Справа №2-2531/6 2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем                                                України

20 квітня 2007
р. Голосіївський районний суд м. Києва  в
складі:

головуючого судді:             Нежури
В.А.

при секретарі:                     Тищенко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу ГІРФО Голосіївського РУГУ
МВС України в м. Києві, ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дію,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про зобов'язання вчинити
дію щодо реєстрації його за адресою:АДРЕСА_1, посилаючись на те, що з моменту
народження разом із своїми батьками проживав за адресою: АДРЕСА_1. Його сім'я
проживала у двох кімнатах зазначеної квартири згідно ордеру № 110463 від січня
1959 р. площею 37, 1 кв.м. У зв'язку із розширенням сім'ї, враховуючи його
народження, згідно рішення виконавчого комітету Московської ради народних
депутатів м. Києва № 434/2 від 25.08.1986 p., їм
було надано в користування третя кімната площею 18,8 кв. м і загальна
житлова площа квартири стала 55,9 кв.
м. У зв'язку із відбуванням з грудня 1998 року за вироком суду покарання в
місцях позбавлення волі він був знятий з реєстраційного обліку по місцю
постійного проживання.

Звільнившись у серпні 1998 році з місць позбавлення волі, продовжував
проживати в квартирі АДРЕСА_1 разом із своїм дідом - ОСОБА_2 та неповнолітнім
правнуком ОСОБА_3 до січня 2007 року, не будучи обізнаним про скасування
реєстрації (прописки), оскільки відповідної відмітки до його паспорту зроблено
не було.

У березні 2007 року позивачу було відмовлено в реєстрації у квартирі
АДРЕСА_1, оскільки для цього була потрібна згода наймача - відповідача по
справі, яку він не надав.

Просив зобов'язати Відділ ГІРФО Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.
Києві зареєструвати його за адресою: АДРЕСА_1.

Позивача
підтримав заявлені вимоги в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заявленого позову
не заперечував.

Відділ ГІРФО Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві надав суду заяву
про слухання справи без участі їх представника.

Вислухав пояснення позивача, відповідача ОСОБА_2., дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач у встановленому законом порядку разом із своєю
сім'єю проживав у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 згідно ордеру № 110463 від січня
1959 р. у двох
кімнатах площею 36,84 кв. м (а.с. - 6).

Згідно рішення виконавчого комітету Московської районної ради народних
депутатів № 250886 № 434/2 від 21.08/. 1986 р. у користування сім"ї ОСОБА_1 було надано третю кімнату
площею 18,8 кв. м в квартирі
АДРЕСА_1 (а.с. 10).

На даний час правом користування жилою площею в квартирі мають відповідач
по справі ОСОБА_2 та неповнолітній правнук ОСОБА_3 (а.с.

9).

У зв'язку із відбуттям в місцях позбавлення волі покарання за вироком
Московського райсуду м. Києва
від 22.01.1998 p.,
позивача було знято з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 03.07.1997
р.(а.с-7, 8).

Звільнившись із місць позбавлення волі в серпні 1998 року, позивач проживав
у квартирі АДРЕСА_1 до березня 2007 року,

Про те, що його реєстрації у Квартирі скасована, йому відомо не було,
оскільки відповідної відмітки у паспорті зроблено не було, про цей факт
позивачу стало відомо у 2007 році.

Згоди на вселення і реєстрацію позивача в Квартирі відповідач ОСОБА_2 не
надав, що стало підставою для відмови йому у реєстрації за вказаною адресою
(а.с. -5).

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад
встановленні строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки відповідного судового рішення про визнання позивача таким, що
втратив право користування жилим приміщенням в Квартирі не приймалося, законних
підстав вважати, що він втратив таке право не має, а тому заявлений позов в цій
частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Щодо факту скасування реєстрації (прописки) позивача в Квартирі, то
відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 9, від 01.11.1996 p., наданих в п. 15
Постанови "Про застосування Конституції України при здійсненні
правосудця", наявності або відсутності прописки (реєстрації) самі по собі
не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім'ї наймача (власника)
приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Враховуючи наведене і те, що позивач не був позбавлений у встановленому
порядку права проживання у Квартирі, та обставина, що у нього відсутня на даний
час реєстрація у ній, не має правого значення при вирішення питання про
визнання за ним права користування жилим приміщенням у Квартирі.

Керуючись
ст.ст. 63. 64, 65. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 58-60, 74, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування жилим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1.

Зобов'язати Відділ ПРФО Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві зареєструвати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
квартирі АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10 - денного строку для
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження подано, але апеляційна скарга не була подана у
20- денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.