Справа №2-3173
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27»
липня 2007 р.                                                                                  м.  Макіївка

Гірницький
районний суд м.  Макіївки у складі:
головуючого - судді Безрученко Ю.О.,  при
секретарі Чуніхіної І.Л.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до КП
«БТІ м.  Макіївки» про визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до КП «БТІ м.  Макіївки» про визнання права власності,  яку уточнила та пояснила що згідно свідоцтва
про право особистої власності на домоволодіння в м.  Макіївка від 30 березня 1967 року ОСОБА_2
належав будинок АДРЕСА_1,  тобто і
належала йому земельна ділянка. В 1996 році вона,  її чоловік та син поселилися в будинок
АДРЕСА_1,  та продовжує відкрито,  безперервно володіти цим будинком протягом
десяти років,  тому вважає,  що набула право власності на цей будинок.
Однак згідно плану будівництва - жилого будинку А1,  нею також забудовано самочинно літню
кухню  Б-1,  сарай Г-1,
вбиральню Д-1,  сарай Е-1,  сарай Ж-1,
огороду І та водопровід 1. їй рекомендовано звернутися до суду. Тому
вона вимушено звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. Просила
визнати право власності за нею на жилий будинок А1,  літню кухню Б-1,  сарай Г-1,
вбиральню Д-1,  сарай Е-1,  сарай Ж-1,
огороду І та водопровід 1,  які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,  про що
зобов'язати КП «БТІ м.  Макіївка» внести
відповідні зміни в реєстраційні документи.

У
судовому засіданні позивач доводи уточненого позову підтримала та просила
визнати право власності за нею на жилий будинок А1,  літню кухню Б-1,  сарай Г-1,
вбиральню Д-1,  сарай Е-1,  сарай Ж-1,
огороду І та водопровід 1,  які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,  про що
зобов'язати КП «БТІ м.  Макіївка» внести
відповідні зміни в реєстраційні документи.

В
судовому засіданні представник відповідача КП «БТІ м.  Макіївки»,
позов визнали повністю,  не
заперечував проти задоволення позову.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи,  прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до  ст.
376 ЦК України
- Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою,  яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці,
що не була їй відведена для цієї мети,
за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Відповідно
до  ст.
331 ЦК України
- право власності на нову річ,  яка
виготовлена (створена) особою,
набувається нею,  якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа,  яка виготовила (створила)
річ зі своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки,  будівлі споруди тощо)
виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації,  право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до
закону підлягає державній реєстрації,
право власності

виникає з
моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа
вважається власником матеріалів,
обладнання тощо,  які були
використані в процесі цього будівництва (створення майна). За заявою
заінтересованої особи суд може визнати її власником недобудованого нерухомого
майна,  якщо буде встановлено,  що частка робіт,  яка не виконана відповідно до проекту,  є незначною.

Згідно  ст.  48
Закону України «Про власність» - захист права власності здійснюється судом.

Згідно
паспортних даних позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  та
мешкає дійсно за адресою: АДРЕСА_1.

На
підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння власником
будинку АДРЕСА_1,  був ОСОБА_2,  який помер.

Так,  допитані судом свідки,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (сусіді позивачки),  кожний окремо показали,  що позивачка дійсно до смерті і після смерті
власника мешкає в спірному будинку АДРЕСА_1. Позивачка,  її померлий чоловік та померлий син вели
сумісне господарство,  сплачували
комунальні послуги,  робили поточний
ремонт. Після смерті чоловіка позивачка продовжує проживати в цьому будинку на
протязі десяти років з 1996 року,
сплачує комунальні послуги,
робить по цей час поточні ремонти в будинку,  забудувала інші споруди за вказаною адресою.

Задоволення
позовної заяви ОСОБА_1 до КП «БТІ м.
Макіївки» про визнання права власності має для неї юридичне
значення,  тобто для отримання свідоцтва
про право власності на жиле будівництво та надвірні споруди,  розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

З
урахуванням наведеного,  у суду не має
підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів,  повідомлених свідками. Даних про їхню
заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні,  їх показання об'єктивно підтверджуються і не
суперечать інших зібраним у справі доказам.

Таким
чином,  зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання права власності на
жиле будівництво та надвірні споруди,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

На
підставі викладеного,   ст.  48 Закону України «Про власність»,   ст.
331 ЦК України,  керуючись
ст.   ст.  10,
11,  209,  212,
214-215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до КП «БТІ м.  Макіївки»
про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати
право власності на жилий будинок А1,
літню кухню Б-1,  сарай Г-1,  вбиральню Д-1,  сарай Е-1,
сарай Ж-1,  огороду І та
водопровід 1,  які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1,  про що зобов'язати КП
«БТІ м.  Макіївка» внести відповідні
зміни в реєстраційні документи за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженкою міста Макіївки Донецької області,  про що зобов'язати КП «БТІ м.  Макіївки» внести відповідні зміни в
реєстраційні документи.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької
області через суд першої інстанції - Гірницький районний суд м.  Макіївки,
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.