Справа № 22-К-2197/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня   2007 р. колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі:

головуючого :   судді Горелкіної Н.А.

суддів :                                                            Вербової
І.М. ,  Диби В.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.  Києві справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України,
3- тя особа - державне підприємство «Добропільвугілля» про відшкодування
шкоди,  завданої при виконанні трудових
обов'язків і відшкодування моральної шкоди,
за касаційними скаргами представника позивача за довіреністю Нікітіна
Віктора Миколайовича та відділення виконавчої дирекції фонду в м.  Добропілля Донецької області Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької
області від 15 жовтня 2004 року та рішення Апеляційного суду Донецько1 області
від 24 січня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2004 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Добропільський міськрайонний суд Донецько:
області з позовом до відповідача,
посилався на те,  що він працював
на шахті «Новодонецька» на посаді підземногс машиніста підземних установок 3
розряду.

При виконанні ним своїх трудових обов'язків на цій посаді протягом 24 років
і 9 місяців він отримав професійне захворювання,  частково втратив професійну
працездатність,  це захворювання у
встановленому законом порядку визнане професійним,  йому.МСЕК встановлено по сукупності
втраченого здоров'я 25 % втрати професійної працездатності,  але разом з тим відповідіч не доплатив суму
відшкодування за період з червня по серпень 2004 року,  при розрахунках не включив до заробітку
доплату за пересування в шахті,  а також
не сплатив йому моральну шкоду в розмірі 10250 грн.,  чим порушив його права.

Просив позов задовольнити.

Рішенням Доборопільського міськрайонного суду Донецької області від 15
жовтня 2004 року його позов був задоволений.

На його користь з  відповідача
стягнуто заборгованість в сумі 18 грн. 48 коп.3а період з 15 червня по 1 жовти

2004               року.
На відділення Фонду судом покладено обов'язок,
починаючи з 01 жовтня 2004 року,
нараховувати позивачеві

страхові платежі із зарплати 233 грн. 98 коп. а також
стягнуто моральну шкоду в розмірі 10250 грн.

Рішення Апеляційного суду Донецької області від 24 січня 2005 року
апеляційна скарга відділення Фонду задоволена частково.

Рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди змінено.
З відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди
стягнуто 5 тис.  грн. В решті вимог
рішення суду першої інстанції скасоване та ухвалено нове про відмову в
задоволенні позову. У  касаційних  скаргах
представник позивача та відповідач
просять скасувати рішення Апеляційного
суду Донецької області від 24.01.2005 року.

Крім того,  представник відповідача
просить скасувати і рішення суду першої інстанції та постановити нове про
відмову позивачеві в задоволенні позову.

Свої вимоги вони обґрунтовують тим,
що оскаржувані ними судові рішення ухвалені з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь суді,  дослідивши
матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи,  колегія суддів дійшла висновку,  що вона задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно із вимогами ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог  ст.  335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи,  що рішення суду першої інстанції в
частині,  яка не скасована та не
змінена,  а також рішення апеляційної
інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права
відсутні й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення. Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду
не спростовують.

Виходячи з викладеного та керуючись
ст.   ст.  332,
335 - 337 ЦПК України,  Законом
України «Про внесення зміг до Закону України «Про Судоустрій України» щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22-02-2007 року № 697 -
5,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу представника
позивача за довіреністю Нікітіна Віктора Миколайовича та відділення виконавчої
дирекції фонду в м.  Добропілля Донецької
області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництва та
професійних захворювань України відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня
2004 року в частині,  яка не скасована та
не змінена судом апеляційної інстанції,
а також рішення Апеляційного суду Донецької області від 24 січня

2005               року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.