Справа №2-2038./07
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

“29” січня 2007 р.
м. Київ

Дніпровський
районний суд м. Києва у складі:

Головуючого
- судді
САВЛУК Т.В.

при
секретарях                         Заяць
Ю.В.,  Савченко Н.П.,  Паріста
Я.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.
Києва цивільну справу за позовом  ОСОБА_1
до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського
району міста Києва, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з
Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського
району міста Києва  на його користь
матеріальної шкоди в сумі 4210, 00 грн.
та моральної шкоди в сумі 8000,00 грн., яка завданої в результаті залиття
квартири.

Під час розгляду судової справи за ухвалою суду залучено
у якості співвідповідача у справі ОСОБА_3. (а.с.23-24)

В подальшому здійснено заміну відповідача ОСОБА_3 на
співвідповідачів ОСОБА_2 та  ОСОБА_4, на
тій підставі, що дані особи є співвласниками квартири АДРЕСА_1. (а.с.32)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13
грудня 2006 року залучено у якості співвідповідача ОСОБА_3 як спадкоємицю
померлої відповідачки ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.119)

29 січня 2007 року в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1
подано клопотання про зміну позовних вимог, а саме, позивач просив суд стягнути
з  Комунального підприємства по утриманню
житлового господарства Дніпровського району міста Києва, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
солідарно матеріальну шкоду в сумі 4210, 00 грн.  та моральну шкоду в сумі 8000,00 грн., яка
завдана в результаті залиття його власної квартири.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні  позовні вимоги підтримав в повному обсязі,
просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку матеріальну шкоду 4210,
00 грн.  та моральну шкоду в сумі 8000,00
грн., яка завдана в результаті залиття його власної квартири, мотивуючи тим, що
20 серпня 2004 року під час його відсутності була затоплена квартира АДРЕСА_2,
затоплення відбулось внаслідок того, що в квартирі відповідачів, яка
розташована поверхом вище було зірвано кран гарячої води і на протязі 4-х годин
під тиском лилась вода, затоплюючи його квартиру, при обстежені квартири
комісією ЖРЕО №413 було встановлено, що водою зіпсовано покриття підлоги, яка
була вистелена паркетом дубовим, після затоплення паркет приведений у
непридатний для використання стан, пошкоджено стелю, стіни, шпалери, двері,
дверні рами, даний факт підтверджується відповідним актом. Для визначення
матеріальної шкоди складений кошторис, яким передбачено, що сума ремонту
складає 4210,00 грн., на даний час відновлюваний ремонт квартири проведений не
в повному обсязі, він замінив шпалери на стінах, однак надати розрахунки цих
затрат не має можливості, оскільки придбавав шпалери на ринку, без отримання
платіжних документів.

Позивач вважає, що крім матеріальної шкоди йому завдано
моральну шкоду, яка пов'язана  з тим, що
внаслідок значного психічного впливу обставин, пов'язаних із затопленням
квартири, він втратив надію та спокій, змушений проживати в квартирі, яка не
відповідає еталону нормального та придатного житла, відповідачі не бажають
добровільно відшкодувати завдану шкоду, тому він вимушений витрачати час на
проведення обстеження квартири, для з'ясування розміру завданої матеріальної
шкоди, звертатись з позовом до суду з приводу захисту його прав та інтересів як
власника житла,   тому  оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі
в 8000,00 грн..

Уповноважений
представник Комунального підприємства по утриманню житлого господарства
Дніпровського району міста Києва Манзар В.А. в судовому засіданні проти
заявлених вимог заперечувала, пояснила, що дійсно в серпні 2004 року мало місце
затоплення квартири позивача, причиною залиття
стало те, що в квартирі відповідачів було зірвано кран гарячої води,
дана причини була встановлена працівниками аварійної служби підприємства
відповідача, які виїздили на місце події, вважає, що винними у даній ситуації є
власники квартири АДРЕСА_1, тобто відповідачі пор справі, оскільки вони недбало
ставились до сантехобладнання, протягом тривалого часу не здійснювали будь-яких
ремонтних робіт сантехобладнання, даний обов'язок відповідно до вимог чинного
законодавства покладається саме на власників квартири, тому не вбачає підстав
для пред'явлення вимог щодо відшкодування як матеріальної, так і моральної
шкоди з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнала частково, пояснила, що дійсно в серпні 2004 року мало
місце затоплення квартири позивача, причина затоплення - в їх квартирі зірвано
кран гарячої води у ванній кімнаті, в квартирі на той час нікого не було, за
викликом сусідів приїздили працівники аварійної служби, які після їх повернення
додому і усунули причину аварії, відразу замінили зірваний кран, не заперечує,
що вина в затоплені квартири позивача покладається саме на них, однак вважає,
що матеріальна шкода має бути відшкодована позивачу на підставі кошторису, який
складено Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва, оскільки надані суду позивачем кошториси
будівельних компаній не відповідають фактичним затратам, які має нести позивача
внаслідок затоплення його квартири, вони складені за відсутністю відповідачів,
а також без обстеження квартири позивача. Крім того, вважає необґрунтованими
вимоги позивача з приводу завданої йому моральної шкоди, оскільки позивачем не
надано належних доказів, які мали свідчити, що після затоплення квартири різко
погіршилось його здоров'я, загострились хронічні захворювання, на які він
хворів до цієї події.

Відповідач
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що
дійсно мало місце затоплення квартири позивача, затоплення сталось у
відсутності всіх членів її сім'ї, працівниками аварійної служби було усунуто
причину аварії - замінено кран гарячої води, який було зірвано, згодна частково
компенсувати затрати позивача для проведення відновлюваного ремонту виходячи із
розміру затрат визначених в кошторисі Комунального підприємства по утриманню
житлового господарства Дніпровського району міста Києва, заявлені позовні
вимоги про відшкодування моральної шкоди не визначає в повному обсязі.

Заслухавши
пояснення позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, спеціаліста ОСОБА_9, оцінивши наявні у справі
докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що згідно акту  від 06
вересня 2004 року, який складено працівниками Житлової ремонтно-експлуатаційної
організації №413 головним інженером ОСОБА_10, майстрами ОСОБА_11 та ОСОБА_12,
встановлено, що 20 серпня 2004 року внаслідок обстеження квартири АДРЕСА_2 мало
місце залиття даної квартири, виїжджала аварійна служба Комунального
підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста
Києва, яка визначила, що  причина залиття
- зірваний кран ГВС у кухні квартири АДРЕСА_1, а також визначено обсяг
ремонтних робіт, а саме: зняття дерев'яних плінтусів - 7,6 кв. м, ремонт
покриття підлоги з штучного паркету (дуб) - 7,0 кв.м, циклювання покриття
підлоги з штучного паркету - 7,0 кв. м, покриття підлоги з штучного паркету
лаком - 7,0 кв. м, встановлення дерев'яних плінтусів - 7,6 кв. м, ремонт
вхідних дверей із зняттям - 1 шт., масляне фарбування стелі - 7,0 кв. м, заміна
шпалер - 36,6 кв. м.

Згідно
зведеного кошторису на виконання ремонтно-відновлюваних робіт квартири  АДРЕСА_2, який затверджено директором
Комунального підприємства по утриманню жилого господарства Дніпровського району
міста Києва 21 грудня 2006 року, визначено перелік робіт та затрат необхідних
для виконання відновлюваного ремонту  на
загальну суму 1301,00 грн., розрахунки проведено станом на 30.08. 2004 рік.
(а.с.127-128)

За вимог
цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди
завдано не з її вини. ( ч.1 та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України)

Як
вбачається з матеріалів справи, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с.39)

Власниками
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2. (а.с.48, 49, 117)

Відповідно
до ст.179 Житлового кодексу УРСР користування будинками (квартирами) державного
і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також
приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при
будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно
до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими
територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня
1992 року №572, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення
житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження  жилих і підсобних приміщень квартир та
технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі
несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або
силами підприємства по обслуговуванню житла.

З огляду
на викладене, суд вважає, що вина відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 з приводу
затоплення квартири позивача підтверджується зібраними у справі доказами, а
саме,  актом ЖРЕО №413 від 06 вересня
2004 року, складеним по факту залиття квартири позивача,  підтверджується поясненнями відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, які визначали свою вину в затоплені квартири позивача,
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які є працівниками ЖРЕО №413,  підтвердили причини аварії, яка сталась в
квартирі відповідачів та в подальшому призвела до залиття квартири позивача.

Разом з
тим, щодо визначення ступені вини юридичної особи слід вважати, що в їх діях
ознака вини є тоді, коли ознаки вини є в діях їх працівників (при виконанні
трудових обов'язків). Юридична особа повинна нести цивільно-правову
відповідальність за дії всіх своїх працівників з тієї причини, що дії
працівників знаходяться у сфері її контролю.

З огляду на викладене, суд вважає
безпідставним посилання позивача на наявність причинного зв'язку між діями
відповідача - Комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва, пов'язаних із затоплення квартири позивача,
та спричиненою позивачу матеріальної та моральною шкодою, тому в цій частині
заявлених позовних вимог позов задоволенню не підлягає.

При
визначені розміру завданої позивачу матеріальної шкоди, суд бере за основу
зведений кошторис на виконання ремонтно-відновлюваних робіт квартири  АДРЕСА_2, який затверджено директором
Комунального підприємства по утриманню жилого господарства Дніпровського району
міста Києва 21 грудня 2006 року, відповідно до якого визначено затрати на
виконання відновлюваного ремонту  на
загальну суму 1301,00 грн., оскільки проведені розрахунки відповідають нормам
та стандартам, які затверджені Держбудом України, здійсненні уповноваженою на
те юридичною особою та в межах її статутних повноважень.

Правильність
проведених розрахунків згідно вищезазначеного кошторису підтвердила в судовому
засіданні спеціаліст-кошторисник Комунального підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району міста Києва ОСОБА_9, яка обґрунтувала
проведенні нею розрахунки, порядок визначення затрат на виконання ремонтних
робіт відповідно до розроблених  методик
для їх визначення.

Разом з
тим, суд критично відноситься до наданої позивачем  кошторисної документації на ремонтні роботи
квартири позивача, яка виготовлена
Відкритим акціонерним товариство „Проектно-технологічний інститут
„Київоргбуд”, яка взята за основу позивачем для визначення розміру матеріальної
шкоди, оскільки дана юридична особа не має права займатись оціночною
діяльності, основними її завданнями є виконання проектних робіт для звичайних
умов, для нового будівництва, для реконструкції та капітального ремонту,  даний кошторис складено у відсутності відповідачів,
які не були запрошені для проведення обстеження квартири позивача, відсутні
будь-які правові угоди між позивачем та даною будівельною організацією щодо
проведення ремонтних робіт в квартирі позивача, відсутні докази щодо  їх оплати , які мали слугувати підтвердження
виконання ремонтних робіт в повному обсязі.

Таким
чином суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги з приводу
відшкодування йому шкоди, завданої внаслідок залиття квартири з вини
відповідачів, тому з відповідачів підлягає стягненню матеріальна шкода в
розмірі 1301,00 грн.

Відповідно
до вимог ст.23 Цивільного кодексу України
особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За нормою
ст.269 Цивільного кодексу України особисті немайнові права належать кожній
фізичній особі він народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної
особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права  тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична
особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути
позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє
довічно.

Згідно до
частини першої та другої ст.1231 Цивільного кодексу України до спадкоємця
переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана
спадкодавцем.

До
спадкоємця переходить обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої
спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя.

З огляду
на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки після звернення позивача до суду
з даним позовом позивачка ОСОБА_4 померла, а заявлені до неї позовні вимоги
щодо відшкодування моральної шкоди є особистими немайновими правами померлої
позивачки, тому в розрізі даних правовідносин відшкодування моральної шкоди з
відповідачки ОСОБА_3, яка є спадкоємицею померлої, не є правомірним  внаслідок того, що ці вимоги не передбачають
правонаступництва.

Таким
чином, з урахуванням вимог позивача в частині стягнення на його користь  моральної шкоди, яка завдана позивачу
внаслідок залиття його квартири, та пов'язана з розладом нормального життя
позивача, нервової напруги та переживань, пов'язаних з необхідністю проведення
відновлюваного ремонту його квартири, витрачати час на проведення обстеження
квартири для визначення розміру матеріального збитку, звернення до суду за
захистом його порушених прав, не можливості врегулювання  питання мирним шляхом,  суд дійшов висновку, що в розрізі даного
спору відповідачем ОСОБА_2 має бути відшкодовано на користь позивача моральна
шкода, яку суд визначає в розмірі 1000,00 грн.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що
позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва , ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,  підлягає частковому задоволенню, а саме, з
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3  на користь
позивача підлягає відшкодуванню в солідарному порядку матеріальна шкода в
розмірі 1301,00 грн., з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача підлягає
відшкодуванню моральна шкода в розмірі 1000,00 грн., в іншій частині заявлених
позовних вимог позов задоволенню не підлягає.

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України
з відповідачів  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь позивача  підлягає відшкодуванню
судовий збір в сумі 51,00 грн., тобто по 25,50 грн. з кожного відповідача, а з
відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача підлягає відшкодування судовий збір в
розмірі 08 грн. 50 коп., який сплачено позивачем за позовні вимоги в
частині  відшкодування моральної шкоди,
що підтверджується залученими до справи квитанціями про їх  оплату.

Враховуючи наведене та керуючись ст.23, 269, ч.1 ст.1166,
ч.2 ст.1187, ст.1231 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 88, 208, 209,
212-215, 218  Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов  задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 1301 (одну тисячу триста одну) грн..00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в
сумі 1000,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 34,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 25,50 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 20-ти днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано протягом 10-ти
днів з дня проголошення рішення.

С у
д д я