УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

КОПІЯ

"23"
травня  2007 року                                                                       м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Гуменюк Н.І

суддів: Харчука
В.М.,   Бережного С.Д.

при секретарі Липко А.Ю. з участю:
сторін та їх представників

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу № 22ц-860 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на
рішення Теофіпольського районного суду від 15 березня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

.В липні 2006
року позивачка звернулась до суду і просила визнати за нею право власності на ХА
частину автомобілів ВАЗ-2106, 1990 року випуску та Ауді-80,1987 року випуску,
які вони з чоловіком придбали за період перебування у шлюбі і стягнути на її
користь грошову компенсацію.

Рішенням
Теофіпольського районного суду від 15 березня 2007 року позов задоволено .

Виділено у
власність ОСОБА_1 автомобілі: ВАЗ-2106.держномер НОМЕР_1, 1990 року випуску та
Ауді-80, держномер НОМЕР_2, 1987 року випуску.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4974 гр25 коп. компенсації /4 частини
вартості автомобіля ВАЗ-2106 та 8660 гр.50 коп.компенсації V% частини
автомобіля Ауді-80, 120 гр. витрат за проведення експертизи та 136 гр.35
коп.судових витрат на користь держави і 30 гр. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення.

В своїй апеляційній
скарзі ОСОБА_1 означене рішення вважає незаконним, просить його скасувати,
посилаючись на те, що суд вийшов за межі заявлених позовних вимог, не встановив
дійсного складу придбаного подружжям майна, крім того при вирішенні спору
невірно застосував норми матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає ленню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що з квітня 1979 року до жовтня 2005 року сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі. 05 травня 1990 року їм подарували автомобіль ВАЗ-21063,
1990 року випуску , а в березні 2003 року вони придбали за договором
купівлі-продажу автомобіль Ауді-80, 1987 року випуску і обидва вони
зареєєстровані за ОСОБА_1.

Головуючий
в 1 інстанції - Бурлак Г.І.                                        Справа
№ 22ц-860

Доповідач - Гуменюк Н.І.                                                              Категорія № 34

2

Останній 23
вересня 2006 року, тобто вже після розірвання шлюбу, видав доручення на розпорядження автомобілем Ауді-80 ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, отримати при цьому обумовлену
вартість авто, інший же автомобіль - ВАЗ 21063 також перебуває
у використанні відповідача.

Давши належну оцінку цим обставинам, показам сторін, іншим наявним у справі
доказам, відповідно до вимог ст.ст. 60, 71
Сімейного кодексу України, суд вірно визначив об"єм і вартість спільного майна подружжя ОСОБА_1, яке підлягає
розподілу за даним позовом і виходячи з цього
правильно стягнув на користь позивачки грошову компенсацію за належну їй частину, а неподільні речі залишив у
власності відповідача.

Апеляційний суд вважає за доцільне погодитись із таким рішенням суду,
оскільки воно грунтується на повно і
об"єктивно досліджених доказах і постановлено з дотриманням норм матеріального права, що регулюють спірні
правовідносини. При цьому з резолютивної частини слід
виключити слово "присудити" і замінити його на „визнати право
власності".

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і містять
посилання на обставини, які з достатньою повнотою досліджені судом 1
інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Теофіпольського районного суду від 15 березня 2007 року залишити
без змін, виключивши з резолютивної частини слово
"присудити" і замінити його на „визнати право
власності".

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.