Справа № 22-6368/2007 р.             Головуючий
у 1 інстанції- Каніщєва Н.О.
21                                   Доповідач-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

13
серпня 2007 року                                          Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого- Бугрим
Л.М.  суддів-
Рецебуринського Ю.Й. при секретарі- Іванові В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 червня 2007 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
„Селидіввугілля" Відокремлений підрозділ „Шахта Україна" про
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
в січні 2007 р. звернувся з вказаним позовом до відповідача і просив стягнути з
останнього в відшкодування моральної шкоди 40 тис.  грн.

Рішенням
Селидівського міського суду Донецької області від 25 червня 2007 року в
задоволені позову відмовлено

Позивач
подав апеляційну скаргу,  у якій просить
скасувати рішення суду та задовольнити його позов.

Обґрунтовуючи
доводи апеляційного скарги,  відповідач
посилався на те,  що суд невірно
застосував норму матеріального права в частині позовної давності.

В судове
засідання позивач,  належним чином
повідомлений про час та місце розгляду справи,
не з'явився.

Представник
відповідача проти апеляції заперечував,
просив рішення суду залишити без змін.

Заслухав
суддю-доповідача,  пояснення представника
відповідача,  дослідивши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно
зі  ст.
308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як
вбачається з матеріалів справи,  суд
першої інстанції правильно встановив правовідносини,  які виникли між сторонами,  закон що їх регулює і надав їм відповідну
оцінку.

Судом
встановлено,  що позивач з 5.09.1978 р.
працює у відповідача. В квітні 1997 р. з ним стався нещасний випадок на
виробництві і висновком МСЕК від 24.12.1997 р. йому вперше встановлена 3 група
інвалідності з втратою професійної працездатності у розмірі 60%,  а 11.01.2006 р. встановлено втрату
професійної працездатності- 50%.

Але з
вказаним позовом ОСОБА_13вернувся лише в січні 2007 p.,
що суд обґрунтовано,
в відповідності до ч.1  ст. 233
КЗпП України,  розцінив як пропуск
тримісячного строку для звернення в суд без поважних причин і підстава для
відмови в позові. Доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку
позивач не надав і питання про поновлення цього строку не ставив,  про що зазначено в рішенні.

Таким чином,  судова колегія
вважає,  що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються,  та не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуально права,  які
призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд
вважає,  що рішення суду відповідає
вимогам діючого законодавства і підстав для його скасування немає.

Керуючись  ст.
ст.  218,  304,
307 ч. 1 п. 1,  308 ч. 1,  313,
314 ч.1 п.1,  315 ЦПК
України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Селидівського міського суду Донецької області від 25 червня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.