Справа № 22-ц-980/2007р.
у 1 інстанції Поляниця М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2007 року                                                                              м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

Головуючої Ясеновенко Л.В.,

Суддів Матківського Р.Й., Горблянського Я.Д.

Секретаря Сем"янчук С.Й.

з участю: ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3до
Болехівської міської ради та ОСОБА_1про визнання недійним рішення Болехівської
міської ради від 23.12.2005р. та Державного акту на право приватної власності
на землю від 07.04.06р.-

встановила:

Рішенням
Болехівського міського суду від 27 червня 2007 року позовОСОБА_1. до ОСОБА_2.
про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено.

Постановлено
зобов"язати ОСОБА_2. звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею
0,0595га в урочищі „Берег" в м.Болехові, прибрати з ділянки органічні
добрива та в подальшому не чинитиОСОБА_1. перешкод у користуванні цією
земельною ділянкою.

У
задоволенні позову ОСОБА_3. до Болехівської міської ради таОСОБА_1. про
визнання недійним рішення Болехівської міської ради від 23.12.2005р. про
передачуОСОБА_1. у приватну власність 0,0595га земельної ділянки в урочищі
„Берег" та Державного акту на право власності на земельну ділянку,
виданого на ім"яОСОБА_1. відмовлено.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_2посилається на незаконність рішення суду та зазначає,
що суд не врахував, що згідно ч.3 ст.120 ЗК у разі переходу права власності на
будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного
утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала
попередньому власнику. Оскільки ОСОБА_4, відчужувачу по договору довічного
утримання, належало на праві власності 0,50га земельної ділянки, то остання в
силу договору довічного утримання перейшла її чоловіку, ОСОБА_3 на тих же
умовах, а тому спірні 0,0595га землі передані у власність ОСОБА_2 незаконно.

Просить
рішення суду в частині задоволення позовуОСОБА_1. скасувати та закрити
провадження в справі.

2

ОСОБА_3. також подав
апеляційну скаргу на рішення суду, в якій вказує на невідповідність висновків
суду обставинам справи. Так, згідно договору довічного утримання, укладеного
між ним та ОСОБА_4., він набув право власності на будинковолодінняАДРЕСА_1 та
0,50га земельної ділянки, яка також належала на праві власності ОСОБА_4 Отже,
міська рада не вправі була без його згоди передавати спірні 0,0595 га земельної
ділянкиОСОБА_1.

Крім
того, скаржник зазначає, що висновки суду є суперечливими, оскільки встановивши
порушення міською радою норм чинного земельного законодавства при передачі
землі у власністьОСОБА_1., суд відмовив йому у задоволенні позову про визнання
недійними рішення міської ради по вказаному питанню та Державного акту на право
приватної власності на землю.

Просить
рішення суду в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким задовольнити його позов.

В
судовому засіданні ОСОБА_2апеляційну скаргу підтримала з мотивів, наведених у
ній.

Інші
сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені
про місце і час розгляду справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2., дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом
встановлено, що рішенням Болехівської міської ради від 23.12.2005р.ОСОБА_1.
передано у приватну власність 0,0595га земельної ділянки в урочищі „Берег"
у м. Болехові, а 7 квітня 2006 року - видано Державний акт на право власності
на земельну ділянку.

Судом
також встановлено, що ОСОБА_2самовільно зайняла вищезазначену земельну ділянку,
про що складено протокол про адміністративне правопорушення.

При
таких обставинах справи суд першої інстанції прийшов до правильного висновку
про обгрунтованість вимогОСОБА_1.

Посилання
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. у апеляційних
скаргах на те, що спірна земельна ділянка належить ОСОБА_3 на підставі договору
довічного утримання не заслуговують на увагу.

З
матеріалів справи вбачається, що за договором довічного утримання, укладеного
11.08.2003 року між ОСОБА_4. та ОСОБА_3. останньому передано у власність
будинковолодінняАДРЕСА_1

Згідно
даних витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 належало
будинковолодінняАДРЕСА_1 Дані про належність на праві власності ОСОБА_4
земельної ділянки у згаданому реєстрі відсутні.

Згідно
ст.125 ЗК право власності та право постійного користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його
державної реєстрації.

Оскільки
ОСОБА_4 не мав належно оформлених документів на право власності на земельну
ділянку, то остання і не перейшла у власність ОСОБА_3 за договором довічного
утримання.

Рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а
тому підстав для його скасування немає.

Керуючись
ст. ст. 218, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

3

Апеляційні
скарги ОСОБА_2та ОСОБА_3відхилити, а рішення Болехівського міського суду від
27.06.2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.