РІШЕННЯ                                              справа
№2-499/07

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 червня 2007 року.                                                         Вільногірський        міський        суд

Дніпропетровської
області в складі:   головуючого судді                 ШаповалаГ.І.

при
секретарі                                                                                        Головешко
Н.В.

з участю:
представника позивача    Устенка А.В.
розглянувши   у      відкритому   судовому
засіданні   в   приміщенні
суду   в   м.
Вільногірську,  Дніпропетровської
області цивільну справу за позовом
Комунального підприємства «Теплові мережі м.  Вільногірська» до    ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

УСТАНОВИВ:

28.04.07   року
позивач звернувся в суд з позовом,  в
якому зазначив наступне.

Комунальне
підприємство «Теплові мережі м.
Вільногірська» надає послуги теплопостачання (опалення і гаряче
водопостачання) в житлове приміщення,
яке займає відповідач,  за
адресою: вул.  Леніна 39 кв. 37 .

Згідно з
«Правилами про надання послуг централізованого опалення,  постачання холодної,  гарячої води і водовідведення» оплата за
послуги проводиться щомісячно згідно установлених норм та тарифів.

Станом на 01.09.02 року
заборгованість склала суму 3632.54
грн.

27.08.02 року між
позивачем та відповідачем був укладений договір № 171 з розстрочкою заборгованості в сумі 3632.54 грн. терміном на
36 місяців,  до 27.08.2005
року,  з щомісячною виплатою 100.90 грн. в рахунок
погашення заборгованості.

В
подальшому сума заборгованості відповідача продовжувала зростати і за період з 01.09.02 р. по 01.03.07 року склала 3628.05 грн.

За весь
цей період відповідач сплатила лише 335
грн. Поточні платежі відповідач не сплачує взагалі.

В
зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань ОСОБА_1 було направлено повідомлення
вих. за № 579 від 07.04.04 року з проханням
про сплату заборгованості,  яка склала 4822.48 грн. станом на 01.04.04 року.

Повідомлення
було власноручно отримане відповідачем 14.04.04
року,  що підтверджується поштовим
повідомленням,  проте заборгованість
відповідачем не погашена,  повідомлення
залишилося без розгляду.

Загальна
сума заборгованості відповідача перед КП «Теплові мережі м.  Вільногірська» станом на 01.04.07 року складає 7260.59 грн.

Керуючись  ст.
ст.  II,
509 ЦК України,   ст.  ст.  67, 68 ЖК України,  «Правилами надання послуг водо - та
теплопостачання та водовідведення» позивач прохає стягнути на його користь з
відповідача заборгованість в сумі 7260.59
грн. станом на 01.04.07
року,  судові витрати у справі
покласти на відповідача.

В
судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі.
Додатково пояснив,  що з врахуванням
незадовільного матеріального становища відповідача,  що останній визнає позов в повному
обсязі,  він не має заперечень проти
надання відповідачу розстрочки в виконанні судового рішення. Застосувати строк
позовної давності неможливо тому,  що цей
строк не сплив. Згідно ч.5  ст.  261
ЦК України,  за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом
строку виконання. Згідно договору про реструктуризацію боргу,  строк виконання зобов'язання з погашення
боргу закінчився 27.08.05
року,  тобто з цієї дати строк три
роки не сплив на час подання позову -
28.04.07 року.

Відповідач
в судове засідання не з'явилася,  але
надала письмову заяву,  в якій
зазначила,  що позовні вимоги визнає,  прохає застосувати строк позовної
давності,  а також надати розстрочку
виконання рішення суду на три роки в зв'язку з важким матеріальним
становищем,  прохає розглядати цивільну
справу без її участі. Згідно заяви відповідач в період з 2002 р. по 05.02.05 року не мала можливості
здійснювати оплату в зв'язку з доглядом хворої матері у віці 74 років,  яка потім померла після операції. Друга
причина,  та,  що вона з січня 2004 року отримувала
заробітну плату 150 грн. а в
січні 2005 року
була звільнена з роботи. Третя причина та,
що,  коли стала на облік в центр
зайнятості населення,  то тільки через
три місяці стала отримувати мізерну суму допомоги по безробіттю. Четверта
причина та,  що з жовтня 2005 року сама
працевлаштувалася в КП ВО
ЖКГ м.  Вільногірська прибиральником території,  але отримує невелику зарплату,  яка з грудня 2005 року складає 363
грн.

Згідно
копії особового рахунку №
05039037 за відповідачем станом на 01.04.07 року є заборгованість в сумі 7260.59 грн.

Згідно
копії Договору № 171 від 27.08.02 року між позивачем
та відповідачем,  остання взяла на себе
зобов'язання щомісячно протягом 36
місяців сплачувати в рахунок погашення боргу,  який складав суму 3632.54 грн.,  по 100.90
грн. щомісячно до 27.08.2005
року.

Згідно
копії листа від 07.04.04
р. вих. №579 позивач
відповідачу повідомив про розмір заборгованості станом на 01.04.04 року   та запропонував сплатити борг у розмірі 4822.48 грн.

Згідно
поштового повідомлення про вручення,
відповідач отримав зазначений лист 14.04.04
року.

Згідно
копії рішення Вільногірської міської ради від 02.02.06 року №
1156-50/1У
позивач звільнений від сплати державного мита за подачу позовних заяв до
Вільногірського міського суду.

Згідно
квитанції від 28.04.07 року
позивач сплатив витрати на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи
в розмірі 30.00 грн.

Суд
вважає,  що між сторонами мають місце
правовідносини,  які виникають із факту
невиконання однією із сторін зобов'язань за договором про надання платних
комунальних послуг з гарячого водопостачання та постачання теплоенергії,  та з невиконання договору про
реструктуризацію боргу,  що виник за
несплати за надані послуги.

Суд
приходить до висновків,  що позивач та
відповідач перебувають в договірних відносинах з надання комунальних послуг та
оплати цих послуг,  а також в договірних
відносинах щодо погашення боргу,  який
виник за несплати за отримані комунальні послуги. Позивач свої зобов'язання
виконав,  відповідач свої зобов'язання з
оплати за спожиті комунальні послуги не виконує,  внаслідок чого у відповідача виник борг перед
позивачем,  який станом на 01.04.07 року
складає суму 7260.59 грн. Коли сума боргу складала станом на 27.08.02 року 3632.54 грн.,  відповідач суму боргу визнала та уклала
договір на реструктуризацію боргу,  але в
подальшому належні кошти в рахунок погашення боргу та за поточними платежами не
сплачувала відповідно до умов договору.

Згідно  ст.  901 ЦК України за
договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника) надати послугу,  яка споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності,  а
замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу,  якщо інше не встановлено договором.

Згідно
ч.1  ст.
903 ЦК України,  якщо договором передбачено надання послуг за
плату,  замовник зобов'язаний оплатити
надану йому послугу в розмірі,  у строки
та в порядку ,  що встановлені договором.

Згідно  ст.
ст. 11, 626 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають із договору,  в силу зобов'язання одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої особи (кредитора) визначені дії,  а кредитор має право вимагати від боржника
виконання його зобов'язання.

Згідно  ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства.

Згідно  ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його
умов не допускається,  якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно  ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,  встановлені договором або законом,  зокрема,
в виді припинення зобов'язання,
розірвання договору.

Згідно  ст. 617 ЦК
України,  1. Особа,  яка порушила зобов'язання,  звільняється від відповідальності за
порушення зобов'язання,  якщо вона
доведе,  що це порушення сталося
внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком,  зокрема,
недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника,  відсутність на ринку товарів,  потрібних для виконання зобов'язання,  відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно  ст.  614 ЦК України,  1.
Особа,  яка порушила
зобов'язання,  несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або необережності),
якщо інше не встановлено договором або законом.  Особа є невинуватою,  якщо вона доведе,  що вжила всіх залежних від неї заходів щодо
належного виконання зобов'язання. 2. Відсутність своєї вини доводить
особа,  яка порушила зобов'язання. 3.
Правочин,  яким скасовується чи
обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання,  є нікчемним.

Згідно  ст. 615
ЦК України,  1. У разі порушення
зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному
обсязі відмовитися від зобов'язання,
якщо це встановлено договором або законом.  2.
Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення зобов'язання. 3. Внаслідок односторонньої відмови від

зобов'язання
частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно
припиняється.

Згідно
ч.5  ст.
261 ЦК України,  за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Оскільки за договором про реструктуризацію боргу,  строк виконання зобов'язання з погашення
боргу закінчився 27.08.05
року,  і на час подачі позову до суду
- 28.04.07. року
строк позовної давності -
три роки не сплив,  суд приходить до
висновку,  що наслідки спливу строку
позовної давності до зазначених правовідносин застосувати неможливо.

Приймаючи
до уваги,  що позовні вимоги законні,  обгрунтовані,
та визнані відповідачем в повному обсязі з врахуванням внесених до
позову змін,  визнання позову
відповідачем не суперечить закону та фактичним обставинам справи,  не порушує прав та законних інтересів інших
осіб,  враховуючи незадовільний майновий
стан відповідача,  суд приходить до
висновку про задоволення позову в повному обсязі з наданням розстрочки в
виконанні рішення на строк до тридцяти шести місяців,  про стягнення з відповідача на користь
позивача понесених судових витрат в виді оплати інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи в сумі 30.00
грн.,  та стягнення на користь
держави судового збору (державного мита) в сумі 72.90 грн.,  згідно  ст.  88 ЦПК України.

На
підставі  ст.  ст.  4,
6,  П,  14
- 16, 261,  264,  525,
526, 611, 626-630,  901, 903 ЦК України,  керуючись
ст.  ст. 60,  61.79,
81, 88,   174,  212-215, 217, 222,  223,
294 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
Комунального підприємства «Теплові мережі м.
Вільногірська» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за послуги
теплопостачання,  задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути
з ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  уродженки м.
Дніпродзержинська,
Дніпропетровської області,  і/к НОМЕР_1,  яка мешкає та зареєстрована за місцем проживання
поАДРЕСА_1,  на користь Комунального
підприємства «Теплові мережі м.
Вільногірська»,  юридична адреса:
вул.  Промислова 17,  м.
Вільногірськ,  Дніпропетровської
області,  банківські реквізити: ОКПО
24422912,  розрахунковий рахунок
8071 в КБ «Приватбанк»,
м.  Вільногірськ,  МФО 305299,
- 7290.59 грн. ( сім тисяч двісті дев'яносто гривень 59 копійок),  із яких: 7260.59 грн. - в рахунок погашення
заборгованості; 30.00 грн. - в рахунок відшкодування судових витрат в виді
оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь держави судовий збір (державне мито) у розмірі 72.90 грн.

Виконання
судового рішення зі стягнення суми 7290.59
грн. розстрочити на строк до тридцяти шести місяців з часу набрання
рішенням законної сили,  з виплатою
протягом першого місяця -
290.59 грн.,  і надалі
щомісяця - по 200.00 грн.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК
України,  рішення набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана в Вільногірський
міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження,  або в
строк,  установлений для подачі заяви про
апеляційне оскарження,  через
Вільногірський міський суд.

Копію
рішення протягом п'яти днів з часу його проголошення надіслати рекомендованим
листом з повідомленням про вручення відповідачу - ОСОБА_1