апеляційний суд донецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
вересня 2007 року                                                                                м.  Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Лоленко А.В. Осипчук О.В.
Біляєвої О.М.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на неправомірне рішення,  дії та бездіяльність державного виконавця
відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ в м.  Києві ОСОБА_3 та начальника відділу державної
виконавчої служби Солом'янського РУЮ в м.
Києві ОСОБА_4 ,  за касаційною
скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м.  Києва від 22 жовтня 2004 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому
2004 року заявники звернулися до суду зі скаргою до суб'єктів оскарження і
просили визнати та скасувати постанови державного виконавця від 08.01.2004 року
про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 2882, 50 грн.,  та постанови від 16.02.2004 року про арешт
майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,  розпорядження від 09.01.2004 року про
перерахунок коштів отриманих від заявника ОСОБА_1 на рахунок ВДВС
Солом'янського РУЮ в м.  Києві,  проведення державним виконавцем 18.02.2004
року опису та арешту майна у квартирі АДРЕСА_1.

Також
заявники просили визнати незаконною бездіяльність начальника відділу державної
виконавчої служби Солом'янського РУЮ в м.
Києві ОСОБА_4 щодо контролю за діями державного виконавця ОСОБА_3 по
виконавчому провадженню № 830/5-2003 рік та бездіяльність державного виконавця
ОСОБА_3 щодо розгляду заяви заявника ОСОБА_1 від 29.12.2003 року про зміну
способу і порядку виконання рішення суду.

Свою
скаргу мотивували тим,  що згідно рішення
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 12.06.2003 року був задоволений позов ОСОБА_5 про розподіл спільного майна
подружжя і стягнуто з ОСОБА_1 28825 грн.

Справа №
33ц-2068 кс 07

Головуючий
першої інстанції:                                 Літ
віна Н.М.

Суддя -
доповідач:                                                    Осипчук
О.В.

Категорія: 43

На
виконання рішення суду державним виконавцем було відкрито виконавче провадження
і роз'яснено право на добровільне виконання рішення суду до 31.12.2003 року.
ОСОБА_1 29.12.2003 року,  16.01.2004 року
та 02.02.2004 року здійснював грошові перекази стягувачу і 29.12.2003 року
подав заяву до державного виконавця про зміну способу і порядку виконання
рішення суду. 11.02.2004 року ОСОБА_1 подав до ДВС заяву про те,  що квартира АДРЕСА_1 йому не належить,  але 16.02.2004 року державним виконавцем була
винесена

постанова
про арешт майна боржника,  в тому числі і
вказаної квартири і 18.02.2004 року був проведений опис та арешт квартири.

Заявники
вважають дії державного виконавця та винесені ним постанови неправомірними і
разом з тим оскаржують неправомірну бездіяльність начальника відділу державної
виконавчої служби Солом'янського РУЮ в м.
Києві ОСОБА_4 щодо контролю за діями державного виконавця та
затвердження нею постанови про накладення арешту на майно.

Рішенням
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 23 червня 2004 року скарга заявників задоволена.

Рішенням
апеляційного суду м.  Києва від 22 жовтня
2004 року апеляційна скарга начальника відділу Державної виконавчої служби
Солом'янського РУЮ в м.  Києві Новак
Г.М.  та державного виконавця Румянцевої
Я.Є. задоволена.

Рішення
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 23.06.2004 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову в задоволені
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на неправомірне рішення,  дії та бездіяльність державного виконавця
ВДВС Солом'янського РУЮ в м.  Києві
ОСОБА_3 та начальника ВДВС Солом'янського РУЮ в м.  Києві ОСОБА_4.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушують питання про скасування рішення
апеляційного суду м.  Києва від 22 жовтня
2004 року і залишення в силі рішення суду першої інстанції,  посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Згідно
із ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно
до  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи
касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні і
передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволені касаційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  332, 336, 337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області,
-

УХВАЛИЛА:

Касаційну  скаргу
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення  апеляційного суду м.  Києва від 22 жовтня 2004 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.