Справа № 22-ц-1378                                  Головуючий у 1-й
інстанції Бондаренко Л.С.
Категорія 21                                                Суддя-доповідач
УХВАЛА іменем України

06
листопада   2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого -
Попруги СВ.,

суддів                              - Сибільової Л. О., Кононенко О.Ю.,

з участю
секретаря судового засідання - Рой
Я. М.

та осіб, які беруть участь у справі - представника
позивачки ОСОБА_1
ОСОБА_2, представника відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Шостка Андрющенка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1   ОСОБА_2

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13
вересня 2007 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Шостка про
відшкодування моральної шкоди,

встановила:

Зазначеним рішенням суду від 13 вересня 2007 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 8, 22 ч. З, 43
Конституції України, яким суперечить Закон України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» в частині зупинення дії ч.3 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», неврахування
судом відповідних рішень Конституційного Суду України у справах щодо зупинення
пільг і компенсацій, просить рішення скасувати та постановити нове, яким
задовільнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Зазначає, що при вирішенні справи суд також не врахував аргументів позивача
про застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики
Європейського суду з прав людини, згідно яких у випадках, коли з набуттям
чинності певним законом його нормами призупиняється дія положень закону, що був
прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на
момент виникнення у особи відповідного права. Своїм рішенням суд взагалі
позбавив ОСОБА_1. права на
відшкодування моральної шкоди.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та
заперечення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді

першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

ОСОБА_1. мотивувала
свої вимоги тим, що вона з квітня 2002 року працювала у державному комунальному
лікувально-профілактичному закладі "Шосткинський міжрайонний
протитуберкульозний диспансер" на посаді палатної медичної сестри
відділення легеневого туберкульозу. У 2006 році під час медичного огляду у неї
було виявлено легеневу хворобу і 18 квітня 2006 року був встановлений
остаточний діагноз. 03 травня 2006 року складено акт розслідування хронічного
професійного захворювання, згідно якого її захворювання було визнане
професійним, отриманим під час роботи в протитуберкульозному диспансері. 26
липня 2006 року Сумська МСЕК встановила їй 3 групу інвалідності та 20 відсотків
втрати професійної працездатності. їй призначена пенсія по інвалідності,
виплачена страхова виплата - одноразова грошова допомога.

Просила стягнути
на відшкодування завданої їй моральної шкоди 70 000 гр.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався на
зупинення дії норм закону, які передбачають обов'язок відповідача відшкодувати
позивачці моральну шкоду.

Цей висновок узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам
матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що з квітня 2002 року ОСОБА_1. працювала у
державному комунальному лікувально-профілактичному закладі "Шосткинський
міжрайонний протитуберкульозний диспансер" палатною медичною сестрою
відділення легеневого туберкульозу.

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 03
травня 2006 року, у позивачки виявлене професійне захворювання у вигляді ВДТБ
(17.06.2005) верхньої долі лівої легені (інфільтрований) Дестр (-) МБТ(-) М(-)
К(-) Гіст 0. Кат, Каг2 (2005). Захворювання отримане під час роботи в шкідливих
умовах.

26 липня 2006 року Сумська фтизіатрична МСЕК встановила позивачці 20
відсотків втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності з
переоглядом 26 липня 2007 року.

Згідно п. 27 ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на
2006 рік" зупинено на 2006 рік дію абзацу 4 статті 1, п/п "є"
п.1 ч.1 ст. 21, ч.3 ст.28, ч.3 ст.34 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності» щодо відшкодування органами Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України моральної
шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Посилання апелянта на те, що своїм рішенням суд взагалі позбавив ОСОБА_1. на відшкодування
моральної шкоди, є необгрунтованими і не дають підстав для скасування рішення.

Апелянт помиляється, зазначаючи, що у позивачки виникло право на
відшкодування моральної шкоди в момент прийняття її на роботу, оскільки,
відповідно до ст. 13 Закону України "Про загальнообов"язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності», таке право у неї виникло після
встановлення МСЕК втрати професійної працездатності, пов'язаної з професійним
захворюванням.

За таких обставин у суду першої інстанції не було
передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог, а тому рішення
суду слід залишити в силі.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 -ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня
2007 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.