Справа № 2-4503/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                УКРАЇНИ

30
серпня 2007 року                                                                              місто
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Бовчалюк
З.А. при секретарі Захаровій Н.А. з участю позивача ОСОБА_1. представника
відповідача Ольховського М.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права
власності на спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що після смерті її батька - ОСОБА_2відкрилась
спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими та побутовими
спорудами за адресою: АДРЕСА_1

Ще за життя ОСОБА_2склав заповіт на випадок своєї смерті, яким належний
йому  житловий будинок заповів ОСОБА_1.

При зверненні в нотконтору для оформлення свідоцтва про право на спадщину,
вона отримала відмову, оскільки ще за життя ОСОБА_2., без належного на це
дозволу, було самочинно перебудовано в будинку кухню під житлову кімнату ( 1-8
в А-1), а також самочинно збудовано приміщення ( Б-1).

Враховуючи наведене, просить визнати за нею право власності на спадкове
майно - житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, який
знаходиться на АДРЕСА_1та на самочинно перебудоване приміщення ( 1-8 в А-1) та
самочинно збудоване приміщення ( Б-1) за цією ж адресою.

В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, наведених у заяві
та просить його задовольнити.

Представник Луцької міської ради в судовому засіданні позов визнав та не
заперечував відносно його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд
приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копії технічного паспорта, житловий
будинок ( домоволодіння)АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2(а.с.
13-16).

ОСОБА_2помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, що стверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.51).

Таким чином, після смерті ОСОБА_2.
відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку ( домоволодіння)
за адресою: АДРЕСА_1

Згідно ст.
12 ч.2 Закону України "Про власність" громадяни набувають права
власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальній праці,
підприємницької діяльності, вкладення коштів в кредитні установи, акціонерні
товариства, а також майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших
угод, не заборонених законом.

У даному випадку, згідно ст. 534 ЦК
Української РСР ( в редакції 1963 року), спадкування здійснюється за
заповітом, що на випадок своєї смерті 01 липня 1987 року був складений ОСОБА_3,
яким він належний йому житловий будинок , що в АДРЕСА_1заповів ОСОБА_1.(
а.с.12)

Судом встановлено, що ОСОБА_3та ОСОБА_2- одна і та ж особа, а також
ОСОБА_4та ОСОБА_1-одна і та ж особа.

Фактично позивач прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння
спадковим майном, як того вимагає ст. 549 ЦК
Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом проживання у
вказаному будинку, що стверджується дослідженою в судовому засіданні копією
паспорта ОСОБА_1( а.с. 4).

З листа Першої Луцької державної нотаріальної контори вбачається, що
спадкова справа на майно ОСОБА_2не заводилась, відповідно можливі спадкоємці
про свої права на спадкове майно не заявили.

Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок ( домоволодіння), в
будинку за адресою АДРЕСА_1було самовільно перебудовано приміщення ( 1-8 в
А-1),а також самовільно збудовано приміщення ( Б-1) ( а.с. 13-16).

Статтею 376 ЦК
України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно.

Згідно виписки з рішення виконавчого комітету Луцької міської Ради № 23 від
23 січня 1967 року, за ОСОБА_1закріплено земельну ділянку загальною площею 540
квадратних метрів та надано в безстрокове користування земельну ділянку для
будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1, відповідно до
договору дарування від 1 березня 1974 року остання житловий будинок АДРЕСА_1
подарувала ОСОБА_2(а.с. 9, 11).

Відповідно до заключения Творчої архітектурно-проектної
майстерні "Волиньархпроект" про відповідність дійсним державним
будівельним, санітарно -гігієнічним та протипожежним нормам, планування та
конструктивні елементи самовільно побудованого житлового будинку та існуючого
житлового будинку з самовільним переплануванням кухні під житлову кімнату в
АДРЕСА_1, згідно вимог ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні
положення", ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень", ДБН В. 1.1-7-2002 "Пожежна безпека
об'єктів будівництва" ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання" та
погоджені відповідно до чинного законодавства з ГУ МНС України у Волинській
області , Луцькою санепідемстанцією відповідають дійсним державним будівельним,
санітарно-гігієнічним та протипожежним нормам (а. с. 22-23).

Головним управлінням МНС України у Волинській області та Луцькою міською
санепідемстанцією погоджено самочинне будівництво наАДРЕСА_1 ( а.с. 18, 19 ).

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за
ОСОБА_1право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після
смерті ОСОБА_2, а саме на житловий будинок з господарськими та

побутовими  спорудами,
з  самочинно  перебудованим
приміщенням  (   1-8  в
А-1) та добудоване приміщення ( Б-1), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі
ст.328, ст.ст. 534, 549 ЦК Української РСР ( в редакції 1963 року), ст.. 376 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що
залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, а саме на
житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, з самочинно
перебудованим приміщенням ( 1-8 в А-1) та добудоване приміщення ( Б-1), що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано.
Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде
подана в строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.