РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
листопада  2007 року                                                                                                  м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Михайлова
В.О.,

суддів - Гончаренко В.М., Короткова В.Д.,

при секретарі - Куриленко О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника
прокурора Суворовського району м.Одеси на рішення Суворовського районного суду
м.Одеси від 3.09.2007р. по справі за позовом заступника прокурора Суворовського
району м. Одеси в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи
без самостійних вимог приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними, визнання права власності,

встановила:

В вересні 2006
року заступник прокурора Суворовського району м. Одеси звернувся до суду в
інтересах ОСОБА_1. з позовною заявою, в якій просив визнати удаваним та
недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 12.04.1995 року між ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4.; визнати дійсним
договір купівлі-продажу зазначеної квартири, укладений 12.04.1995 року
між ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4.; визнати недійсним договір дарування
вказаної квартири, укладений 2.04.2004 року між ОСОБА_4. та ОСОБА_4.; визнати
за ОСОБА_1. право власності на квартиру АДРЕСА_1

Свої вимоги
позивач мотивував тим, що 15 лютого 1986 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4.

12 квітня 1995
року подружжя купило квартиру АДРЕСА_1. Оформленням квартири займалась ОСОБА_4.
Зазначена квартира була придбана у ОСОБА_2. і ОСОБА_3., але купівля квартири
була оформлена договором дарування.

2 квітня 2004 року ОСОБА_4. подарувала спірну квартиру
ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4. померла.

Справа № 22 ц-4891/07                                                                   Категорія -26

Головуючий у першій інстанції-Гусев О.Г. Доповідач
- Михайлов В.О.

2

Позивач вважає,
що спірна квартира була
придбана подружжям у шлюбі та належала їм на праві сумісної приватної
власності. Дружина позивача розпорядилась квартирою без відома чоловіка та без
його згоди.

Договір дарування спірної квартири, укладений 12.04.1995 року між

ОСОБА_2., ОСОБА_2. та ОСОБА_4., є удаваним ,оскільки він

приховував договір купівлі-продажу. Крім того, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої

черги щодо майна ОСОБА_4.                                               ,

Представник
ОСОБА_3. і ОСОБА_3. з позовом погодилась у повному обсязі та пояснила суду, що
дійсно 12.04.1995 року між ОСОБА_2. і ОСОБА_2. та ОСОБА_4. був укладений
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, але оформлений він був як договір
дарування.

ОСОБА_4 з
позовом не погодилась і вважає, що позивачем був пропущений строк позовної
давності. Крім того, вона вважає, що ОСОБА_1 знав, що між ОСОБА_2. і ОСОБА_2.
та ОСОБА_4. був укладений договір дарування вказаної квартири.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 3.09.2007 року у
задоволенні позовних вимог заступника прокурора Суворовського району
м. Одеси в інтересах ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній
скарзі на зазначене рішення заступник прокурора Суворовського району м. Одеси
ставить питання про його скасування та постановления
нового про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального права та неповне дослідження обставин
справи.

Розглянувши
матеріали справи,заслухав доповідь судці-доповідача, доводи апеляційної скарги
та пояснення на неї,колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог заступника прокурора Суворовського району м.Одеси в
інтересах ОСОБА_1.,суд виходив з того,що позивач не надав жодних доказів на
підтвердження своїх вимог,а також позов поданий по закінченню строку позовної
давності.

Проте до такого
висновку суд дійшов без ретельної перевірки дійсних обставин справи і без
належної оцінки зібраних в справі доказів.

Як вбачається з
матеріалів справи,ОСОБА_1 і ОСОБА_4. знаходились в шлюбі з 15.02.1986р.Під час
шлюбу 12.04.1995р. вони придбали у ОСОБА_2. і ОСОБА_3.
квартиру АДРЕСА_1 шляхом оформлення договору дарування на ім'я ОСОБА_4.
Однак суд ці обставини безпідставно залишив поза уваги і не дав їм належної
оцінки відповідно до вимог ч.2 ст.58 ЦК
України 1963 року,що діяв на час укладання цієї угоди і роз'яснень,даних у
п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 28.04.1978р. №3 (зі змінами,внесеними постановами від
25.12.1992р. №13 та від 25.05.1998р. №15) „Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними",згідно з якими встановивши,що угода укладена з метою приховати іншу угоду,суд відповідно до ч.2
ст.58 ЦК України визнає,що сторонами укладена
та угода,яку вони дійсно мали на увазі.

Таким чином
спірна квартира належала ОСОБА_1. і ОСОБА_4. на праві спільної сумісної
власності.

8.01.2004р.ОСОБА_4. заповіла спірну квартиру ОСОБА_4

Вирішуючи
спір,суд не взяв до уваги,що згідно з ч.3 ст.65 Сімейного Кодексу України для
укладення одним із подружжя договорів,які потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації також договорів стосовно цінного майна,згода
другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору,який потребує нотаріального
посвідчення і (або) державної реєстрації,має бути нотаріально засвідчена.

3

Відомості про
наявність такої згоди з боку ОСОБА_1. в матеріалах справи відсутні.

Крім того,ОСОБА_4. не мала права на розпорядження своєю часткою у спільній сумісній
власності,оскільки вона ,всупереч вимог ч.1 ст.67 Сімейного Кодексу України,не
була визначена.

Зазначеним обставинам суд також не дав належної оцінки.

Відповідно до
ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою,п'ятою та
шостою ст.203 цього Кодексу.

Не може
погодитись судова колегія і з твердженням суду про необхідність звернення
ОСОБА_1. з заявою про прийняття спадщини ,оскільки він постійно проживав в
спірній квартирі разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець,який постійно проживав разом із спадкодавцем
на час відкриття спадщини,вважається таким,що прийняв спадщину, якщо протягом
строку,встановленого ст.1270 цього Кодексу,він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів
справи вбачається,що ОСОБА_1 постійно проживав в спірній квартирі разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини і тому вважається таким,що прийняв
спадщину.

Згідно з ч.1
ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається від дня,коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права або про особу,яка його порушила.

З матеріалів
справи вбачається, що про порушення свого права ОСОБА_1 дізнався лише у 2005р.
після смерті дружини. Тому колегія суддів вважає,що суд безпідставно застосував
позовну давність.

На підставі наведеного судова колегія приходить до висновку про наявність
підстав до скасування постановленого в справі судового рішення і постановления рішення по суті про задоволення позову на підставі
п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.218,307,309 ч.1 п.п.3,4,314,316,317 ЦПК
України ,колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну
скаргу заступника прокурора Суворовського району м. Одеси задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 3.09.2007р.
скасувати.

Позовні вимоги
заступника прокурора Суворовського району м.Одеси в інтересах ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 третьої особи без самостійних вимог - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу
ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними і визнання права власності
,задовольнити.

Визнати
недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1,укладений 12.04.1995р. між
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та ОСОБА_4,посвідчений в 9-й Одеській державній нотаріальній
конторі та зареєстрований в реєстрі за № 2-5767.

Визнати дійсним
договір куиівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,укладений 12.04.1995р. між ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати недійсним договір дарування квартири
АДРЕСА_1,укладений 2.04.2004р. між ОСОБА_4
та   ОСОБА_4,посвідчений   приватним   нотаріусом

4

Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрований в реєстрі за №1128.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.