50Справа № 22ц-1540/2007                                                      Головуючий
- цивільна                                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
листопада 2007 року                                                                                          м.  Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:      ІВАНЕНКО Л.В.

суддів:                        МИРОНЦОВА В.М. ,
ШАРАПОВОЇ О.Л.

при
секретарі:            СЕТЧЕНКО Н.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2007 року
про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд рішення Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області від 10 грудня 2006 року у
зв"язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_1
до науково-виробничої фірми „Алсіта" про стягнення неустойки за затримку
усунення недоліків товару та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2007
року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд рішення Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2006 року за нововиявленими
обставинами згідно якого їй було відмовлено в позові до науково-виробничої
фірми „АЛСІТА" в частині стягнення моральної шкоди.

При цьому
ОСОБА_1, в своїй заяві зазначила, що 5.04.2007 року, ознайомившись із копією
претензії про усунення недоліків від 01.03.2004 року з резолюцією керівника
фірми - „розібратись, доповісти 03.03.2004 р." їй стало відомо, що про
надходження цієї претензії керівництво „АЛСІТИ" було освідомлене саме з
часу її подання, однак відповідач заперечував про її отримання. За такими
нововиявленими обставинами, що мають суттєве значення для вирішення справи і
які не були враховані судом при прийнятті рішення заявник просила про перегляд
рішення в сторону збільшення розміру суми неустойки та моральної шкоди.

Ухвалою Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2007 року заявнику було
відмовлено в задоволенні заяви про перегляд рішення Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 10 грудня 2006 року у зв"язку з
нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_1 до
науково-виробничої фірми „Алсіта" про стягнення неустойки за затримку
усунення недоліків товару та моральної шкоди.

В апеляційній
скарзі заявник просить скасувати ухвалу, посилаючись на те, що судом порушені
вимоги  ст.  213 ЦПК України щодо повноти і всебічності
з"ясування всіх обставин справи та вважає, що судом не були враховані
вищезазначені обставини, щодо претензійного листа, а тому на її думку, на час
розгляду справи по суті суд не мав прямих підтверджень свідомої неправомірної

діяльності „АЛСІТИ" по виконанню забов"язань.
Крім того, вона зазначає, що для стягнення моральної шкоди строк давності ще не
сплинув.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно ч.1
п.2  ст. 361 ЦПК, підставами для
перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв"язку з
нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими
обставинами суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність таких
обставин. Посилання позивачки на те, що їй тільки 05.04.2007 року стало відомо,
що фірма „АЛСІТА" ще 01.03.2004 р. отримала претензію, хоча на всіх
судових засіданнях заперечувала даний факт, і ця обставина є істотною для
вирішення справи, суд першої інстанції обґрунтовано визнав такими, що не
ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

Як встановлено з
матеріалів справи, позивачі, вважаючи свої права порушеними, на підставі Закону
України „Про захист прав споживачів" просили суд стягнути з фірми
„Алсіта" на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне усунення недоліків товару
за 54 дні в сумі 1921,59 грн. та моральну шкоду на користь кожного по 1000 грн.

В судовому
засіданні місцевого суду ОСОБА_2,
діючи від свого імені і від імені ОСОБА_1, уточнив вимоги і просив суд
стягнути з відповідача на його користь пеню за затримку усунення недоліків
товару за 14 днів в сумі 1174,31 грн і моральну шкоду по 1000 грн. кожному, а
тому предметом розгляду суду першої інстанції вимог ОСОБА_1, було тільки
стягнення на її користь моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Рішенням
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2006 року позов
ОСОБА_2, ОСОБА_1 задоволений частково. Стягнуто на користь ОСОБА_2 1174,31 грн.
неустойки та 30 грн. витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи в
іншій частині вимог обом позивачам відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Чернігівської області від 23.01.2007 року, назване рішення
Прилуцького міськрайонного суду від 10.10.2006 року в частині стягнення
неустойки на користь ОСОБА_2 було скасовано і відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні
цих вимог.

Як встановлено з
вищенаведених матеріалів справи, ОСОБА_1 заявляла в суді першої інстанції лише
вимоги про стягнення моральної шкоди, про стягнення неустойки вимога в ході
розгляду справи була змінена її представником і на час вирішення спору не була
його предметом.

Доводи ОСОБА_1
про те, що їй тільки 05.04.2007 року стало відомо, що фірма „АЛСІТА" ще
01.03.2004 р. отримала претензію, хоча на всіх судових засіданнях заперечувала
даний факт, не мають взагалі відношення до вирішення даного спору та відповідно
стягнення моральної шкоди, оскільки вимоги позивачів в даній справі
ґрунтувались на несвоєчасному виконанні відповідачем рішення Прилуцького  міськрайонного  суду від 26.01.2005  року яким
було

забов"язано фірму „Алсіта" протягом 14 днів з
дня набрання рішенням законної сили, усунути недоліки придбаного 26.02.2004
року ОСОБА_2 товару.

Проте, при
набранні рішенням суду законної сили, вирішення спору переходить в стадію
виконання судового рішення і регулюється положеннями Закону України „Про
виконавче провадження", а не Законом України „Про захист прав
споживачів".

Оскільки,
Законом України „ Про виконавче провадження" не передбачено стягнення
неустойки та моральної шкоди за несвоєчасне виконання рішення, суд першої
інстанції обгрунтовано відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_1

Такий висновок
суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та вимогам чинного
законодавства, а тому апеляційний суд підстав для задоволення апеляційної
скарги не знаходить.

Керуючись  ст.  ст.  307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України
суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
- відхилити.

Ухвалу
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.