Справа № 22-3611                                                     Головуючий
2007 р.                                                            ЗарютінП.В.
Суддя-доповідач: Бондар В.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 року                                                                         м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:   Бондара В.О.

Суддів :               Прокопенка
О.Л.

Маловічко С.В.
При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної шкоди, заподіяної ДТП,
-

ВСТАНОВИЛА:

-27 грудня 2004
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

В позові
зазначав, що 29 листопада 2004 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем
„Фольсваген" державний номер НОМЕР_1, рухавшись по вул. Круговій у м.
Запоріжжі здійснив зіткнення з автомобілем "Опель Астра" державний номер
НОМЕР_2, який належить позивачу на праві приватної власності, під його
керуванням. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті ДТП позивачу завдана
матеріальна шкода у сумі 9600чгрн., яка складається з 9235,94 грн. - вартість
ремонтних робіт та заміни автозапчастин, 350 грн. - витрати по оплаті послуг
експерта, 34 грн. - вартість довідки.

2

Посилаючись на
вищевикладене просив, суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду
у розмірі 9620 грн. та у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

10 травня 2005
року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної
шкоди, заподіяної ДТП, в
якому, посилаючись на спричинення йому матеріальної йому шкоди в результаті
ДТП, просив
стягнути на його користь 2612,51 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від
15 травня

2006   року об'єднано в
одне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної

джерелом
підвищеної небезпеки, та позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної шкоди, заподіяної ДТП.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від
06 серпня

2007   року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, у задоволені

позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3603,74 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП та 157,20 грн. в рахунок відшкодування судових
витрат.

Не погоджуючись
з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом норм процесуального права просив рішення суду скасувати та
постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

У своїх
запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 її не визнав, з рішення місцевого
суду згоден, проте наполягає на відшкодуванні моральної шкоди.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому
засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування
норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 і
відмовляючи у ; задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, місцевий суд виходив з
того, що в здійсненні ДТП,
винні і водій ОСОБА_1 і водій ОСОБА_2 в рівній мірі.

Оскільки
загальна сума матеріальної шкоди власників транспортних засобів, спричиненої
внаслідок ДТП з їх
обопільної вини, з урахуванням сплати за довідки про ДТП, складає 11332,50
грн., а спричиненої з вини кожного з водіїв - 5666,25 грн., з відповідача стягнуто
різницю, що перевищує його шкоду.

Проте повністю
погодитись з таким висновком не можна, так як суд неправильно застосував норми
матеріального права. У зв'язку з цим рішення суду підлягає зміні з ухваленням
нового рішення.

Судом
установлено, підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що винними у
спричиненні ДТП є обоє
водія.

При таких
обставинах, колегія суддів вважає, що у відповідності до ст. 1188 ЦК України місцевий
суд правомірно встановив суму відшкодування з урахуванням рівної відповідальності
сторін, але різного ступеню пошкодження їх транспортних засобів.

3

Разом з тим суд
першої інстанції, правильно визначивши правові взаємовідносини сторін,
безпідставно не зобов'язав Ситника І І повернути ОСОБА_2 пошкоджені в
результаті ДТП запчастини.

Згідно п. 9
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року з
наступними змінами, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого
відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але
має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього
майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

З урахуванням
наведеного, колегія суддів вважає за необхідне повернути стороні пошкоджені
запчастини.

Доводи ОСОБА_2
на недоведеність обставин, що мають значення для справи є безпідставні,
оскільки саме відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне
правопорушення, справа по якому постановою судді Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 28 березня 2005 року була припинена у зв'язку з закінченням
строку на розгляд справи.

Посилання
апеляційної скарги на внесення робітником міліції виправлень та доповнень в схему ДТП матеріалами справи не підтверджуються.

Таким чином,
колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції
норм матеріального, крім обов'язку повернути пошкоджену запчастину чи
процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

Вимоги ОСОБА_1,
викладені у запереченні на апеляційну скаргу, правових підстав для їх розгляду
не мають.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну    скаргу
ОСОБА_2  задовольнити

частково.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від
06 серпня 2007 року по цій справі змінити. Доповнити резолютивну частину
наступним:

„Зобов'язати
ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 пошкоджені в результаті ДТП запчастини:
Передня обшивка, оригінальний номер запчастини № 14 00 196, Фара ліва,
оригінальний номер запчастини № 12 16 ПО".

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців.