АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Новодворської
О.І.,  Новосядлої В.М. ,  Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
„Український державний центр радіочастот",
3-тя особа: ОСОБА_2
про поновлення на роботі,  відшкодування
моральної шкоди за касаційною скаргою Державного підприємства „Український
державний центр радіочастот" на рішення Апеляційного суду м.  Києва від 28 липня 2005 року.

встановила:

16
березня 2005 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного підприємства
„Український державний центр радіочастот",
3-тя особа: ОСОБА_2,  про поновлення на роботі,  відшкодування моральної шкоди.

В
обгрунтування позову позивач посилався на те,
що з 2.01.1978р. він працював у відповідача на різних посадах,  а останнім часом на посаді старшого
інспектора електрозв'язку групи координації нагляду організаційно-планового
відділу.

Наказом
№2б/п від 18.02.2005 року він звільнений з роботи з 18.02.2005 року у зв'язку
із скороченням штату за п. 1  ст.  40 КЗпП України.

Вважає,  що звільнений з роботи з порушенням  ст.  42
КЗпП України,  так як він має переважне
право на залишення на роботі перед іншими працівниками,  має найвищу кваліфікацію й продуктивність
праці,  є учасником ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС у 1986 р. і на нього поширюються вимоги п. 7  ст.  20
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,  які постраждали

Cправа №
33ц- 1922кс-07                        Категорія
ЦП: 2

Головуючий у
першій інстанції Сержанюк Л.С Доповідач
Новодворська О.І.

внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Просив поновити його на роботі,  стягнути з відповідача у відшкодування,  завданої йому порушенням його трудових прав
моральної шкоди 10000грн.

Рішенням
Святошинського районного суду м.  Києва
від 22 квітня 2005 р. заявлені вимоги задоволені частково. В позові ОСОБА_1 про поновлення
на посаді старшого інспектора електрозв'язку групи координацї нагляду
організаційно-планового відділу Державного підприємства „Український державний
центр радіочастот" відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства
„Український державний центр радіочастот" на користь ОСОБА_1 У відшкодування
моральної шкоди 2000грн. та на користь держави 8, 50грн. мита.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від 28 липня
2005 року рішення місцевого суду скасоване,
позивача поновлено на посаді старшого інспектора відділу Державного
підприємства „Український державний центр радіочастот" та стягнуто на його
користь у відшкодування моральної шкоди 500грн.

Державне
підприємство „Український державний центр радіочастот" звернулося до
Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду
м.  Києва від 28 липня 2005 року.

У
касаційній скарзі просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального
права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення апеляційного суду відсутні,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
вимоги позивача,  апеляційний суд виходив
із того,  що згідно  ст.
42,  49-2 КЗпП України - при
скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організацї
виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається
працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці,  та з урахуванням наданих гарантій,  пільг,
що передбачені законодавством України.

Позивач
має вищу освіту,  за спеціальністю
радіотехнік,  стаж роботи на підприємстві
27 років,  має заохочення по роботі та є
учасником,  ліквідацї наслідків аварії на
ЧАЕС у 1986 році 2 категорії.

Встановлено,  що при звільненні позивача з роботи питання
про переважне право на залишення позивача на роботі відповідачем не
обговорювалось і йому в порядку переводу не пропонувалась інша робота,  вимоги закону передбачені п. 7  ст.  20
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,  які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи",  про переважне право
позивача на залишення на роботі,
відповідачем не виконано.

Вказані
обставини підтверджуються протоколами профкому,
наказами,  поясненнями
представників відповідача,  і третьої
особи.

Доводи
відповідача про те,  що позивач за
спеціальністю,  та змінами у штатному
розписі,  змінами функцій,  як окремих служб,  відділів,
секторів й груп,  не міг
виконувати іншу роботу на підприємстві,
суд визнав непереконливими,  оскільки
відповідач не надав суду доказів в підтвердження своїх доводів,  та судом уставлено,  що позивачеві конкретні посади відповідачем
не пропонувались.

Крім
того,  в період вирішення питання,  про звільнення позивача з роботи і після його
звільнення,  відповідач приймав на роботу
сторонніх осіб,  в т.ч. на посади:
інженера,  техніка,  інспектора.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,
рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргу Державного підприємства „Український державний центр радіочастот"
відхилити.

Рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 28 липня
2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.