Справа № 2-2276
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 листопада
2007 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді Чубенко Л.І.,

при секретарі
Волинець Т.І.,

розглянувши у  відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сурсько Литовської сільської Ради
Дніпропетровського району та області про встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом,

в
с т а н о в и в :

Відповідач
Сурсько Литовська сільська Рада Дніпропетровського району та області в судове
засідання не з»явилися, надали листа про можливість розгляду справи у їх
відсутність,  позов визнають, проти його
задоволення не заперечують.

Позивач в
судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Третя
особа Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора в судове засідання
не з»явилися, надали листа про можливість розгляду справи у їх відсутність.

Суд,
вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом
встановлено, що у позивача була мати ОСОБА_2, що була одружена  з ОСОБА_3, народження 1910 року. Від їхнього
спільного життя народився позивач. Батько залишив матір в 1947 році й із цього
часу про його місце перебування нікому не було відомо. Виконкомом
Сурсько-Литовської сільської Ради наказом за № 79 від 16 квітня 1976 року на
ім'я матері була виділена земельна ділянка площею 0,27 га., для будівництва
індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1. На зазначеній земельній ділянці
матір'ю були зведені: жилою будинок розмірами 5,20 х 11,20 м. Усього по будинку
площа 48,9 кв.м., з них житлова площа становить 27, 5 кв.м. і допоміжна 11,3
кв.м. Крім будинку на зазначеній земельній ділянці були зведені наступні
надвірні будови: прибудова "а", баня "Г", ворота №1,
огородження. Інвентаризаційна оцінка будинку й надвірних будов становить суму
17.602 грн. відповідно до технічного паспорта, виданому Дніпропетровським
районним комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації"
13.11.2006 року. 14 травня 1974 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє
майно, де б воно не перебувало й із чого б воно не складалося, усе, що буде
належати їй на праві особистої власності на день її смерті, заповіла позивачу.
Даний заповіт засвідчений секретарем Сурсько-Литовської сільської      Ради
Дніпропетровського      району
Дніпропетровської області й зареєстрований у книгу для записів нотаріальних дій
за №33. ОСОБА_2 вмерла ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідоцтво про смерть видано
Сурсько-Литовською сільською Радою Дніпропетровського району Дніпропетровської
області 19 жовтня 1996 року НОМЕР_1, актовий запис за № 77. Після її смерті
відкрилася спадщина на вищевказаний будинок. Спадкоємців першої черги за
законом після смерті ОСОБА_2 не має.

У
нотаріальну контору Дніпропетровського району позивач не звертався із заявою
про прийняття спадщини, проте  спадщину
прийняв, вступивши в її фактичне управління відповідно до  ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року. Це
знайшло своє вираження в тім, що позивач проживав у спадковому будинку ОСОБА_2
з 1987 року й по 2003 рік. Однак у цей час він був зареєстрований АДРЕСА_2.

Рішенням
реєстратора Дніпропетровського районного комунального підприємства "Бюро
технічної інвентаризації" від 16 грудня 2006 року ухвалено рішення про
відмову в реєстрації права власності на зазначений будинок у зв'язку з тим, що
згідно ст. 25 п.4, ст. 346 п. 11 Цивільного Кодексу України цивільна
правоздатність і право власності припиняються у зв'язку зі смертю власника.
ОСОБА_2 при житті правовстановлюючі документи на спадковий будинок не
оформила  у встановленому законом
порядку.

На підставі
викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими й підлягаючими
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 27, 31, 57, 215, 223 ЦПК України, ст.ст.
1233, 1268, 1269, 1270 ЦК України , суд -

ВИРІШИВ :

Установити
факт прийняття ОСОБА_1спадщини після смерті ОСОБА_2, що вмерла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати     за   ОСОБА_1 право власності в порядку
спадкування   за   заповітом      на будинок з   надвірними будівлями,    які
розташовані         АДРЕСА_1  після смерті ОСОБА_2, що вмерла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти діб з
дня проголошення рішення суду, а апеляційна скарга на рішення суду протягом
двадцяти діб з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду через
Дніпропетровський районний суд з поданням копії апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя                                                                                                Л.І.
Чубенко