також призвели до моральних страж дань.

Заочним
рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12.12.2006 позов було
задоволено.

- В
подальшому за заявою відповідача ОСОБА_2 ухвалою суду від 05.03.2007 вказане
рішення було скасовано і рішенням суду від 30 березня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково - стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача 8599 грн. - суму заподіяних
збитків,  та 1500 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу і,  посилаючись на порушення судом
норм матеріального права,  просив рішення
суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення,  яким стягнути з відповідачів солідарно суму
заподіяних матеріальних збитків -8599 грн.,
та 1500 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Відповідач
ОСОБА_3 та представник третьої особи - служби "Експрес таксі" в
судове засідання не з'явились повторно,
будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи.
Апеляційним судом,  відповідно до ч. 2
ст. 305 ЦПК України,  справу розглянуто у
їх відсутності.

Заслухавши
суддю-доповідача,  ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  що були допитані як свідки,  дослідивши матеріали справи,  перевіривши законність і обґрунтованість
постановленого у справі рішення та обговоривши доводи апеляційної скарги
колегія суддів дійшла висновку,  що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

2

Відповідно
до ст.ст. 11,  61 ЦПК України,  суд розглядає цивільні справи на під ставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі,  а обставини,  визнані сторонами не підлягають доказуванню.
Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  за явлених у суді першої інстанції (ст. 303
ЦПК України).

Вирішуючи
позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди суд виходив з положень ст. 1187
ЦК України,  згідно якої шкода,  завдана джерелом підвищеної небезпеки,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом. Проте висновок суду,
що шкоду позивачеві зобов'язаний відшкодувати ОСОБА_3 не відповідає
встановленим у справі обставинам.

Так,  апеляційним судом встановлено,  що 2 серпня 2006 року мала місце дорожньо -
транспортна пригода - ОСОБА_3,  керуючи
автомобілем марки „ВАЗ-21099",
реєстраційний номер НОМЕР_1,  допустив зіткнення з автомобілем марки
"Хюндай",  реєстраційний номер НОМЕР_2,  що належав позивачу. Постановою судді
Ужгородського міськрайонного суду від 1 вересня 2006 року ОСОБА_3 притягнуто до
адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.7). Як вказано у
протоколі про а№ 218071 від 02.08.2006 (а.с.8),
автомобіль,  яким керував
ОСОБА_3,  належить ОСОБА_2 Цього факту
ОСОБА_2 не заперечив. Також в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2
ствердив,  що довіреності на право
керування автомобілем ОСОБА_3 не видавав. Крім того,  у вказаному протоколі про адмінправопорушення
місце роботи ОСОБА_3 вказано "водій таксі 002" (служба "Експрес
таксі"). Проте ОСОБА_2 також ствердив,
що в оренду цій службі або в користування чи з інших підстав свій
автомобіль він не передавав. Чому ОСОБА_3 опинився за кермом належного йому
автомобіля ОСОБА_2 пояснити не зміг,  в
той же час ним не було надано доказів,
що ОСОБА_3 заволодів транспортним засобом неправомірно.

Таким
чином,  ОСОБА_2 визнав,  що він не передавав свій автомобіль по
довіреності чи в інший спосіб ОСОБА_3,
не передавав в оренду-або в користування службі таксі,  а отже,
будучи власником автомобіля,
зобов'язаний,  відповідно до ч. 2
ст. 1187 ЦК України,  відшкодувати позивачу завдані збитки,  що були завдані джерелом підвищеної
небезпеки.

За таких
обставин судова колегія вважає,  що
рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимоги ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди слід скасувати через невідповідність висновків суду
обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права (п.п.3, 4
ст. 309 ЦПК України) та ухвалити нове рішення,
яким стягнути відповідну суму заподіяної позивачеві матеріальної шкоди з
ОСОБА_2.

Визначаючи
розмір відшкодування судова колегія виходить з наступного.

Відповідно
до протоколу огляду транспортних засобів,
у автомобілі "Хюндай" було пошкоджено: деформовано переднє
праве крило,  бампер,  капот,
розбитий правий покажчик повороту,
вм'ятини на правій передній дверці (а.с. 10). Виходячи з цього судова
колегія вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 суму,  що відповідає вартості пошкоджених частин та
вартості відновлювального ремонту. Згідно рахунку № 2КФСчт-26471 від 10.08.2006
(ціни вказані без ПДВ) (а.с.13) вартість вставки бампера - 125 грн.,  переднього правого крила - 625 грн.,  переднього правого підкрильника - 125
грн.,  покажчика переднього правого
повороту - 158, 35 грн. Всього вартість придбаних час тин,  що були пошкоджені,  без ПДВ складає 1033, 35 грн.,  із ПДВ - 1240, 02 грн. Вартість решти
запчастин колегією не враховується,
оскільки не доведено пов'язаність її із за вданими автомобілю
пошкодженнями. Вартість ремонту згідно акту виконаних робіт становила 4000 грн.
Таким чином,  до стягнення підлягає сума
5240, 02 грн.

Постановляючи рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості майна,
що не може бути використане за призначенням,  але має певну цінність,  суд одночасно повинен обговорити питання про
передачу цього майна після відшкодування збитків особі,  відповідальній за шкоду. Однак,  суд не обговорив та не вирішив

3

питання про
передачу на таких умовах відповідачу пошкодженого переднього правого крила та
переднього правого підкрильника від автомобіля позивача "Хюндай".

Судова
колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність
відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3,
оскільки відповідно до ст. 1167 ЦК
України,  моральна шкода
відшкодовується особою,  яка її завдала
за наявності її вини. Вина ОСОБА_3 у пошкодженні майна позивача встановлена
постановою судді Ужго­родського міськрайонного суду від 1 вересня 2006 року про
притягнення його до адмі­ністративної відповідальності,  а тому рішення суду першої інстанції в цій
частині слід залишити без змін.

Керуючись
ст. 304,  п.3 ч.1 ст. 307,  п. 4 ч. 1 ст.ст.309,  313,
314,  316,  317,
319 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від ЗО березня 2007 року в частині вирішення
вимоги по стягнення матеріальної шкоди - скасувати та ухвалити нове рі­шення.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 5249 (п'ять тисяч двісті сорок) гривень 02 коп. в рахунок
відшкодування матеріа­льної шкоди.

Зобов'язати
ОСОБА_1 передати відповідачу ОСОБА_2 після відшкодування ним шкоди переднє
праве крило та передній правий підкрильник від автомобіля "Хюн­дай".

В решті рішення залишити без змін. - Рішення апеляційного
суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до
Верховного Суду України шляхом подачі протягом двох міся­ців з дня набрання
рішенням законної сили касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.