Справа № 22-3547 / 2007р.                                              Головуючий у 1 інстанції: Марченко Н.В.
Суддя-доповідач  Маловічко С. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 року                                                                                  м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької

області у складі:

Головуючого:   Бондара В.О.

Суддів:                  Маловічко С В.

Прокопенка
О.Л. При секретарі:
Бабенко Т.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ
''Завод столових приборів - ДСС" на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Завод
столових приборів - ДСС" про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ "Завод
столових «приборів - ДСС" про стягнення моральної шкоди.

В позові зазначав, що починаючи з 29.08.2002 року він працював на заводі
столових приборів - ДСС. 21.08.2006 року
звільнився за власним бажанням у зв'язку з порушенням підприємством трудового законодавства. Несвоєчасна виплата заробітної плати
та коштів до відпустки привели до неможливості
пройти курс лікування хронічного захворювання, який йому було призначено медичною установою, та придбати путівку на
санаторно-курортне лікування. Зазначені винні дії
відповідача спричинили йому моральну шкоду, в зв"язку з чим просив суд у відшкодування моральної шкоди стягнути з ТОВ
"Завод столових приборів -ДСС" на його користь суму у розмірі 5000 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2007 року
позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Завод столових приборів - ДСС" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду причинену затримкою
розрахунку при звільненні в сумі 5000 гн.

В апеляційній скарзі ТОВ "Завод столових приборів - ДСС" просило
скасувати вказане рішення як таке, що постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права, та
направити справу на новий судовий розгляду.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 233
КЗпП України передбачений тримісячний строк для звернення працівника до суду з
заявою про вирішення трудового спору, крім спорів щодо стягнення заборгованості
по заробітній платі. Сплив строку відраховується з
моменту, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення
свого права.

З матеріалів справи видно, що згідно з наказом № 89-к від 21.08.2006р.
позивач був звільнений з підприємства за
власним бажанням в зв"язку з порушення строків виплати заро-

2

бітної плати, остаточного розрахунку при
звільненні з ним не було здійснено. Тому позивачу 1V ще під час роботи на заводі та в момент звільнення було
відомо про порушення відносно нього трудового законодавства, яке,
на його думку, спричинило йому моральну шкоду.

Однак в межах тримісячного терміну з моменту звільнення позивач до суду з
позовом про відшкодування моральної шкоди у
відповідності до ст. 237-1 КЗпП України не звернувся. Крім того, в січні 2007р. прокуратурою в інтересах позивача до
суду поданий позов про стягнення суми
остаточного розрахунку та суми компенсації за затримку розрахунку, який вирішений судом на користь працівника. Проте в ньому не
ставилось питання про відшкодування моральної
шкоди. З таким позовом ОСОБА_1 звернувся до суду лише 19.03.2007р., тобто майже через 7 місяців після звільнення, але
поважності причин пропуску строку не навів.

Відповідно до абз. 6 п. 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику

застосування судами законодавства про оплату
праці" № 13 від 24.12.99р., пропуск без

поважних причин тримісячного строку звернення до
суду є самостійною підставою для

відмови в позові.

Суд не звернув уваги на зазначене, не застосувавши норму матеріального
права, яка підлягає застосуванню, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення.

Підстав для направлення справи на новий судовий розгляд, як просив апелянт
у апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає,
оскільки відповідач належним чином був повідомлений
про дату слухання справи і, враховуючи, що підприємство є юридичною особою, неможливість участі у судовому засіданні одного з
представників не позбавляє його можливості направити до суду іншого
представника. Таким правом в подальшому і скористався відповідач, залучивши до участі для представництва своїх
інтересів по цій справі іншого представника, що не є
працівником підприємства. За таких обставин, порушення норм процесуального права, вказаних апелянтом, судом не допущено,
тому колегія вбачає за можливе ухвалити по справі нове
рішення про відмову позивачеві в позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309,313, 314,
316, 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Завод
столових приборів - ДСС" задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2007 року по
цій справі скасувати. Відмовити в позові ОСОБА_1 про
стягнення з ТОВ „Завод столових приборів -ДСС" моральної шкоди.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена до Верховного
Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців.