УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

26 жовтня 2007 року                                                     м.  Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької області в складі: Висоцької B.C.,
Новосядлої В.М. ,
Жданової B.C.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Дніпровського районного суду м.
Києва від 13 травня 2005 року і на рішення Апеляційного суду м.  Києва від 23 вересня 2005 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа:
Дніпровська районна в м.  Києві державна
адміністрація про визнання такою,  що
втратила право користування жилою площею та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1,  треті особи: Дніпровська
районна в м.  Києві державна
адміністрація,  Опікунська рада
Управління освіти Дніпровського району м.
Києва,  про вселення та зміну
договору найму житлового приміщення,

ВСТАНОВИЛА:

В січні
2005 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,  третя особа: Дніпровська районна в м.  Києві державна адміністрація,  про визнання такою,  що втратила право користування жилою площею.

В
обгрунтування позовних вимог,  позивач
посилається на те,  що спірна АДРЕСА_1
була надана його батькам згідно обмінного ордеру від 28 вересня 1997 року.

У 1992 році
позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою.

4
вересня 2001 року відповідачка і неповнолітній син ОСОБА_3 були прописані в
спірній квартирі. У 2003 році помер батько позивача,  у 2004 році померла його мати.

25
червня 2003 року відповідачка забрала свої особисті речі і речі сина і залишила
квартиру.

Квартирну плату
і комунальні послуги відповідачка не сплачує.

На
підставі статті 71 ЖК України позивач просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3
такими,  що втратили право користування
жилою площею в АДРЕСА_1.

Відповідачка
ОСОБА_2 ,  заперечуючи проти позову,  звернулась із зустрічною позовною заявою до
відповідача про вселення її та неповнолітнього сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
в спірну квартиру,  зімну договору
найму житлового приміщення і зобов'язання Дніпровської районної в м.  Києві державної адміністраЦІЇ укласти з нею
окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на її ім'я особовий
рахунок на кімнату площею 18, 5 кв.м.

В
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
посилається на те,  що не
проживали в квартирі з неповнолітнім сином з поважних причин,  оскільки ОСОБА_1  зловживав алкогольними напоями,  вчиняв сварки,  застосував до неї фізичну силу. Всі ці
обставини

негативно впливали на психологічний стан дитини.

Справа №
33ц 2390- кс 07                                                         Категорія
10 ЦП:

АПП: Головуючий
першої інстанції Чех Н.А.

Спірна
квартира складається із двох ізольованих кімнат площею 18.5 кв.м.  та 10, 9 кв.м.  До грудня 2003 року ОСОБА_2  з неповнолітнім сином проживала в кімнаті
площею 18.5 кв.м.

Рішенням
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 13 травня 2005 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено,  а позов ОСОБА_2 був задоволений: ОСОБА_2 та
її неповнолітній син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  були вселені в
спірну квартиру,  змінений договір найму
і зобов'язано Дніпровську районну в м.
Києві державну адміністрацію укласти з ОСОБА_2 окремий договір найму
жилого приміщення на кімнату 18.5 кв.м.
і відкрити окремий особистий рахунок на цю кімнату.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від 23 серпня
2005 року,  рішення суду першої інстанції
в частині зміни договору найму житлового приміщення було скасовано і
постановлено нове рішення,  яким у
задоволенні позову відмовлено. В решті частині рішення суду першої інстанції
залишено без зміни.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних
вимог і про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 ,  оскільки судовими інстанціями був порушений
процесуальний закон і неправильно застосований матеріальний закон.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно
із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України,
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскаржувані
рішення постановлені з додержанням норм процесуального права,  доводи скарги не спростовують висновків
судів.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року №697-У та главою 2
розділу У ЦПК України,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 13 травня 2005 року і рішення Апеляційного суду м.  Києва від 23 серпня 2005 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа:
Дніпровська районна в м.  Києві державна
адміністрація,  про визнання такою,  що втратила право користування жилою площею
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи: Дніпровська районна в м.
Києві державна адміністрація,
Опікунська рада Управління освіти Дніпровського району м.  Києва,
про вселення та зміну договору найму житлового приміщення,  залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.