Справа № 22-825/2007                                    Головуючий у
1 інстанції Дзюба М. В.
12                                                                   Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

4   жовтня
2007   року   колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних   справах Апеляційного суду Донецької області
у складі:

головуючого
Песоцької Л.І.

Ігнатоля
Т.Г.,  Козлова О.М.

при секретарі ФікК.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу будинку,
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 і Маріупольської міської ради про встановлення факту прийняття
спадщини та за позовом ОСОБА_4 до Маріупольської міської ради про визнання
договору купівлі-продажу будинку дійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17
травня 2007 року,

встановила:

Рішенням
Приморського районного суду міста Маріуполя від 17 травня 2007 року встановлено
факт прийняття спадщини у вигляді жилого будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 після смерті
його матері ОСОБА_6 і ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5,  її батька. Задоволено позов ОСОБА_1 і визнана
недійсною угода купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1,  яка була укладена 22 жовтня 2005 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Відмовлено в задоволені позову ОСОБА_4 про визнання дійсною
угоди купівлі-продажу зазначеного будинку між ним та ОСОБА_5

В
апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення скасувати,  як постановлене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
задовольнити його позов про визнання дійсною угоди купівлі-продажі
будинку АДРЕСА_1 між ним та ОСОБА_5,
посилається на те,  що суд
необгрунтовано відмовив у задоволенні даного позову та встановив факт прийняття
спадщини ОСОБА_2 після смерті її батька ОСОБА_5

Відповідачі
ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились,  причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши
суддю доповідача,  пояснення адвоката
відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7 ,  яка
підтримала доводи апеляційної скарги,
позивачів ОСОБА_1 і
ОСОБА_2,  адвоката ОСОБА_8 ,  які заперечували проти апеляційної
скарги,  обговоривши доводи апеляційної
скарги,  перевіривши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи,  що за заявою ОСОБА_5 рішенням суду від 14
червня 1991 року встановлено факт прийняття спадщини у вигляді жилого будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_6 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року),  його матір'ю,    після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року її
чоловіка,  а його батька,  ОСОБА_9 ОСОБА_5 проживав і був зареєстрований
в зазначеному будинку. ІНФОРМАЦІЯ_3 року він помер. Після його смерті спадщину
прийняла його донька позивачка ОСОБА_2,
яка доглядала за спірним будинком.
Зазначені обставини підтверджуються рішенням Приморського районного суду
міста Маріуполя від 14 червня 1991 року,
копіями свідоцтва про смерть,  про
народження (а.с. 23-26,  51),  даними про звернення ОСОБА_2,  як спадкоємиці,  до БТІ,
поясненнями свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9

Заперечуючи
проти рішення в частині встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2,  ОСОБА_4 не навів доказів,  які б спростовували висновки суду.

Судом також встановлено,  що у 2005
році ОСОБА_4 звертався до суду з позовом до ОСОБА_9 про визнання дійсним
договору купівлі-продажу спірного будинку,
посилаючись на те,  що 19 лютого
1992 року він придбав у ОСОБА_9 цей будинок без нотаріального посвідчення
угоди. У підтвердження позову ОСОБА_4 надав розписку від імені ОСОБА_9,  датовану 19 лютого 1992 року,  в якій зазначалось,  що ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_4 10000 рублів
за проданий спірний будинок. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста
Маріуполя від 4 липня 2005 року був визнаний дійсним договір купівлі-продажу
будинкуАДРЕСА_1 між ОСОБА_9 і ОСОБА_4 Останній 22 жовтня 2005 року за договором
купівлі-продажу продав цей будинок ОСОБА_3 (а.с. ЗЗ). За заявою ОСОБА_2 ухвалою
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 13 квітня 2006 року
рішення суду про визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку між
ОСОБА_9 і ОСОБА_4 скасоване за нововиявленими обставинами,  а саме у зв'язку з тим,  що ОСОБА_9 не міг укладати зазначену
угоду,  оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
При новому розгляді справи ОСОБА_4 не з'явився в судове засідання і його позов
до ОСОБА_9 про визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку
ухвалою суду від 20 липня 2006 року залишено без розгляду.

Звертаючись
у січні 2007 року з даним позовом до ОСОБА_5 і Маріупольської міської ради про
визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку,  ОСОБА_4 зазначив,  що він придбав цей будинок 19 лютого 1992
року у ОСОБА_5 і,  як доказ,  надав ту ж розписку від імені ОСОБА_9

Суд з
урахуванням встановленого обґрунтовано дійшов висновку про відсутність законних
підстав для задоволення позову ОСОБА_4 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу спірного будинку між ОСОБА_5 і ним.

По-перше,  доказів у підтвердження тому,  що така угода мала місце,  не надано. Суперечливі пояснення Ансікіна
Р.А. про те,  у кого саме він придбав
будинок та розписка від імені ОСОБА_9,
який помер у 1944 році,  доказами
угоди не є.

Крім
того,  як встановлено,  при житті ОСОБА_5 не переоформив
правовстановлюючі документи на спірний будинок на своє ім'я і власником будинку
на час його смерті був його батько ОСОБА_9 Що унеможливлює визнання дійсною
угоди по відчуженню ОСОБА_5 цього будинку.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на те,
що за його клопотанням не була опитана свідок ОСОБА_10. Між тим,  як вбачається зі справи клопотань про допит
свідка ОСОБА_10 ним не заявлялось. В судовому засіданні ОСОБА_4 відносно
свідків угоди пояснював,  що на час
укладення угоди з власником будинку проживали двоє хлопців,  яких він не знає,  і один з них був свідком при укладанні угоди
(а.с. 45).

ОСОБА_4
в скарзі посилається на те,  що в
останньому судовому засіданні він не був опитаний,  знаходився у лікарні. Зі справи
вбачається,  що він був повідомлений про
продовження справи 17 травня 2007 року,
але в судове засідання не з'явився і не надав дані про причини неявки.

Згідно з
ч.1  ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому Кодексу,
іншим актам цивільного законодавства,
а також моральним засадам суспільства.

Судом встановлено,  що ОСОБА_4 до скасування рішення суду від 4
липня 2005 року,  яким був визнаний
дійсним договір купівлі-продажу між ним та ОСОБА_9,  за договором купівлі-продажу 22 жовтня 2005
року продав спірний будинок ОСОБА_3 і ОСОБА_2 до скасування рішення суду від 6
травня 2006 року про встановлення факту прийняття нею спадщини за договором
купівлі-продажу від 14 грудня 2006 року продала цей будинок ОСОБА_1

Враховуючи,  що ОСОБА_4 не придбав право власності на
спірний будинок і не мав право розпоряджатися ним,  а ОСОБА_2 є спадкоємицею,  яка прийняла спадщину,  суд з урахуванням конкретних обставин справи
обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_1
про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного будинку,  укладеного 22 жовтня 2005 року між ОСОБА_4 і
ОСОБА_3,  як такого,  що суперечить закону.

Рішення суду відповідає вимогам
ст.  ст. 62,  213-215 ЦПК і постановлене на підставі  ст.
ст.  47, 48 ЦК України (в ред. 1963р.),   ст.
ст. 203, 205, 655-658 ЦК України (в ред.2003 p.). Підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не встановлено.

Колегія
суддів вважає,  що з резолютивної частини
рішення,  як зайва,  підлягає виключенню вказівка про винесення
„за фактом фальсифікації ОСОБА_4 доказів у суді,  що потягло прийняття Орджонікідзевським
районним судом міста Маріуполя незаконного судового рішення та подальше його
скасування" окремої ухвали на адресу прокурора міста Маріуполя.

В решті частини
рішення залишити без зміни.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  309 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Приморського районного суду міс та Маріуполя від 17 травня 2007 року залишити
без зміни.

Виключити
з резолютивної частини рішення,  як
зайву,  вказівку про винесення „за фактом
фальсифікації ОСОБА_4 доказів у суді,  що
потягло прийняття Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя незаконного
судового рішення та подальше його скасування" окремої ухвали на адресу
прокурора міста Маріуполя.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в

касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду

України.