справа №2-447 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007
року,  Сихівський районний суд м.
Львова в складі: головуючого -
судді - Волоско
І.P.,  при секретарі - Давиденко
О.В.,  розглянувши    у
відкритому       судовому
засіданні    в м. Львові   цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 ,  третіх осіб - ОСОБА_3.,    ЖБК
№ 99      про визнання   права
власності    та за самостійними
вимогами на предмет спору третьої особи ОСОБА_3. до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 про визнання права спільної  часткової
власності на 13 частину квартири ,
-

ВСТАНОВИВ

Позивачка
ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами про визнання за нею права власності на
12 ідеальну частину кв.АДРЕСА_1
покликаючись на те,  що така
набута в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2  і
є їх спільною сумісною власністю; оскільки її право на частку в майні
заперечується до за захистом свого права звернулась до суду. Спірна квартира
знаходиться в ЖБК №99,  членом якого була вона; пайові внески повністю ними
сплачені із спільного сімейного бюджету .Житло було виділено на склад сім'ї' із
трьох осіб ,  в т.ч.
на неї ,  відповідача та сина ОСОБА_3.;останній як член сім'ї члена
кооперативу не набуває права на частку в спірній квартирі.

В
судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтримали,  просять такі задоволити ; в обгрунтування
позову покликаються на норми житлового та сімейного законодавства,  які регулюють правовідносини- між членом
кооперативу та членами його сім'ї.

Представник
відповідач ОСОБА_2 - ОСОБА_4,  проти позову заперечив ,  оскільки
вважає,  що частки в спірному майні - квартирі по
АДРЕСА_2-»повинні розподілятись в рівних частках між всіма членами сім'ї,  яка "отримала житло в ЖБК - по 13 частині
між ним,  позивачкою ОСОБА_1 та сином
ОСОБА_3

Третя
особа ОСОБА_3. заявив самостійні вимоги на предмет спору та просить визнати за
ним право приватної спільної часткової власності- 13 частину спірної
квартири,  покликаючись на те,  що житло в ЖБК №99 було виділено на сім"ю із трьох осіб,  в т.ч.1 на
нього,  відтак,  він має рівні права з батьками на отримання
частки.Просить врахувати,  що іншого
житла немає.

Третя
особа - голова
ЖБК № 99 Чиж В. ,
не заперечує права власності ОСОБА_1 на частку квартири в
кооперативі,  членом якого вона була ; пай сім'єю
виплачений повністю. Вирішення спору покладає на розсуд суду.

Суд,  позовні вимоги задовольняє ,
самостійні вимоги третьої вважає безпідставними ,
виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст.
ст. 60, 68, 70, 71 СК України,
майно ,  набуте подружжям за час шлюбу належить на праві сумісної
власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин
самостійного заробітку ;
вважається,  що кожна річ,  набута за час шлюбу,  крім речей індивідуального користування,  є об"єктом

права спільної
сумісної власності подружжя ;
розірвання шлюбне припиняє права спільної сумісної власності на майно,  набуте за час шлюбу; у разі поділу
майна,  що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя,  частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно
до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні кооперативи" пай внесений подружжям в
ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, після повної
сплати пайового внеску-квартира ,  є їх спільним майном.

Встановлено
,  що членом ЖБК №
99 була ОСОБА_1,  якій разом з сім"єю із трьох осіб вона,  чоловік ОСОБА_2,  син ОСОБА_3була виділена кв.АДРЕСА_2 ; пайовий внесок
за k квартиру повністю сплачено за спільні кошти
подружжя,  що ними не оспорюється \
довідка ЖБК № 99 від
12.03.2007р. за № 0897М ,
відтак,  відповідно
наведених норм законодавства ,  а також згідно до  ст. . 15 Закону України
„Про власність",   ст. 384 ЦК України сторони - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 набули право спільної сумісної власності на вказане житло і їх частки у
праві власності є рівними -
по 12   ідеальній   частині.

Щодо
самостійних вимог третьої особи ОСОБА_3. щодо предмету спору,  то такі є безпідставними,  оскільки не грунтуються на вимогах чинного
законодавства та будь-якими  доказами не
стверджуються.

Відповідач
та треті особи визнають,  що ОСОБА_3.
будь-яких коштів на оплату пайових внесків не сплачував; договір дарування чи
передача йому ОСОБА_5.  у власність
грошових сум жодними доказами не підтверджено.

Неспроможним
є покликання ОСОБА_3. та представника ОСОБА_2 ,
як на доказ підставності заявленого позову,  на факт непроживання ОСОБА_1 в спірній
квартирі з 2004р. та несплата нею за комунальні послуги, оскільки це не є
правовою підставою для визнання права на частку в майні,  аналогічно,
як і доводи про включення ОСОБА_3. в ордер на квартиру,  його в ній проживання ,
прописка та
відсутність іншого житла.

Керуючись  ст.
ст. 60, 209 212,
213 ЦПК України,   ст.  ст.  15, 16, 357,  384 , 392 ЦК України,  ,   ст. 15 Закону
України "Про власність",
ст.  ст. 60, 68, 69, 70, 71 СК
України   суд, -

ВИРІШИВ:

Позов    задоволити . Визнати    за    ОСОБА_1

право   власності
на 12    ідеальну частину
квартири АДРЕСА_2

49
в м. Львові.

В
задоволенні самостійних вимог третьої особи ОСОБА_3 про визнання права спільної
часткової власності на 13 частину вказаної
квартири - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано

протягом 10 днів з
дня проголошення рішення ;
апеляційна скарга на рішення

суду подасться протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне

оскарження; заява та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через

районний суд.

ГОЛОВУЮЧА :

Рішення
є оригіналом,  виготовлено в одному
примірнику,  в нарадчій кімнаті,  зберігається у цив.справі  №2-447
2007p <file:///2007p>.