Справа №22-1933/07                                                        Головуючий у і-й інстанції: Гірник Т.А.
Категорія 02                                                                      Доповідач Бакус В.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 жовтня 2007 року                                                                           м. Львів

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: судді Бермеса І.В.,

суддів: Баку са В .Я., Шандри М. М.,

при секретарі: Жовнір О.З.,

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4, представників
ОСОБА_3 - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Львівського обласного державного
комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки (далі БТІ),
треті особи - AT „Товарно-фондова біржа", ТзОВ „Баланс", ТзОВ
„Будінвест" ЛТД, про визнання біржового контракту та визнання права
власності на квартиру, -

встановила:

у грудні 2005 року, з наступними уточненнями до позовних вимог, ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати дійсним біржовий
контракт № 1-1 - договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 04.01.1998 р. між покупцем ОСОБА_1 через брокера ОСОБА_8 ( ТзОВ
„Баланс" - брокерська контора № 30) та продавцем ОСОБА_2- через брокера
ОСОБА_9 (ТзОВ „Будінвест" - брокерська контора № 31) та визнати за ним
право власності на цю квартиру, загальною площею 62,4 кв. м, яка складається з
2-х житлових кімнат площею 41,3 кв.
м та комунальних вигод площею 21,1 кв. м, які є в спільному користуванні з іншими мешканцями квартири, та на підсобне
приміщення -комору в підвалі площею 2 кв. м.

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2007
року позов задоволено.

Рішення
оскаржила відповідачка ОСОБА_3 та просить його скасувати, а справу направити на
новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема, апелянт
посилається на те, що біржовий контракт є незаконним, оскільки суперечить
чинному законодавству, в тому числі Закону України „Про товарну біржу", зокрема, в частині укладення біржової угоди
неналежними особами та неналежними представниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
відсутність нотаріального посвідчення
контракту; ЦК України - не реєстрація контракту у
виконавчому комітеті місцевої Ради.

Заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу, проаналізувавши обставини та матеріали справи, апеляційну скаргу,
законність та обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, колегія
суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

2

Задовольняючи
позовні вимоги - визнаючи дійсним біржовий контракт (договір купівлі продажу) та право власності на спірну
квартиру суд вірно виходив з обставин справи та оцінював контракт на
підставі законодавства, яке діяло на момент його укладення.

Так, відповідно
до ст.15 Закону України „Про товарну біржу", чинного на час укладення
контракту, договори, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному
посвідченню.

Ця обставина, що
договір не був зареєстрованим у бюро технічної інвентаризації, на що посилається апелянт, не може бут підставою для
відмови у позові, оскільки така обставина прямо не передбачена законом для
визнання угоди не дійсною, оскільки реєстрація майна не є елементом
форми угоди. Сторони, які уклали угоду, її не оспорюють, угода укладена за
встановленою формою, а її зміст відповідає вимогам закону.

Зазначені
апелянтом у скарзі процесуальні порушення, що допущені судом при розгляді
справи, на думку колегії не можуть бути підставою для скасування рішення,
оскільки ці порушення не впливають на законність рішення суду, яке є правильним
по суті та справедливим.

Оскільки судом
першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, суд постановив рішення з додержанням
вимог матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду, відтак підстав для скасування рішення суду
колегія не вбачає.

Керуючись ст.303, 307, 308, 314 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Личаківського районного
суду м. Львова області від 22 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала вступає в
законну силу з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом 2-х місяців з дня вступу її в законну силу шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.