АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

3 вересня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Круглікової К.С.
,  Новодворської О.І., ,  Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первинної
профспілкової організації співробітників Національного технічного університету
"Київський політехнічний інститут" про стягнення заробітної
плати,  компенсації за затримку виплати
заробітної плати та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 20 квітня
2005 року.

встановила:

У травні
2000 р. ОСОБА_13вернувся з позовом до Профспілкового комітету Національного
технічного університету "Київський політехнічний інститут" (надалі
профкому КШ) про стягнення заборгованості по заробітній платі та про допуск її
до роботи на посаді головного бухгалтера.

В
подальшому позивачка неодноразово уточнювала свої вимоги,  і остаточно просила стягнути з відповідача на
її користь невиплачену їй заробітну плату за період відсторонення її від роботи
з 01.04.1999 р. по 23.04.2001 р. в розмірі 8 574, 51 грн. та за затримку
розрахунку при звільненні у відповідності до вимог  ст.
117 КЗпП України,  в розмірі 10
123, 92 грн.,  а також відшкодувати
моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Рішенням
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 08.12.2004 р. позов задоволено частково.

Стягнуто
з Первинної профспілкової організації співробітників НТУУ "КШ" на
користь ОСОБА_13аробітну плату з урахуванням індексу інфляції,  у розмірі 8 574, 51 грн. та 1000 грн. на
відшкодування моральної шкоди,  а всього
9 574, 51 грн. та стягнуто на користь держави держмито в розмірі 94, 25 грн. В
задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від 20 квітня
2005 року рішення Солом'янського районного суду м.  Києва скасоване та у задоволенні позову
відмовлено.

Справа №
33ц-1794кс-07

Доповідач
Новодворська О. І.

ОСОБА_13вернулася
до Верховного Суду України з касаційною-скаргою на рішення апеляційної
інстанції.

В обгрунтування касаційної скарги просить скасувати рішення апеляційного
суду,  посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку,  що
підстави для перегляду рішення апеляційного суду відсутні,  виходячи з наступного.

Ухвалюючи
нове рішення та,  відмовляючи у
задоволенні позовних вимог позивачки,
апеляційний суд виходив із того,
що судом першої інстанції було неправильно застосований матеріальний та
процесуальний закон.

Апеляційним
судом установлено,  що позивачка з
17.05.1986 р. працювала на посаді головного бухгалтера профкому НТТУ
"КШ".

Постановою
слідчого прокуратури Жовтневого району м.
Києва від 08.02.1999 р. вона була відсторонена від займаної посади на
час проведення попереднього слідства в справі по обвинуваченню її у вчиненні
злочину за ч. 4  ст.  84 КК України.

Згідно
розпорядження №1 голови профспілкового комітету НТТУ "КШ" від
12.02.1999 р. Побережець відсторонено від посади головного бухгалтера з
12.02.1999 р. у зв'язку із санкцією прокурора Жовтневого району м.  Києва.

12.02.1999
р. ОСОБА_13вернулась із заявою до голови профкому НТТУ "КШ" про
переведення її на посаду бухгалтера профкому з 12.02.1999 р.

Обвинувальний
висновок по справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів. Передбачених
ч. 2  ст.
165,  ч.1  ст.
172 ЮС України було затверджено прокурором Жовтневого району м.  Києва 03.04.1999 р.

Розпорядженням
голови профкому НТТУ "КШ" від 01.04.1999 р. позивачка була переведена
на посаду бухгалтера профкому з 01.04.1999 р. з окладом 212, 00 грн.

23.04.2001
р. ОСОБА_13вернулась із заявою про звільнення її роботи за І власним
бажанням,  у зв'язку з невиплатою
заробітної плати,  не наданням робочого
місця,  створення нестерпної обстановки
на роботі та за станом здоров'я.

Наказом
№1 від 29.05.2001 р. ОСОБА_1 була звільнена з посади бухгалтера профкому
за  ст.
40 КЗпП України з 01.04.1999 р. за згодою профспілкового і комітету на
підставі актів відсутності її на роботі з 01.04.1999 р. по 23.04.1999 р.

Рішенням
Жовтневого (нині Солом'янського) районного суду м.  Києва від 19.09.2001 р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до профкому НТТУ "КШ" про поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу наказ профкому НТТУ
"КШ" №1 від 29.05.2001 р. було скасовано,  поновлено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера
профкому. На виконання зазначеного рішення суду,  наказом №2 профкому НТТУ "КШ" від
19.09.2001 р. було скасовано наказ №1 від 29.05.2001 р. про звільнення ОСОБА_1
та поновлено її на посаді бухгалтера 1-ї категорії з окладом 212 грн.

Ухвалою колегії
суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від   12.12.2001
p.,  рішення Солом'янського районного суду м.  Києва від 19.09.2001 р. скасовано,  а справа передана на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Наказом №3 від
11.10.2001 р. ОСОБА_13вільнена
з посади бухгалтера 1-ї категорії профком НТТУ "КИТ за п. 4 ст.  40 КЗпП України (за прогул) з 10.10, 2001р.

Ухвалою
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 25.02.2002 р. прийнято відмову ОСОБА_1 від позовної заяви до профкому НТТУ
"КШ" про поновлення на роботі.

Згідно
ухвали Солом'янського районного суду м.
Києва від 26.11.2003 р. позовна заява ОСОБА_1 про стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу залишена без розгляду з підстав,  передбачених п. 4  ст.
229 ЦПК України.

З
урахуванням установленого,  факт
того,  що позивачку неправомірно не
допускали до роботи з 01.04.1999 р. по 23.04.2001 р. та створювали нестерпні
умови на роботі,  підтвердження не
знайшов,  апеляційний суд відмовив у
задоволенні її позову.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,
рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1  відхилити.

Рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 20 квітня
2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.