УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 року.                                                                                                         м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Фальчука В.П.

суддів: Каранфілової В.М., Троїцької Л.Л.,

при секретарі - Петренко Г.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської
області від 17 травня 2007 року у цивільній справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору будівельного підряду та повернення коштів у розмірі
67590 гривен -

встановила;

19.02.2007 року
ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, та просив визнати недійсним
договір будівельного підряду №7/06 від 29.05.2006 року, укладений між ним та відповідачем
посилаючись на те, що ОСОБА_1
не має ліцензії на будівельну діяльність, тому не мав права на укладання
таких договорів і виконання таких робіт. Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь
грошові кошти у розмірі 67590 гривен, надані відповідачу відповідно до
укладеного договору.

Рішенням
Татарбунарського районного суду Одеської області від 17.052007 року позов
ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі. Визнано недійсним договір будівельного
підряду №7/06 від 29.05.2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та
стягнуто на користь позивача 67590 гривен.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи, порушенням норм матеріального права, та справу
направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею вказуючи, що робота, яку
він виконував у позивача, не підлягає ліцензуванню. Умови договору будівельного
підряду він виконав, про що свідчить додаток до договору, згідно якого виконана
ним робота була прийнята замовником без претензій. Відповідно до ст.216 ЦК України, суд
першої інстанції ухвалюючи рішення повинен був повернути сторони до первісного
стану, а в разі, коли неможливо повернути надану роботу відшкодувати вартість
того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Ці вимоги
закону судом виконані не були.

Колегія судців
заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню за наступних підстав;

Судом першої
інстанції законно та обґрунтовано встановлено, що 29.05.2006 року між фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2 та громадянином ОСОБА_1 було укладено договір
підряду на будівництво їдальні, на базі відпочинку «Каштан», на

Справа №22ц-3368/07                                                                                                   Категорія ЦП;

Головуючий у першій інстанції Тимошенко С.В., Доповідач
Фальчук В.П.

2

курорті «Катранка» Татарбунарського
району Одеської області.

Згідно банківський квитанцій, замовник перерахував виконавцю 120590 гривен
на виконання будівельних робіт, з яких ОСОБА_1 використав за цільовим призначенням 53000 гривен.

На момент укладення цього договору відповідач не мав ліцензії, тобто
необхідного обсягу цивільної дієздатності для
його укладення та подальшого виконання. Тому суд першої інстанції згідно ст.204 ЦК України та п.30 ст.9 Закону України «Про
ліцензування певних видів господарської діяльності» правомірно визнав
гіедійсним укладений договір будівельного підряду.

Оскільки відповідач використав за цільовим призначенням 53000 гривен, чого
не заперечували сторони, відповідно до ст.216 ЦК України, якою передбачено
повернення другій стороні в натурі все, що
вона одержала для виконання цього правочину, суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача на користь позивача 67590
гривен.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, так як є безпідставними. ОСОБА_1, як сторона у справі, не надав суду
доказів на те, що передані йому позивачем кошти він
використав на будівництво їдальні, які саме роботи ним були
виконані, та яка вартість цих робіт.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 17 травня 2007
-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців, з дня набрання законної сили.