Справа
№ 22ц-5779/2007 рік                              Головуючий 1
інстанції Коваленко В.В.
41                                                          Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2007 року           Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючої                                                 Краснощокової
Н.С. ,

суддів                                                          Ігнатової
Л.Є.,

Маширо О.П.,

при
секретарі                                             Алексеєвої
Г.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  яка діє
в інтересах відповідачки ОСОБА_2 та за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Київського районного суду м.  Донецька
від 6 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкод у зв"язку з залиттям квартири, -

УСТАНОВИВ:

У жовтні
2006 року ОСОБА_3  звернувся до суду з
вказаним позовом до відповідачки ОСОБА_2,
посилаючись на те,  що він є
власником кв.АДРЕСА_1,  а відповідачка є власником кв.АДРЕСА_1 у зазначеному
будинку. Квартира ОСОБА_2 розташована двома поверхами вище над його квартирою.

5 вересня 2006
року відбулося залиття квартири позивача горячою водою.

Згідно
актів укладених робітниками ЖЕКу № 6 Київського району м.  Донецька від 06.09.2006 року та від
15.09.2006 року,  залиття квартири
позивача відбулося у наслідок халатності з боку мешканців кв.  АДРЕСА_1,
яка належить відповідачки і ушкоджені в квартирі стеля,  стіни,
підлога у кімнаті,  на кухні,  коридорі та у ванній кімнаті.

Відповідно
до кошторису,  складеного майстром ЖЕКу №
6 вартість ремонтно-відбудовчих робіт у результаті залиття квартири позивачки
становить 8443, 51 грн.

На
зазначену суму позивач вважає,  що йому
спричинена матеріальна шкода,  яку він
просив стягнути зі ОСОБА_2

Крім
того,  залиттям квартири позивачу
спричинена і моральна шкода,  яку він
оцінює в сумі 10 000 грн. і просить стягнути з відповідачки.

Рішенням
Київського районного суду м.  Донецька
від 16 квітня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволені частково і на його користь стягнуто з ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди вартість поновлювальних робіт квартири -6824,
24 грн.,  вартість складання кошториса
48, 94 грн,  судовий збір 84 грн,  витрати на інформаційне технічне забезпечення
розгляду справи 30 грн.,  в рахунок
відшкодування моральної шкоди - 2 000 грн.,
а всього - 8987, 18 грн.

З таким
рішенням не погодилася відповідачка,  її
представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове,  яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3  відмовити,  оскільки вважають,  що рішення є незаконним і
необгрунтованим,  не відповідає
матеріалам та обставинам справи і пов"язане з неправильним застосуванням
норм матеріального та процесуального права. А саме під час судового засідання
не було надано жодого доказу того,  що
відповідач допустив якісь необережні дії з сантехнічним обладнанням,  що викликало залиття. Суд безпідставно узяв
до уваги,  що актами від 06.09.2006 року
та від 15.09.2006 року було підтверджено,
що залиття квартири позивача відбулося з квартири відповідача,  оскільки ці акти є суперечливими не

відповідають обставинам справи та іншим
доказам по справі,  а також складені з
численними порушеннями норм чинного законодавства.

З
рішенням суду непогодився і позивач,  він
також подав апеляційну скаргу і просить рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення,  яким задовольнити його позовні
вимоги у повному обсязі. Вважає,  що суд
безпідставно виключив із суми відшкодування шкоди вартість транспортних витрат
та податок на добавлену вартість. І що безпідставно зменшена і моральна шкода.

Заслухавши
доповідача,  пояснення представників
сторін,  дослідивши матеріали справи,  доводи апеляційних скарг,  апеляційний суд вважає,  що вони не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги частково,  суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку,
що залиття квартири позивача відбулося із квартири відповідачки,  що підтверджується поясненнями свідків,  опитаних в судовому засіданні та актами,  складеними працівниками ЖЕУ № 6 від 06.09.2006
року,  від 15.09.2006 року,  28.09.2006 року,  з яких вбачається,  що залиття квартири позивача відбулося з вини
відповідачки,  яка небрежно поводилася з
водорозбірними елементами в своїй квартирі.,
а тому допустила залиття квартири позивача зі своєї квартири.

Також,  суд прийшов до правильного
висновку,  що у зв"язку з залиттям
квартири,  позивачу була спричинена
матеріальна шкода,  розмір якої складає
6824, 24 грн. Суд обгрунтовано дійшов висновку,
що транспортні витрати та інші не можуть братися до уваги,  при стягненні матеріальної шкоди,  оскільки не грунтується на нормах чинного
законодавства.

Суд прийшов
до висновку,  що залиттям квартири з вини
відповідачки,  позивачу була спричинена й
моральна шкода. Цей висновок суду є підставним.

На думку
апеляційного суду розмір зробленого судом морального відшкодування відповідає
ступеню моральних страждань позивача.

За таких
обставин,  суд першої інстанції,  правильно застосувавши норми матеріального
права ( ст. ,  ст.  1166,
1167 ЦПК України),  дійшов
правильного висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Постановлене
у справі рішення є законним і обгрунтованим,
воно ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Наведені
у скаргах доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального чи процесуального права,  яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи,  тому
підстав для їх задоволення немає.

Згідно  ст.
308 ЦПК України,  суд апеляційної
інстанції відхиляє апеляційну скаргу,
якщо встановлює,  що суд першої
інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Керуючись  ст.
ст. 308,  314-315 ЦПК
України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційні
скарги ОСОБА_3  та ОСОБА_1,  яка діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Київського районного суду м.  Донецька
від 16 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
Апеляційного суду набирає законої сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.