Справа № 22ц-811/2007                    Головуючий у 1 інстанції
20                                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня   2007 року
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі: головуючого Ігнатоля Т.Г. суддів Кочегарової Л.М.,
Козлова О.М. при секретарі: Лепеха А.С. розглянувши     у відкритому судовому засіданні в
місті  Маріуполі     справу за позовом    ОСОБА_1
до Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" (далі ВАТ"ММК ім.Ілліча"), Відкритого
акціонерного товариства „Страхове товариство „Іллічівське" ( далі ВАТ
"СТ "Іллічівське"), третя особа: ОСОБА_2    про відшкодування    моральної шкоди за апеляційною скаргою
відповідача    ВАТ „ММК ім.Ілліча"
на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 18 липня 2007
року,-

встановила :

У травні
2007 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної
шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо -транспортної пригоди, яка трапилася 3
березня 2006 року з вини водія ВАТ „ММК ім.Ілліча" ОСОБА_2, і просив
стягнути на свою користь 10000 грв.

Рішенням
Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 18 липня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто
з ВАТ „ММК ім. Ілліча " на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди
10000 гривень, на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на
інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення моральної шкоди з ВАТ
"СТ "Іллічівське" відмовлено.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. в частині стягнення витрат на правову
допомогу в розмірі 200 грв.- відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач ВАТ „ММК ім.Ілліча" просить рішення суду
змінити: зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, стягнутої з їх
підприємства до 2500 грн., оскільки він не відповідає ступеню перенесених
позивачем моральних страждань та у відшкодування моральної шкоди стягнути
визначений Законом розмір моральної шкоди на користь позивача з ВАТ „СТ
„Іллічівське", посилаючись на те, що суд в порушення вимог матеріального
закону звільнив останнього від відповідальності.

Заслухавши
суддю доповідача, пояснення представників відповідачів ВАТ „ММК ім.Ілліча"
- ОСОБА_4, ВАТ „СТ
„Іллічівське" - ОСОБА_5, третю особу ОСОБА_2, які підтримали апеляційну
скаргу, позивача ОСОБА_3, який просив
скаргу відхилити,   дослідивши
матеріали,   колегія

суддів вважає,
що апеляційна скарга   підлягаю
частковому задоволенню, рішення суду скасуванню   з постановою нового рішення з таких підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1. про відшкодування моральної шкоди, та стягуючи
на його користь 10000 грв, суд виходив з того, що вина ВАТ „ММК ім.Ілліча"
у спричиненні моральної шкоди позивачу та розмір її відшкодування доведено.

Проте,
колегія суддів вважає, що таких висновків суд дійшов всупереч наданим позивачем
доказам та внаслідок неправильного застосування положень матеріального закону.

Згідно з
положеннями ч.2 ст. 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки відшкодується її володільцем   навіть за відсутністю вини.

Відповідно
до ч.3 ст.23 цього Кодексу та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України
„Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової)
шкоди" від 31.03.1995 року №4 розмір грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних
та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а
також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 3 березня 2006 року з вини водія ВАТ
„ММК ім.Ілліча" ОСОБА_2., була травмована дружина позивача, пошкоджений
його автомобіль, сам позивач отримав ушкодження грудної клітини, внаслідок чого
зазнав фізичного болю.

Вироком
Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 14 червня 2007 року ОСОБА_2
визнано винним у скоєні злочину за статтею 286 ч.1 КК України.

Стягуючи
на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 10000грв, суд першої
інстанції   навів в рішенні відповідні
мотиви.

Однак,
колегія суддів вважає, що зазначений розмір моральної шкоди не відповідає тим
доказам та наведеному позивачем обгрунтуванню моральних страждань.

З
урахуванням характеру та обсягу фізичних та душевних страждань, яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат, тяжкості вимушених змін у його життєвих та
виробничих стосунках, а також виходячи з принципу розумності та справедливості,
колегія суддів вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен бути
визначений у сумі 2550грв.

Крім
того, з висновками суду в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди з ВАТ
„Страхове товариство „Іллічівське" погодитися не можна, оскільки вони не
відповідають положенням закону та встановленим обставинам.

З
матеріалів справи вбачається, між ВАТ "СК "Іллічівське" і ВАТ
"ММК ім.Ілліча" існує договір № МР-ОЦВТР-009/2006 обов'язкового
страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 1.03.2005 року.

Відповідно
до п.7.1 зазначеного договору страховому відшкодуванню підлягає шкода, яка була
заподіяна в результаті ДТП
життю, здоров"ю, майну третьої особи, якщо має місце причинний
зв"язок між рухом застрахованою

транспортного засобу і заподіяною ним шкодою. Третій
особі відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.1,2ч.2 ст.23 ЦК України. Така
шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст.23 ЦК України. При
цьому Страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків страхової суми,
зазначеної у п.6.1.1 цього Договору. Різницю між сумою відшкодування ,
визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує
особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Згідно з
п.22.3 ст.22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1.072004
року №1961-1У /далі Закон/, страхова компанія зобов"язана відшкодувати
потерпілому моральну шкоду, завдану внаслідок спричинення фізичної болі та
страждань, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров"я, у розмірах не більш 5% ліміту, зазначеного в и.9.3
ст.9 зазначеного Закону.

Згідно з
положеннями п.9.3 ст.9 Закону обов'язковий ліміт відповідальності страховика за
шкоду, заподіяну життю та здоров"ю потерпілих, становить 51100 гривень на
одного потерпілого.

Відповідно
до ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування
норм матеріального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував
обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права і
безпідставно відмовив у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди з
ВАТ „Страхове товариство „Іллічівське".

Тому
рішення суду в частині стягнення на користь позивача 10000грв. у відшкодування
моральної шкоди з ВАТ "ММК ім. Ілліча" треба скасувати та стягнути на
його користь з ВАТ „СТ „Іллічівське" визначену судом суму відшкодування
моральної шкоди в розмірі 2550 грн., а у задоволенні позову про стягнення
моральної шкоди з ВАТ „ММК ім. Ілліча" ОСОБА_1 відмовити.

Рішення
суду про відмову у стягненні на користь позивача витрат на правову допомогу в
розмірі 200грв. у зв"язку з відсутністю документального підтвердження
понесених витрат не оскаржувалося.

Відповідно
до п.5 Перехідних положень цивільно - процесуального Кодексу до набрання
чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий
збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених
законодавством для державного мита.

Згідно
із п.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито", по
спорам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди розмір плати встановлено
у 8 грн.50 коп.

Згідно з
Постановою Кабінету Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року, граничний
розмір компенсації витрат, пов"язаних з розглядом справ нсмайнового
характеру складає 7 грн.50 коп.

Таким
чином з „ ВАТ "СТ "Іллічівське" повинно бути стягнуто -судовий
збір в розмірі 8,50грв. та витрати на інформаційно технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 7,50грв.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну
скаргу ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" задовольнити
частково.

Рішення
Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 18 липня 2007 року скасувати.

Позов
ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути    на користь
ОСОБА_1   у відшкодування
моральної шкоди з ВАТ „СТ „Іллічівське" дві тисячі п"ятсот п'ятдесят
гривень.

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ "ММК ім. Ілліча" про відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Стягнути
на користь держави з ВАТ „СТ „Іллічівське" судовий збір в розмірі 8,50
грв. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи 7,50 грв.

В решті частини
рішення залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржене протягом двох
місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.