Справа №33-ц-443
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 року                                                                        м.
Рівне

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської

області в складі: Суддів : Собіни І.М., Шимківа С.С., Демянчук С.В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1 і Смоднянської сільської ради Косівського району про визнання
незаконним рішення сільської ради за касаційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу
Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2004 року
та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2004 року,

встановила:

У
березні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В січні
2004 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та
Смоднянської сільської ради Косівського району про визнання незаконним рішення
сільської ради від 15 листопада 2002 року.

Рішенням
Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10 червня 2004 року
забов"язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою
ОСОБА_1., а саме обрізати крони двох горіхів з метою недопущення затінення його
земельної ділянки. Продовжено ОСОБА_2 строк на звернення з позовом до суду.

Визнано
незаконним рішення Смоднянської сільської ради від 15 листопада 2002 року про
ліквідацію восьми дерев на присадибній земельній ділянці ОСОБА_2 Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 260гривень витрат понесених нею на проведення
експертизи.

Ухвалою
Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2004року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану 3 серпня 2004 року залишено без розгляду,
через пропуск строку апеляційного оскарження рішення суду без поважних причин.

Ухвалою
апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2004 року ухвалу
Косівського районного суду від 20 серпня 2004 року залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і
ухвалу апеляційного суду.

В
обґрунтування своїх вимог вказує на порушення судом норм процесуального прав та
формальний підхід апеляційного суду до розгляду його апеляційної скарги.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення
є  неправильне  застосування судом  норм
матеріального  чи  порушення норм

процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє законність
судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права, і доводи скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 331, 332, 335, 336, 342 ЦПК України, Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року № 697-V колегія
суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу
Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2004 року
та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2004 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.