Головуючий у першій інстанції - Салоїд Н.М.
Справа № 22-ц-1435
Доповідач - Харчук В.М.
Категорія № 32
Апеляційний суд Хмельницької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„13 "серпня
2007 р.                                                                  м.
Хмельницький

колегія  суддів
судової палати у цивільних
справах  апеляційного суду
Хмельницької області

в складі:

головуючого
судді    Харчука В.М.,

суддів: Юзюка
О.М., Гуменюк Н.І.

при секретарі
Казмірчук Л.Л.

з участю:   апелянта та його представника, представника
позивачки

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-1435 за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19 червня 2007 року за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на житло, та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення у квартиру, заслухавши
доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судова
колегія,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі і на сім'ю із чотирьох чоловік отримали
квартиру АДРЕСА_1.

В 1997 році
колишній чоловік залишив сім'ю і перейшов жити до іншої жінки, забрав з
квартири всі речі.

В новій сім
"і у чоловіка народилась дитина, яку він виховує з іншою дружиною.

Більше п'яти
років відповідач не проживає в квартирі № 31 без поважних причин, хоча
рахується зареєстрованим в ній і вона змушена сплачувати на відповідача
комунальні платежі.

Тому на підставі
ст.71 ЖК України просить визнати відповідача таким, що втратив право на
проживання в спірній квартирі.

Відповідач
ОСОБА_2 позову не визнав, звернувся із зустрічним позовом, посилаючись на те,
що з 1992 по 2006 рік постійно проживав в спірній квартирі. В 2003 році з метою
позбавлення його житла позивачка поставила броньовані двері у квартирі, змінила
замки, перешкоджала в користуванні квартирою. Однак, в період роботи позивачки
в Італії зі згоди дітей він продовжував користуватись квартирою.

В кінці 2006
року позивачка перестала пускати його в квартиру, вивезла його особисті речі в
село. Так як в спірній квартирі він не проживав понад шість місяців з поважних
причин, просить у позові позивачці відмовити і вселити його в спірну квартиру.

Рішенням
Хмельницького міськрайсуду від 19 червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені, визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою
АДРЕСА_1.

В зустрічному
позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній
скарзі на рішення суду ОСОБА_2 посилається на невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Зокрема, судом
не враховано, що в період роботи позивачки в Італії він проживав в спірній
квартирі періодично до кінця 2006 року, готував дітям їжу, піклувався про них.

Грошові кошти
для оплати комунальних послуг надавав дітям готівкою, так як книжки знаходились
у них.

Суд безпідставно
не взяв до уваги показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили ці факти.

Тому просить
скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19 червня 2007 року,
ухвалити нове рішення, у позові ОСОБА_1 відмовити, його зустрічні позовні
вимоги задовольнити.

Судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна скарга апелянта задоволенню не підлягає.

Відповідно до cm.cm. 10, 60, 308 ЦПК
України цивільний спір вирішується судом на засадах змагальності. Кожна сторона
повинна доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Суд апеляційної
інстанції відхиляє апеляційну скаргу апелянта і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до cm.71, 72 ЖК
України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається житло протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї
були відсутні за постійним місцем проживання понад шість місяців з поважних причин,
цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі
спору - судом.

Визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності
її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом
встановлено, що в 1992 році ОСОБА_2 на сім'ю із чотирьох чоловік надано
державну трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1жилою площею 42,5 кв. метрів. Сім'я в
надану квартиру вселилась і в даний час квартира належить до комунальної
власності.

В 1997 році
ОСОБА_2 залишив сім'ю, одружився з іншою жінкою, з якою проживає в гуртожитку в
АДРЕСА_2, веде спільне сімейне господарство. В 1998 році в новій сім'ї ОСОБА_2
народилась дитина, яку нове подружжя спільно виховує.

З 1997 року по
даний час ОСОБА_2 залишається зареєстрованим в квартирі АДРЕСА_1, однак
зазначеним житлом не цікавиться, жодної копійки комунальних платежів не
сплачував, відсутній в зазначеному жилому приміщенні без поважних причин понад
шість місяців, втратив право на проживання в спірній квартирі.

Зазначені
обставини частково визнаються сторонами та повністю підтверджуються
дослідженими доказами: довідкою об'єднання співвласників будинку (а.с.5), актом
цього ж об'єднання (а.с.6) та довідкою (а.с.7), повідомленням БТІ (а. с. 18),
довідкою Зарічанського РВВС (а.с.64), показами свідка ОСОБА_5

Свідки ОСОБА_3
та нова дружина відповідача ОСОБА_4 пояснили, що в період перебування позивачки
на заробітках в Італії ОСОБА_2 лише періодично навідувався в спірну квартиру з
метою догляду за сином, а не з метою проживання в квартирі. За цей же період
утворилась велика заборгованість по комунальних платежах.

Відповідачем
ОСОБА_2 не надано жодного переконливого доказу на підтвердження того, що він
передавав кошти на оплату комунальних платежів дітям для оплати, що він цікавився
житлом та намагався в ньому проживати.

Цим обставинам
суд першої інстанції дав належну оцінку і ухвалив законне та обґрунтоване
рішення, підстави до скасування якого в межах доводів апеляційної скарги
апелянта відсутні.

Керуючись ст.ст.
303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19
червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.