АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №
22ц -5812/2007                                                Головуючий
в І -й інстанції - Ткаченко С. О.
19/21                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007
року   Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Григорченка Е.І.

суддів -
Прозорової М. Л.,  Пищиди М. М.

при секретарі -
Білоконь Н.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
вйробйицтві та професійних захворювань України в м.  Павлограді на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Павлограді про
перерахунок щомісячних страхових виплат,
-

ВСТАНОВИЛА:

Відділення
виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в м.
Павлограді звернулося до суду з апеляційною скаргою,  в якій просить скасувати рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.04.2007
року,  посилаючись на те,  що рішення суду ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Зазначеним
рішенням позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені.

З ВВД
ФССНВВПЗ України в м.  Павлограді на
користьОСОБА_1  стягнено 2770, 37 грн. в
рахунок недонарахованих щомісячних страхових виплат. Суд встановив розмір
щомісячних страхових виплат позивачу з 01.02.2007 року в розмірі 1493, 15 грн.
з подальшими перерахунками у випадку зміни ступеню втрати професійної
працездатності та підвищенням у порядку,
встановленому законодавством України. Також з Фонду стягнено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 1, 50 грн.

Задовольняючи
позовні вимогиОСОБА_1 ,  суд першої
інстанції виходив з того,    що  відповідачем,   у
зв'язку  із  встановленою
стійкою   втратою  професійної

працездатності
позивача,  були призначені і ним же вони
виплачувались щомісячні'' страхові виплати. При цьому,  проводячи щорічний перерахунок цих виплат на
підставі  ст.  29 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності",  згідно вимог якої перерахування сум
щомісячних страхових виплат проводиться у разі зростання у попередньому
календарному році середньої заробітної плати у галузях національної
економіки,  відповідач з 2002 року
застосовував коефіцієнти росту середньої заробітної плати в галузях
національної економіки,  зазначені в

постановах
правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,  а не за
даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики,  як вказано у цій нормі закону. У зв'язку з.
цим,  за період з 01.03.2002р. по
01.02.2007р.,  позивачу було не
донараховано і не виплачено 6759, 22грн. і неправильно встановлено розмір
щомісячних платежів,  які підлягають
сплаті в подальшому.

Оскільки,  постанови правлінням Фонду були прийняті в
порушення вимог  ст.  17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхуванню від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" щодо його повноважень,  апеляційний суд вважає,  що міський суд обґрунтовано не прийняв їх до
уваги,  провів перерахунок відповідно до
вимог  ст.  29 зазначеного закону згідно із даними
Держкомстату України,  та задовольнив
позовні вимоги.

Доводи в
апеляційній скарзі відповідача про невідповідність рішення суду вимогам норм
матеріального права є безпідставними. Доповнення до  ст.  17
вищезазначеного Закону про те,  що
рішення правління Фонду,  які мають
нормативний характер і стосуються прав та обов'язків страхувальників і
застрахованих осіб,  підлягають
обов'язковій державній реєстрації в порядку,
встановленому для реєстрації нормативно-правових актів органів виконавчої
влади,  внесені Законом України від 23
лютого '2007 року. Постанови правління Фонду щодо спірних коефіцієнтів раніше
в  установленому законом порядку не
реєструвались; постановою Київського апеляційного господарського суду від 8
травня 2005 року постанови правління Фонду № 15 від 14 березня 2002 року та № 3
від 4 березня 2003 року з цього питання були визнані незаконними.

Щодо
доводів про незастосування судом строку позовної давності,  то виходив із вимог  ст.  40
вищеназваного закону в разі,  якщо потерпілому
або особам,  які мають право на одержання
страхової виплати,  з вини Фонду
соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не
виплачено суму страхової виплати,  ця
сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку. Крім того,  в судовому засіданні представник відповідача
про необхідність застосування строку позовної давності не заявляв.

З'ясувавши
в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін,  обставини справи,  перевіривши доводи сторін та давши їм правову
оцінку,  суд постановив рішення,  що відповідає вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими
доказами,  а також поясненнями самих
сторін.

Порушень
матеріального чи процесуального закону,
які могли б потягнути за собою скасування рішення,  судом апеляційної інстанції не встановлено.

Тому,  апеляційний суд вважає за необхідне
апеляційну скаргу відповідача відхилити,
в рішення суду - залишити без змін.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги є необгрунтовані,  а рішення суду відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись  ст.  ст.
303,  307,  308 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Павлограді - відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня
2007 року - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.