РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2007 року                                                                               м.
Донецьк

Київський
районний суд м. Донецька в складі головуючого судді- Л.Н. ПАВЛЕНКО при
секретарі   - О.В. ЯКОВЕЦЬКОЙ
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного
суду м. Донецька справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення Виконавчої Дирекції
Фонду у Петровському районі м. Донецька Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, третя
особа - ОП „ шахта імені
Засядько " про
відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділення
Виконавчої Дирекції Фонду у Петровському районі м. Донецька Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України
про відшкодування моральної шкоди. В позові вказав, що він перебував в трудових
правовідносинах з відповідачем -
шахтою „ імені
Засядько", з 2000р. на посаді проходчика.
26.01.2006р. виконуючи свої трудові обов*язки під час ремонту аварійного
стику стрічки конвеєра ЛТП-1000 з ним стався нещасний випадок. В результаті
нещасного випадку на виробництві йому заподіяне каліцтво - оскольчатий
перелом правої ноги. Він був звільнений з вказаної посади 17.05.2006р. за
станом здоровая згідно ст.40
п.2 КЗпП України. 17.05.2006р. позивачеві за висновком МСЄК встановлено 2-ю групу
інвалідності та 80% утрати
працездатності. Внаслідок виробничої травми ОСОБА_1 тривалий час знаходився в
лікарні на стаціонарному лікуванні, і крім фізичного болю відчував тривалі
моральні страждання, які проявляються в глибокому дискомфорті і значному
порушенні душевної рівноваги. Каліцтво істотно вплинуло на звичайний нормальний
спосіб життя позивача, він не може працювати, йому протипоказана робота в
підземних умовах, важка фізична праця, у сім*ї почуває себе не повноцінним і
відчуває сильні моральні переживання. Внаслідок нещасного випадку на
виробництві, вважає що йому завдана моральна шкода, яка полягає в моральних і
фізичних стражданнях і яку він оцінює в ЮООООгривен. Оскільки Фондом
соціального страхування йому були призначені відповідні страхові виплати у
зв*язку з ушкодженням здоров*я внаслідок нещасного випадку на виробництві, а у
виплаті відшкодування моральної шкоди відмовлено, він вимушений звернутись до
суду.

Представник позивача - ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги
позивача та просив задовольнити їх у повному обсязі, стягнувши з відповідача на
користь позивача моральну шкоду у розмірі 100000
гривень.

Представник відділення виконавчої дирекції Фонду у
Петровському районі міста Донецька позовну заяву позивача не визнав і відхиляє
вимоги позивача з наступних підстав. У витягу з акту огляду МСЄК від
17.05.2006р. факт заподіяння моральної шкоди, відповідно до порядку
„Встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати
професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяна шкода
здоров*я, зв*язаним з виконанням трудових обов*язків" затвердженим наказом
МОЗ України від 22.12.95р. №212, факт заподіяння моральної шкоди позивачу не встановлений
і інших медичних

2

документів позивач у судове засідання не надав. На
підставі ст.. 1, 5 і ч. 3 ст. 28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності", висновку МСЄК від 17.05.2006р. Фонд
у зв*язку з встановленням первинно 80% утрати працездатності по виробничій
травмі, яка сталася 26.01.2006р. призначив і виплатив ОСОБА_1 одноразову
допомогу у сумі 17856грн. і провадить щомісячні страхові виплати у сумі
1843,69грн. Тому вважає, що Фонд позивачеві збиток відшкодував у повному
обсязі. Позивач не надав доказів, передбачених ст. 57 ЦПК України про
наявність моральної шкоди. Крім того дія норм законодавства у частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їхніх родин припинена на
2006р., а на 2007р. зупинено дію норм законодавства у частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання
страхового випадку. А тому просить відмовити у задовленні позову ОСОБА_1

Представник ОП „
шахта імені Засядько"
у судовому засіданні пояснив, що згідно діючого законодавства моральну
шкоду застрахованим та членам їхніх сімей ушкоджує Фонд соціального
страхування.

Судом встановлено, що право позивача порушене. Згідно ст.
55 Конституції
України від 28.06.1996 року
позивач вправі за захистом свого порушеного права звернутися безпосередньо до
суду. Страховий випадок, тобто одержання позивачем ОСОБА_1 каліцтва
-оскольчатого перелому правої ноги 26.01.2006р., передбачений ст.ст. 13-14
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і професійному захворюванні, що заподіяло
позивачу втрату працездатності» у редакції 22.02.2001 м (далі Закон),
спричинивший застрахованому ОСОБА_1 професійно обумовлену фізичну і
психологічну травму, наступив під час виконання їм своїх трудових обов'язків в
особливо небезпечних підземних умовах на ОП „шахті ім.. Засядько" у м.
Донецьку. У результаті нещасного випадку на виробництві ОСОБА_1 заподіяний
збиток, тобто наступила втрата професійної працездатності в розмірі 80% з
визначенням П- ї групи інвалідності. Даний факт підтверджується висновком
Донецького обласного центру медико-соціальної експертизи МСЗК №5 від 17.05.2006 року ( довідка МСЗК №144752, №16560). Згідно
ст. 12 Закону
України «Про охорону праці »
від 14.10.1992р. позивач ОСОБА_1 має право на відшкодування моральної
шкоди, якщо шкідливі умови праці привели до моральних втрат потерпілого,
порушенню його життєві зв'язки і жадають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя. Згідно п. 1 «є» ст. 21 Закону тоді, коли настає
страховий випадок, відповідач - Відділення Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворюваннях України в Петровському районі м. Донецька зобов'язаний у
встановленому законом порядку вчасно й у повному обсязі відшкодувати моральну
шкоду потерпілому, тобто ОСОБА_1- позивачу в справі. Згідно ч. З ст. 34 Закону
моральна шкода, заподіяна потерпілому умовами підприємства, відшкодовується
йому відповідачем, якщо страховий випадок не заподіяв потерпілому утрату
професійної працездатності. Обов'язок відповідача відшкодувати моральну шкоду і
тоді, що коли наступив страховий випадок і заподіяв стійку втрату
працездатності потерпілого підтверджується рішенням Конституційного суду
України від 27.01.2004р. № 1-рп/2004р. « У справі по Конституційному звертанню
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасливих
випадків на виробництві і професійних захворюваннях України Кіровоградської
області про офіційних тлумачень положень ч.З ст.34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійному захворюванні, що заподіяло позивачу втрату
працездатності». Згідно зазначеного рішення Конституційного Суду України,
обов'язок відповідача відшкодувати потерпілому моральну шкоду, заподіяну
умовами виробництва поширюється і на випадки, коли потерпілому була заподіяна
стійка часткова чи повна втрата професійної працездатності і він має право
забезпечуватися відповідачем у відповідності зі ст.ст. 1,5,6,13,21,4. 3 ст. 34 Закону. Оскільки
позивач ОСОБА_1 має право на забезпечення відповідачем і в даний час

3

відповідач у відповідності зі ст. 28 Закону надає таке
забезпечення у виді щомісячних страхових виплат утраченого заробітку і позивачу
встановлена втрата професійної працездатності, то суд дійшов висновку, що його
вимоги в частині стягнення моральної шкоди обгрунтовані і підлягають частковому
задоволенню. Разом з тим, ч.З ст. 34
Закону передбачає відшкодування відповідачем моральної шкоди потерпілому за
його заявою і висновку медичних органів. Оскільки дана вимога поширюється на
випадки, коли у потерпілого не наступила втрата працездатності, тобто не
освідчувався медичними органами, то суд дійшов висновку, що зазначені
процедурні вимоги в даному випадку не поширюються на позивача ОСОБА_1 тому що
він оглянутий медичним органом -
Донецьким обласним центром МСЗК і йому встановлена втрата професійної
працездатності у розмірі 80%.
Оскільки згідно висновку зазначеної МСЗК позивачу ОСОБА_1 у зв'язку з
професійним захворюванням заборонена робота з його спеціальності, тобто він
може виконувати тільки окремі види не кваліфікованих робіт, що істотно
порушують його життєві зв'язки і вимагають додаткових зусиль для організації
його життя, а тому суд приходить до висновку, що факт заподіяння позивачу
моральної шкоди від страхового випадку, що наступив встановлення додаткового
висновку медичних органів про заподіяння йому моральної шкоди унаслідок
профзахворювання не потрібно. За таких обставин, заперечення відповідача суд
вважає не обгрунтованими і стягує з відповідача Відділення Виконавчої Дирекції
Фонду у Петровському районі м. Донецька Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на користь
позивача моральну шкоду в сумі 20000 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, ст. 55 Конституції України від 28.06.1996р., ст.ст. 1,5,6,13,14, п. 1
«є», ст.21,28, ч. ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасливого випадку на виробництві і професійному
захворюванні, що заподіяло позивачу втрату працездатності » у редакції 22.02.2001р.,
рішенням Конституційного суду України від 27.01.2004р. № 1-рп/2004р. « У справі
по Конституційному звертанню Керування виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасливих випадків на виробництві і професійних захворюваннях
України Кіровоградської області про офіційні тлумачення положень ч.3 ст.34
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасливого випадку на виробництві і професійному захворюванні, що заподіяло
позивачу втрату працездатності», ст. 12 Закону України «Про охорону праці» від
14.10.1992року, суд

ВИРІШИВ

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з Відділення Виконавчої Дирекції Фонду у Петровському районі м. Донецька Фонду

соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на

користь
ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20000(двадцять
тисяч)

гр.

Заява
про апеляційне оскарження дійсного рішення суду може бути подана протягом
десяти

днів із
дня його проголошення. Апеляційна скарга на дійсне рішення суду може бути
подана

протягом
20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.