№ 1062-КС / 07
Головуючий 1 інстанції: Жигулін С.М.
Доповідач: Табачна Н.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2007
року колегія суддів з касаційного розгляду справ судової палати у

цивільних
справах апеляційного суду Харківської області в складі :

Табачної Н. Г.

Суддів :Кукліної
Н. О.

Бобровського В. В.

Розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської
області від 14 квітня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «ЕК
Одесаобленерго» в особі Ізмаїльських електричних мереж про поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання
незаконними приказу та відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що з
03.07.2000 року працював начальником юридичного відділу Ізмаїльських електричних
мереж. Наказом №598-к від 16.07.2003р. був звільнений за ст.36 п.1 КЗпП України
з 24.07.2003р. Звільнення вважає незаконним, так як заява ним була написана під
тиском адміністрації. Враховуючи обставини написання заяви, він мав намір її
відізвати, однак з 24.07.2003р. по 12.09.2003р. знаходився на стаціонарному
лікуванні в Ізмаїльській інфекційній лікарні і про звільнення повідомлений не
був. По закінченню лікування, 11.09.2003р. ним на ім'я директора Ізмаїльських
електричних мереж була написана заява з клопотанням вважати раніше подану заяву
про звільнення недійсною. 15.09.2003р. він вийшов на роботу, але у відділі
кадрів його ознайомили з наказом про звільнення.

В процесі
розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги, вказав на те, що в судовому
засіданні 01.11.2004р. був ознайомлений з наказом №833 від 18.09.2003р., в
якому дата звільнення змінена з 24.07. на 25.07.2003р. Даний наказ також вважає
незаконним, так як на день видання наказу №833 адміністрація знала про його
бажання продовжити трудові відносини.

З урахуванням
викладеного, просив суд поновити його на посаді, стягнути середній заробіток за
час вимушеного прогулу в розмірі 14133 грн. 66 коп., визнати незаконним наказ
№1833-к від 18.09.2003р. та моральну шкоду в сумі 8000 грн.

Представник відповідача
проти заявлених вимог заперечував, вважаючи їх надуманими та такими, що не
відповідають дійсності та суперечать діючому законодавству.

Рішенням
Ізмаїльського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2004 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково. Суд поновив його на раніше займаній посаді,
стягнув з ВАТ «ЕК Одесаобленерго» в особі Ізмаїльських електричних мереж на
користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14133
грн. 66 коп. без утримання податку та інших обов'язкових платежів, 3000 грн. як
відшкодування моральної шкоди і 171 грн. - держмито на користь держави. Рішення
в частині поновлення на роботі і стягнення 1100 грн. постановив до негайного
виконання.

Рішенням судової
колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Одеської області
від 14 квітня 2005 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення суду
скасовано. Постановлено в задоволенні позову відмовити.

В касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення судової колегії судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2005 року скасувати, рішення
районного суду залишити без змін.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до
вимог ст. 337 п. 1 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи
касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом апеляційної
інстанцій допущені порушення норм закону, які передбачені як підстави для
скасування рішення.

Керуючись ст.
ст. 332 ч.1, 2, 336 ч.1 п. 1, 337 пЛ ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
відхилити. Рішення судової колегії судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2005 року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.