Справа № 22а-1461/2007 рік                                    Головуючий у
- цивільна                                                 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9
листопада 2007 року                                                                                         м.  Чернігів

Апеляційний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:
Коренькової З.Д.,

суддів:                             Острянського В.І.,
Квача М. О.,

при                                 Вареник О.М.

секретарі:

за
участю:   ОСОБА_1, ОСОБА_2, представників
позивача за

первісним
позовом: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 і ОСОБА_1 на
рішення Ріпкинського районного суду від 25 липня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_5 і ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди і
за зустрічним позовом ОСОБА_5 і ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальних і моральних збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007
року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_5 і ОСОБА_1, у якому просила суд
стягнути з відповідачів на її користь 1038 грн. 80 коп. матеріальної шкоди та
1000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідачі у вересні 2006
року самовільно знесли належну їй частину паркану у вигляді дротяної сітки
довжиною 23,5 метра та встановили нову на цій відстані, самовільно захопивши
земельну ділянку шириною 30 см на всій вказаній довжині; що при виконанні цих
робіт відповідачі знесли її туалет і побили шифер, який знаходився біля межі в
кількості 12 шт. нового та 27 шт. - старого. Вказала, що самовільним знесенням
огорожі і встановленням нової межі відповідачі причинили їй матеріальну шкоду,
що складає за її розрахунком 1038 грн. 80 коп.; що через пошкодження майна їй
було заподіяно моральну шкоду в розмірі 1000 грн..

У квітні 2007
року ОСОБА_2 збільшила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідачів на
її користь 1557 грн. 80 коп. матеріальної шкоди та 10 тис.  грн. моральної шкоди, посилаючись на ті ж
обставини, що і первинному позові.

У березні 2007
року ОСОБА_5 і
ОСОБА_1 подали зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання акту приватизації
земельної ділянки на ім"я ОСОБА_2 недійсним та про стягнення з останньої в
їх користь матеріальної шкоди в розмірі 536 грн. 94 коп.1 моральної шкоди в
розмірі 20 тис.  грн., посилаючись на те,
що відповідачка за зустрічним позовом порушує межу між суміжними земельними
ділянками сторін, чим заподіяла матеріальну шкоду і спричинила душевні
страждання ОСОБА_5 і ОСОБА_1 та моральну шкоду.

У квітні ОСОБА_5
і ОСОБА_1 збільшили позовні вимоги за зустрічним позовом і просили суд стягнути
з ОСОБА_2 в їх користь 403 грн. 68 коп. додатково в рахунок матеріальної шкоди,
посилаючись на те, що ці витрати вони понесли на телефонування до
Київдержкомзему та в Київську юридичну контору „Все про приватизацію
землі", до голови Чернігівської обласної ради і голови Чернігівської
облдержадміністрації щодо захисту їх порушених прав з боку ОСОБА_2

Рішенням
Ріпкинського районного суду від 25 липня 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_2
та зустрічного позову ОСОБА_5 і ОСОБА_1 було відмовлено за недоведеністю
заявлених вимог.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_5 і
ОСОБА_1 ставлять питання про скасування оскаржуваного рішення місцевого суду та
про постановления нового
про задоволення їх вимог. Також, апелянти просили суд задовольнити їх
клопотання про встановлення межового стовпа між суміжними земельними ділянками
сторін по справі, керуючись розмірами 23,5 м і 37 м відповідно до Державного
акту про право власності на земельну ділянку на ім"я ОСОБА_2 та
зобов"язати держорган виправити в ньому допущені помилки і ініціювати
звернення до прокуратури з питання порушення кримінальної справи за підробку
документу ОСОБА_2, посилаючись на те, що суд неповно дослідив обставини справи
та дав неправильну оцінку деяким фактам.

Заслухавши
доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги, з врахуванням правила ч.1  ст. 303 ЦПК України, суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Постановивши
оскаржуване рішення, місцевий суд виходив з того, що позивачі за обома позовами
не довели суду ті обставини, на які вони посилаються як на підстави своїх
вимог, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_2 не довела суду, що саме діями
відповідачів їй було заподіяно вказану нею матеріальну та моральну шкоду. Таким
самим чином позивачі за зустрічним позовом також не довели суду, що саме
ОСОБА_2 заподіяла їм матерільної та моральної шкоди, оскільки звернення
останньої до різних державних органів за захистом своїх прав не може вважатись
таким, що не відповідає закону і таким,

що  завдає ОСОБА_5
і ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди. Такий висновок
місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав  правильну
оцінку  і  не
суперечить  нормам  чинного
законодавства,  які регулюють
спірні правовідносини.

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд неповно дослідив обставини справи та дав
неправильну оцінку деяким фактам не можуть бути підставою для скасування
оскаржуваного рішення місцевого суду і його висновків не спростовують.

Тому,
апеляційний суд, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення
суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку про необхідність
відхилення апеляційної скарги і про залишення рішення місцевого суду без змін.

Керуючись      ст.
ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_5 і ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України впродовж двох місяців з дня вступу її в законну
силу.