Справа №2-372
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12 червня 2007 року Новоазовський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді                                                                         Кацаренко
І.О.

при секретарі                                                                                 Пічморзі
О.В.

за участю представника позивача                                               ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Новоазовську цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання
такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач 02.04.2007 року звернулася до суду з зазначеним позовом.

В обгрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власницею житлового
АДРЕСА_1Відповідач по справі ОСОБА_2 звернулася до неї у жовтні 1999 року з
проханням зареєструвати її і її неповнолітнього сина у її, позивача, будинку,
бо вона не може влаштуватися на роботу без реєстрації. Вона, позивач,
погодилася, і 18.10.1999 року дала згоду на реєстрацію у її будинку ОСОБА_2і її
сина ОСОБА_31997 року народження.

Відповідач з сином не мешкали у неї жодного дня, вона вважала, що через
місяць-другий після працевлаштування ОСОБА_2 зніметься з реєстрації в її
будинку, як обіцяла раніше. Проте, до дня звернення її до суду відповідачі не
виписалися, пообіцявши приблизно два роки тому це зробити самостійно.

Оскільки реєстрація відповідача і її сина вимушує її, позивача, нести
додаткові витрати по комунальним платежам, просила визнати такими, що втратили
право користуватися жилим приміщення, ОСОБА_2і її сина ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі
доручення, підтримала позовні вимоги ОСОБА_1, просила задовольнити їх. При
цьому пояснила суду, що вона, її чоловік і позивач по справі - її свекруха,
мешкають і зареєстровані по АДРЕСА_1. Приблизно чотири роки тому їм з чоловіком
стало відомо, що у будинку їх свекрухи прописані ще дві особи - ОСОБА_2 і її
син ОСОБА_3, який є неповнолітнім. ОСОБА_1 їм розповіла, що ОСОБА_2 обіцяла
через якийсь час виписатися з будинку, але вже два роки зовсім не з'являється у
їх селі. При цьому не жила жодного дня у їх будинку, бо приїздила до своєї
бабусі, яка мешкала у їх селі по АДРЕСА_2. ОСОБА_1 і вони з чоловіком несуть
зайві витрати зі сплати комунальних платежів, оскільки вимушені сплачувати їх
за людей, які не живуть у їх будинку. Просила задовольнити позов ОСОБА_1,
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь останньої понесені судові витрати.

Справа розглядається судом у відповідності з вимогами ч.9 ст.74 ЦПК
України   шляхом   повідомлення   відповідача
у   друкованому   засобі
масової

2

інформації
оголошенням про місце, дату і час розгляду справи (а.с.24).

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд
вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового
АДРЕСА_1і, що підтверджується довідкою сільської ради на а.с.8.

Згідно акту і довідки Виноградненської сільської ради (а.с.7-8), відповідач
і її неповнолітній син прописані з 18.10.1999 року у АДРЕСА_1, однак фактично
від дня реєстрації за зазначеною адресою не мешкають.

Суд вважає, що позивачем доведена обгрунтованість позовних вимог позивача,
оскільки згідно ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сімї за ним зберігаєтья жиле приміщення протягом шести
місяців.

На підставі викладеного у відповідності із ст.72 Житлового кодексу України
суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки факт не проживання
відповідача і її неповнолітнього сина по АДРЕСА_1понад шість місяців без
наявності випадків, перелічених в ч.3 ст.71 ЖК України, підтвердився в судовому
засіданні.

З ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати зі сплати
судового збору, інформаційного забезпечення розгляду справи в суді і витрати,
пов'язані з явкою до суду відповідачів на підставі квитанцій на а.с.3-4,21.

Керуючись ст.ст.10,60,61,79,81,88,209,213-215 ЦПК України, ст.ст.71,72
Житлового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2народження,
такими, що втратили право користування жилим приміщенням - житловим будинком
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1понесені судові витрати у сумі 94
(дев'яносто чотири) грн. 05 коп..

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області
протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження рішення, яка
подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на подачу заяви про
апеляційне оскарження рішення, якщо таку заяву не було подано.