Копія                                                                                                          Справа
№ 2-1461/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2007
року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в скла­ді
головуючого - судді Ротар М. М. ,  при
секретарі - Попенко О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Вознесенську цивільну справу за по­зовом ОСОБА_1до Вознесенської міської
ради Миколаївської області про ви­знання права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2007
року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до відповідача про ви­знання
права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Обґрунтовуючи
свої вимоги позивач зазначив,  що він
перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2з 05.07.1996 року. За час
перебування у шлюбі вони на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2002
року придбали квартиру № 14,  що розта­шована
за адресою АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1року дружина позивача ОСОБА_2. померла і після
її смерті відкрилася спадщина,  яка
складається з вищевказаного майна. Посилаючись на те,  що спадкоємцями за законом є він та його
неповнолітня дочка ОСОБА_3. ,  але їх
право на отримання свідоцтва про право власності на спадщину після смерті
дружини оспорюється нотаріусом,  який
вказує на необхідність визначення часток учасників спільної сумісної
власності,  позивач просив позов
задовольнити та визнати за ним та за його дружиною,  за кожним право власності на Уг частину
квартири,  як на сумісно набу­те за час
шлюбу майно,  крім цього визнати за ним
та за його неповнолітньою донькою,  за
кожним право власності на Ул частину квартири № 14 в порядку спадкування після
смерті дружини та матері ОСОБА_2.

В
судовому засіданні позивач свої позовні вимоги змінив,  просив визнати за ним та йо­го померлою
дружиною ОСОБА_2. кожним право власності на Уг частину спільного майна.

Представник
відповідача у судове засідання не з'явився,
надіслав суду заяву,  в якій
просить суд розглядати справу без його участі,
позовні вимоги визнає повністю.

Вислухавши
пояснення позивача,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В
судовому засіданні було встановлено,  що
позивач перебував в зареєстрованому шлю­бі з ОСОБА_2. з 05.07.1996 року,  що підтверджується копією свідоцтва про
одруження НОМЕР_1 від 02.12.2005 року. Відповідно до договору купівлі продажу,  посвідченого приват­ним нотаріусом 18.02.2002
року дружина позивача ОСОБА_2. придбала у власність кварти­ру АДРЕСА_1.

Згідно  ст. 60,
ч.1  ст. 70 Сімейного кодексу
України майно,  набуте подружжям за час
шлюбу,  належить їм на праві спільної
сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними.

ІНФОРМАЦІЯ_1року
дружина позивача ОСОБА_2. померла,  що
підтверджується свідоцт­вом про смерть від 05.07.2005 року НОМЕР_2. Після її
смерті відкрилася спадщина у вигляді частини зазначеної квартири № 14.

У
відповідності з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від
22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист
права приватної власності" частка учасника спільної сумісної власності
визначається при відкритті після ньо­го спадщини. За відсутності доказів про
те,  що участь когось із учасників
спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою,  частки визначаються рівними.

2

Із
відповіді державного нотаріуса слідує,
що видача свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу
унеможливлюється до виділення часток померлої у спільному майні.

З
урахуванням викладеного слідує,  що
позивач є належною стороною по справі і вправі звернутися до суду з позовом.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 209, 212, 213-215 ЦПК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1про визнання права власності на частку в май­ні подружжя
задовольнити в повному обсязі.

Виділити
частки у спільній сумісній власності,
визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2за кожним право власності на Уі частину
квартири АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через
міськра-йонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів після прого­лошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів
після подання заява про апе­ляційне оскарження.