РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді Панкова М. В.

Суддів Белинчук
Т.Г.

Шаповалової О.А.

при секретарі
Урденко Г.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Алуштинської міської ради про визнання права власності на земельну
ділянку, за апеляційною скаргою Алуштинської міської ради на рішення
Алуштинського міського суду АР Крим від 31.08.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на
земельну ділянку площею 68,5 кв.м під сарай АДРЕСА_1 для обслуговування
цієї будови.

Свої
вимоги мотивує тим, що проживає в квартирі АДРЕСА_1 в м. Алушті, яка
належить їй на праві приватної власності. На праві приватної власності їй також
належить сарай розміром 9, 44 на 5 м.

Рішенням
Алуштинського міськвиконкому №688 від 02.09.2005 року їй дозволено проведення
проектних робіт по реконструкції старого сараю, що належить їй на праві
приватної власності із заміною старих конструкцій на капітальні. Цим же
рішенням на позивачку покладений обов'язок погоджувати і розробити проектну
документацію, а так само оформити землевідведення у встановленому законом
порядку. Проектна документація у позивача розроблена і узгоджена, отримана
архітектурно-планувальне завдання, а в частині землевідведення Алуштинській
міськвиконком їй відмовляє, мотивуючи тим, що відповідно до Земельного кодексу
України закріплення земельних ділянок під господарськими приміщеннями не
проводиться.

Рішенням
Алуштинського міського суду АР Крим від 31.08.2007 року позов ОСОБА_1.
задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 68, 5
кв.м під сараєм до квартири АДРЕСА_1 з наданням земельної ділянки необхідної для
обслуговування цієї будови.

В
апеляційній скарзі Алуштинська міська рада просить скасувати оскаржуване
рішення.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідача по справі, колегія вважає, що скарга
підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивачці на праві особистої власності належить квартира
АДРЕСА_1 (а.с. 4). До вищевказаної квартири відноситься та належить їй на праві
приватної власності сарай розміром 9, 44 на 5 м. (а.с. 7). Рішенням
Алуштинського міськвиконкому №688 від 02.09.2005 року (а.с. 6) їй дозволено в
перебігу одного року проведення проектних робіт по реконструкції старого сараю
розміром 9, 44 на 5 м, що значиться за заявником згідно технічного паспорта
(а.с. 5) на квартиру від 10.06.2003 року із заміною старих конструкцій на
капітальні без збільшення габаритів і розташованого на прибудинковій території
домоволодіння АДРЕСА_1. Цим же рішенням позивачка зобов'язана оформити землевідведення
у встановленому Законом порядку.

Справа
№22-ц-735 1/2007 року

Головуючий
першої інстанції                                                                Куксов
В.В.

Доповідач                                                                                          Панков М. В.

2

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції послався на ст. 120 ЗК України, згідно якої при
переході права власності на будівлю і споруду, право власності на земельну
ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а
право користування на підставі договору оренди, згідно ст. 377 ч.1 Цивільного
кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду.

Оскільки
позивачка просить закріпити право власності на земельну ділянку на якій
розташована належна їй споруда, суд задовольнив її вимоги.

З такими
висновками колегія не може погодитися з наступних підстав.

Суд
першої інстанції не прийняв до уваги, що позивачка мешкає в багатоквартирному
будинку, належність таких будівель впливає на правовий режим прибудинкової
території для її обслуговування.

Дійсно у
користуванні позивачки є сарай розташований на прибудинковій території, але
законом не передбачено закріплення права власності на частку землі
прибудинкової території за громадянами, які користуються допоміжним приміщенням
на цій території.

Громадяни,
що мешкають в багатоквартирному житловому будинку, якій знаходиться у державній
або комунальній власності, можуть у встановленому порядку приватизувати
квартиру. Якщо у наступному в цьому будинку створено об'єднання співвласників,
то відповідна земельна ділянка може бути передана у власність або надана у
користування об'єднанню співвласників.

Згідно
Закону України „Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку",
таким об'єднанням вважається самостійна юридична особа, створена власниками для
сприяння використовуванню їх власного майна та управлінню, утриманню та
використовуванню неподільного та загального майна.

Частина
2 ст. 42 Земельного кодексу України передбачає можливість передачі у власність
або надання в користування відповідної земельної ділянки об'єднанню
співвласників.

Виділення
частки земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку власникам квартир
або не житлових приміщень в натурі та її окреме відчуження не припускається.

Таким
чином, суд при прийнятті рішення застосував закон, який не розповсюджується на
дані правовідносини, а закон якій підлягає застосуванню, не застосував, що
згідно ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої
інстанції з прийняттям нового рішення.

Керуючись
ст. ст. 303, 309, 316 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Алуштинської міської ради задовольнити.

Рішення
Алуштинського міського суду АР Крим від 31.08.2007 року скасувати, ухвалити
нове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 до Алуштинської міської ради про
визнання права власності на земельну ділянку.

Рішення
може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.