Справа № 22-ц-3630   2007р.                                        Головуючий
1 -ї ін ст.  МАЛИХІН О.Р.
- право власності                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26 липня 2007
року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого -
КАРІМОВОЇ Л.В.

суддів -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,  КІРСАНОВОЇ Л.І.

при секретарі -
КРУГОВІЙ І.С.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 13
квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконкому Харківської міської
ради про визнання права власності на гараж , -

встановила :

У січні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду міста Харкова з позовом
до виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання права власності
на гараж.

Позивач
зазначав,  що його батько ОСОБА_2 згідно
рішенню виконкому Московської районної ради № 9 від 05.01.1977 року і на
підставі акта приймання-передачі від 14.01.1977 року посвідченого начальником
ЖЕД-108 придбав гараж,  розташований біля
будинків АДРЕСА_1,  за який сплатив
продавцю 1400 карбованців.

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2
помер.

Після смерті
батька він звернувся до нотаріальної контори,
але свідоцтво про право на спадщину йому видано тільки на 1/2 частину
автомобіля.

Посилаючись на
те,  що його батько сплативши продавцю
вартість гаражу став його власником з моменту передачі йому гаражу,  а він ОСОБА_1,  як спадкоємець першої черги,  після смерті батька прийняв цей гараж як
спадщину,  оскільки з вказаного часу
постійно ним користується ,  позивач
просив суд визнати право власності на гараж за ОСОБА_2 на підставі  ст. 128 ЦК
України ( 1963 року),  а за ним,  ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом
після смерті батька ОСОБА_2,  як
спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідач позов
не визнав посилаючись на те,  що гараж
розташований на земельній ділянці,  яка
належить територіальній громаді міста Харкова і батькові позивача передавався у
користування без права подальшого відчуження.

Рішенням
Московського районного суду міста Харкова від 13 квітня 2007 року в позові
ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 13 квітня
2007 року та прийняти нове рішення,  яким
задовольнити його позов,  посилаючись на
необґрунтованість і незаконність рішення,
неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального
права,  що призвело до неправильного
вирішення справи..

Заслухавши
доповідь судді; пояснення позивача; перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги,  судова колегія не
знаходить підстав для її задоволення,
виходячи з наступного.

Спірним є
гараж,  розташований біля будинків
АДРЕСА_1

Згідно рішенню
виконкому Московської районної ради № 132 від 05.08.1969 року пенсіонеру МО СРСР ОСОБА_3
було дозволено збудувати цей гараж за типовим проектом з негорючого матеріалу
за свій кошт,  на місті визначеному
комісією,  без права його продажу і
компенсації на випадок спільного знесення гаражів у районі. ( а.с. 22

Збудованим
гаражем ОСОБА_3 користувався до 1976 року. Після смерті Дзицюка рішенням
виконкому Московської районної ради міста Харкова № 9 від 05.01.1977 року за
заявою ОСОБА_2,  який як учасник ВВВ мав
право на користування гаражем за місцем проживання,  йому був переданий у користування вказаний
гараж за умовою виплаті дружині померлого встановленої висновком інституту «
Укржилремпроект» вартості гаражу,  та з
забороною його продажу або передачі іншим особам без спеціального розпорядження
райвиконкому (а.с. 8)

Розпискою
ОСОБА_4 підтверджується отримання нею від ОСОБА_2 вартості гаражу та його
обладнання (а.с. 7),  а акт від
14.01.1977 року свідчить про передачу нею і прийняття ОСОБА_2 зазначеного
гаражу ( а.с. 6)

Таким
чином,  відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1 районний суд правомірно виходив з того,
що спірний гараж будувався і надавався у користування тільки
особам,  які мали право на зведення і
користування гаражем за місцем свого проживання,  без права подальшого його відчуження,  тобто без набуття права власності.

Оскільки ОСОБА_2
був користувачем,  а не власником
гаражу,  відсутні підстави вважати цей
гараж спадковим майном.

Той факт,  що після смерті батька ОСОБА_1 користувався
гаражем не є підставою для визнання за ним права власності на цей гараж.

Судова колегія
визнає,  що суд першої інстанції повно і
всебічно з'ясував обставини справи,
надані сторонами докази і ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,  що
відповідно до  ст.  308 ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційної скарги,  доводи якої
висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст. 303, 304,  п.1 ч.1  ст. 307,
ст.  ст.  308,
313-315, 319 ЦПК України судова колегія,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішенння
Московського районного суду міста Харкова від 13 квітня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.