УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО
жовтня 2007 року                                                                                          м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у
складі:

головуючого -
Фадєєнко А.Ф.,

суддів: Ващенко
Л.Г.,  Вадовської Л.М. ,

при секретарі
Пачевої Є.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від
06 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного
майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

16.08.2006
р. позивач звернувся до суду з позовом,
в якому зазначив,  що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.05.1989 р. до 22.10.2005 р.

03.11.2004
р. сторони придбали у ОСОБА_3,  ОСОБА_4
,  ОСОБА_5
і ОСОБА_6 3-х кімнатну кв. АДРЕСА_1,
уплативши 5000
доларів США.

Однак
угода оформлена угоду договором дарування на ім'я відповідачки -ОСОБА_1
(а.с.  6).

Посилаючись
на те,  що спірна квартира придбана у
період спільного життя,  позивач просив
визнати квартиру АДРЕСА_1спільно набутим майном з визнанням за кожній із сторін
права власності на 1/2 частину квартири.

Відповідачка
позов не визнала,  посилаючись на
те,  що спільне життя сторін припинено у
2003 році,  квартира придбана нею за
власні кошти. Тому просила відмовити позивачу у позові.

Рішенням суду
позов задоволений.

В
апеляційній скарзі відповідачка просить рішення суду скасувати,  а справу направити на новий розгляд,  оскільки суд,
вказавши в рішенні,  що договір
дарування спірної квартири є удаваним правочинним,  не притягнув до участі у справі продавців
квартири і тим самим вирішив питання про права і обов'язки осіб,  які не залучені до участі у справі.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши
суддю-доповідача,  яка доповіла зміст
рішення,  яку оскаржено,  доводи апеляційної скарги,  межі,
в яких повинна здійснюватися перевірка рішення,  встановлюватися обставини і досліджуватися
докази,  учасників процесу,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає задоволенню,  а рішення суду - скасуванню,  з наступних підстав.

Розглянувши
спір,  і,
визнавши спірну квартиру спільно набутим майном з визнанням за кожним із
колишніх подружжя права власності на 1/2 частину кв. АДРЕСА_2,  суд першої інстанції зробив висновок про
те,  що сторони за договором дарування
від 03.11.2004 p.,  а саме: родини ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали з

Справа
№22ц-4688/07

Головуючий у
першій інстанції Фабіжевський С. А.

Доповідач
Фадєєнко А.Ф.                                                                   Категорія
ЦП: 10

ОСОБА_1
удаваний правочин,  який приховував угоду
купівлі-продажу спірної квартири.

Тому суд
прийшов до висновку про те,  що спірна
квартира,  яка придбана у період
спільного життя подружжя є їх сумісною власністю та визнав за кожною із сторін
право власності на 1/2 частину.

З такими
висновками суду повністю погодитися неможливо.

Зробивши
у мотивувальної частини рішення висновок про визнання недійсним договору
дарування спірної квартири від 03.11.2004 p.,
укладений між ОСОБА_3,
ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6 та відповідачкою ОСОБА_1 (а.с.  6),
удаваним правочином,  який
приховував угоду купівлі-продажу цієї квартири,
суд першої інстанції у порушення правил диспозитивності цивільного
процесу,  які передбачені  ст.  11
ЦПК України,  розпорядився правами та
обов'язками осіб,  яких не притягнув до
участі у справі,  а саме: ОСОБА_3,  ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6

Суд не
звернув увагу на те,  що позивач не
оспорював договір дарування квартири АДРЕСА_1,
не сприявши всебічному і повному з'ясуванню обставин справи,  як це передбачено  ст.  10
ч. 4 ЦПК України,  не роз'яснив право
звернення з позовом про визнання такого договору недійсним і не попередив
учасників процесу про наслідки вчинення або не вчинення таких процесуальних
дій.

Суд
постановив рішення,  яке неможливо
виконати,  не звернувши увагу на те,  що два правовстановлюючих документа на одну і
теж квартиру: договір дарування і рішення суду -одночасно існувати не можуть.

Оскільки
судом першої інстанції порушені правила
ст.  11 ЦПК України,  стосовно диспозитивності цивільного
судочинства і не виконані вимоги
ст.  10 ЦПК України щодо
змагальності сторін у цивільному судочинстві та всупереч  ст.
311 ч. 1 п. 4 ЦПК України вирішені питання про права і обов'язки
осіб,  які не брали участі у справі,  постановлене судом рішення підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При
новому розгляді справи суду слід уточнити заявлені вимоги,  з'ясувати юридичну сутність правовідносин
сторін та встановити норми матеріального закони,  які їх регулюють та в залежності від добитих
фактичних даних постановити законне,
обгрунтоване і справедливе рішення.

Керуючись  ст.  ст.
303,  307 ч. 1 п. 5,  311 ч. 1 п. 4, 313,  314,
315 316,  317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2007 року
скасувати,  а справу направити на новий
розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала колегії
суддів набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала
колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двох місяців
з дня проголошення,  через Верховний суд
України.