Справа № 22-694/2007 р.                         Головуючий
у 1-ій інстанції Богуславська М. В.
23.                                               Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

9 серпня 2007
року.

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у
складі:

Головуючого
- Дяченко В.М.

Суддів                                                  -
Трушкова М. М. ,  Баркової Л.Л.

При секретарі -
Стрілецькій О.В. розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  у
м.    Маріуполі  справу
за  позовом ОСОБА_1  до
ОСОБА_2  про   відшкодування майнової та моральної шкоди за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.  Маріуполя від 15 травня 2007 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2006 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача.

Вказував,  що він є власником нежилого приміщення,  розташованого на першому поверсі
АДРЕСА_1,  яке використовує як магазин
мобільного зв'язку „Мобікон". 1 грудня 2005 року,  у зв'язку з поривом пластикової труби на
кухні в квартирі №9,  яка знаходиться
двома поверхами вище в цьому будинку і в якій проживає відповідач,  сталося залиття його магазину гарячою водою.
Внаслідок цього було пошкоджене майно магазину : підвісна стеля,  дві полиці і шафа для паперів,  вітрина,
двері,  два персональних
комп'ютери,  ноутбук,  два принтери,  багатофункціональний прилад і диван,  чим спричинено майнову шкоду. Щоб відновити
роботу магазину він вимушений був зробити там ремонт,  відремонтувати ноутбук,  придбати
новий блок живлення,  джерело
безперебійного живлення,  жорсткий диск і
на все це він витратив 2856 грн. Вважаючи,
що зазначена майнова шкода була завдана з вини відповідача,  позивач просив суд стягнути з відповідача на
його користь 2856 грн. Крім того,
вважає,  що діями відповідача йому
було завдано і моральну шкоду,  оскільки
магазин три дні не працював,  він
змушений був організовувати прибирання приміщення і його ремонт,  на що додатково витрачати свій особистий час
і цим було порушено нормальний стан його життя,
переживав і нервував. У зв'язку з цими обставинами,  а також,
що відповідач відмовляється відшкодувати йому майнову та моральну
шкоду,  позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди 5000 грн. і судові
витрати.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Маріуполя
від 15 травня 2007 року позов задоволено частково і з відповідача на користь
позивача стягнуто : на відшкодування майнової шкоди 2405, 35 грн.,  моральної шкоди - 2000 грн. і судових витрат
- 59, 5 грн.

Не
погоджуючись з цим рішенням і посилаючись в апеляційній скарзі на неповне
з*ясування судом обставин,  які мають
значення для справи,  невідповідність
висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права,  відповідач просить апеляційний суд скасувати
рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення,  яким відмовити позивачу у задоволенні
позову,  оскільки вважає,  що його вини в залитті магазина позивача і
спричиненні останньому майнової та моральної шкоди немає.

Заслухавши
суддю-доповідача,  представника
відповідача ОСОБА_2 -ОСОБА_3,  який підтримав доводи апеляційної скарги,  позивача ОСОБА_1,  який заперечував проти скарги,  перевіривши матеріали справи у межах
апеляційного оскарження і доводи апеляційної скарги,  колегія судців вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду першої
інстанції - залишенню без зміни з таких підстав :

Згідно
зі  ст.
308 ЦПК України,  апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права і не може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно
зі  ст.
1166 ч.1 ЦК України,  шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи,  відшкодовується в Повному обсязі особою,  яка її завдала.

Згідно зі  ст.
ст.  23, 1167 ЦК України,  особа має право на відшкодування моральної
шкоди,  завданої внаслідок порушення її
прав,  яка полягає у душевних
стражданнях,  яких фізична особа зазнала
у зв'язку із знищенням або пошкодженням її майна і відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Судом
встановлено,  і це підтверджується
матеріалами справи і не заперечується сторонами,  що позивач є власником нежилого
приміщення,  розташованого на першому
поверсі АДРЕСА_1,  яке використовує як
магазин мобільного зв'язку „Мобікон". 1 грудня 2005 року,  у зв'язку з поривом пластикової труби на
кухні в квартирі №9,  яка знаходиться
двома поверхами вище в цьому будинку і в якій проживає відповідач,  сталося залиття його магазину гарячою водою.
Внаслідок цього було пошкоджене майно магазина позивача.

Виходячи
з того,  що пошкодження майна магазина
позивача сталося з вини відповідача,  чим
позивачу було завдано майнову і моральну шкоду,
суд першої інстанції,  на
підставі  ст.  ст.
1166, 1167 ЦК України,  дійшов висновку про часткове забезпечення
позову.

З таким
висновком суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися,  оскільки він відповідає нормам матеріального
та процесуального права,  а також
обставинам справи,  які підтверджуються
наданими по справі доказами : відповідними комісійними актами ЖКп
„Жилкомплекс" від 1 і 16 грудня 2005 року (а.с.  7, 8),
поясненнями свідків,  яким судом
дана належна оцінка,  кошторисом на
ремонт приміщення позивача (а.с.  20) і
товарними чеками,  якими підтверджується
розмір завданої майнової шкоди і іншими матеріалами справи.

Надходячи
такого висновку колегія суддів не може прийняти до уваги,  як безпідставні,  доводи апеляційної скарги відповідача про
те,  що висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи і його вини в залитті приміщення магазину та
спричиненні майнової та моральної шкоди позивачу немає,  оскільки ці доводи об'єктивно нічим не
підтверджені і спростовуються наданими по справі доказами,  зокрема,
поясненнями свідка ОСОБА_4  - мешканця
квартири №5 будинку,  за ініціативою
якого була зроблена врізка пластикових труб в квартирі відповідача і його
заявою на ім*я райдержадміністрації від 28 липня 2003 року (а.с.  88),
із якої вбачається,  що зазначені
переобладнання були зроблені більш як за один рік до залиття і тому цей свідок
не може нести відповідальність за завдану шкоду.

Інші
доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність прийнятого по
справі рішення,  тому останнє,  як таке,
що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального
права,  на підставі  ст.
308 ЦПК України,  підлягає
залишенню без зміни,  а апеляційна скарга
відповідача - відхиленню.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України,  колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Маріуполя
від 15 травня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з цього моменту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.