УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого
судді                             Новікова
Р.В.

суддів                                                  Чистякової
І.І., Кузнєцової О.О.

при
секретарі                                      Іванові
А.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду АР Крим цивільну
справу за позовом ОСОБА_1,  що діє як
опікун від імені ОСОБА_2,  до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  що діє від свого імені та від імені
неповнолітньої доньки ОСОБА_7,  1999 року
народження,  ОСОБА_8 про усунення
перешкод у користуванні та розпорядженні майном,  що належить їм на праві власності,

за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Алуштинського міського суду АР Крим від
05.09.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
,  що діє як опікун ОСОБА_2,  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні
домоволодінням,  яке належить ОСОБА_2 на
праві власності.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що його дружині
ОСОБА_2,  яка страждає на психічне
захворювання та рішенням Алуштинського міського суду АР Крим від 20.02.2003
року визнана недієздатною,  належить на
праві власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,  проте проживати у зазначеному домоволодінні
він та його дружина не можуть у зв'язку з тим,
що у будинку відсутні необхідні для хворої людини умови. Рішенням
виконавчого комітету Малореченської сільської ради м.  Алушта №42 від 25.02.2005 року йому дозволено
укласти договір купівлі-продажу вказаного домоволодіння для поліпшення
побутових умов та для наступного придбання житла у м.  Алушта
АР Крим,  де йому буде зручніше
доглядати за хворою дружиною. Однак,
продати частину домоволодіння,
тобто літ. „А",  він не
може,  оскільки там проживають
відповідачі,  які відмовляються
переселитися в частину домоволодіння під літ. „Б".

Рішенням
Алуштинського міського суду АР Крим від 05.09.2006 року позовні вимоги
ОСОБА_1  задоволені. Усунуто перешкоду у
здійсненні ОСОБА_2 права розпорядження майном,
а саме домоволодінням,  яке
належить їй на праві власності та розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Переселено

Справа №
22ц-802/2007                          головуючий суддя суду першої інстанції
Піменова Т.Н.

суддя-доповідач суду апеляційної інстанції Кузнецова О.О

ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  з їх неповнолітніми дітьми з літ. „А" в
літ. „Б" вказаного домоволодіння.

Не
погодившись з рішенням суду,  ОСОБА_6
подала апеляційну скаргу,  в якій просить
скасувати рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

При
розгляді справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 померла,  що підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1 від 27.12.2006 року.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги,  дослідивши
матеріали справи,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга
обґрунтована частково та підлягає частковому задоволенню,  а рішення суду підлягає скасуванню з
закриттям провадження по справі з наступних підстав.

Як
слідує з матеріалів справи,  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом в інтересах своєї
дружини ОСОБА_2,  опікуном якої він
є,  мотивуючи позовні вимоги необхідністю
створити саме для неї належні умові для проживання та її обслуговування.

Вказані
позовні вимоги були розглянути судом і саме з підстав позовної заяви була
вирішена справа та постановлено рішення про задоволення позовної заяви.

Однак,  після ухвалення рішення,  але до його перегляду судом апеляційної
інстанції,  ОСОБА_2 померла,  а,
оцінюючи спірні правовідносини,  щодо
яких вирішена справи,  колегія суддів
прийшла до висновку,  що вони не
допускають правонаступництва,  що,  відповідно до
ст.  310,  205 п.6 ЦПК України,  є підставою для скасування судового рішення
із закриттям провадження по справі.

Разом з
тим,  частиною 2  ст.
310 ЦПК України встановлено,  що
смерть фізичної особи - сторони по справі у спірних правовідносинах,  що не допускають правонаступництва,  не є безумовною підставою для скасування
судового рішення,  якщо судом першої
інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення.

Постановляючи
рішення,  суд виходив з того,  що відповідачі по справі,  які не є власниками житла,  зайняли обидва житлових будинків
домоволодіння,  що належить ОСОБА_2,  та перешкоджають їй та її опікуну
реалізовувати право власності на рівні продажу частини домоволодіння /будівлю
літер „А"/ з метою наступного придбання квартирі у м.  Алушта,  що вони потребують за станом здоров'я власника.

Проте,  визнати такі висновки суду безумовно
правильними та такими,  що відповідають
матеріалам справи та вимогам закону,
колегія суддів не може.

Так,  з матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_2 є власником домоволодіння АДРЕСА_1,
яке включає в себе,
у тому числі,  два житлових
будинків /літер „А" та літер „Б"/. В обох будинках проживають донька
позивача з своєю сім'єю,  3 онуки та
правнучка,  - всього 6 осіб.

За
рішенням виконавчого комітету Малоріченської сільської ради м.  Алушта № 42 від 25.02.2005 року ОСОБА_1
,  якій звернувся до ради опіки та
піклування в інтересах недієздатної дружини як її опікун,  дозволено продати цілий житловій
будинок,  що належить ОСОБА_2 / а.с.  22 /.

Разом з
тим,  у позовній заяві ОСОБА_1  просив усунути перешкоди у користуванні
домоволодінням шляхом виселення відповідачів з будинку літ. „А" та
переселити у будинок літ. „Б" з метою наступного продажу лише частини
домоволодіння,  тобто будинку літ.
„А",  та придбання квартири у
м.  Алушта.
Однак,  у підтвердження
наведеного,  позивач,  відповідно до вимог  ст.  60
ЦПК України,  будь-яких безперечних
доказів не надав.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі доказі щодо можливості
продажу частини домоволодіння,  з
урахуванням того,  що виділу частини
домоволодіння не   було   та
немає   згоди   органу
опіки   та   піклування
на   продаж   лише
частини

домоволодіння,  що внаслідок продажу частини домоволодіння
можливо придбати квартиру у м.
Алушта,  та того,  що вчинення вказаних дій дійсно відповідає
інтересам недієздатної.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що рішення суду першої інстанції не можна
визнати законним та обгрунтованим,  тому
воно підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі у зв'язку зі смертю
особи - сторони по справі за позовом щодо правовідносин,  які не допускають правонаступництва.

На
підставі наведеного,  та керуючись  ст.
ст.  307 ч.1 п.
4,  310,
205 п. 6 Цивільного процесуального кодексу України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення
Алуштинського міського суду АР Крим від 05.09.2006 року скасувати та закрити
провадження по справі за позовом ОСОБА_1,
що діє як опікун від імені ОСОБА_2,
до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  що діє від свого імені
та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_7,
1999 року народження,  ОСОБА_8 про
усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном,  що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може
бути

оскаржена протягом двох місяців з дня набрання законної сили безпосередньо
до

Верховного Суду України.