Справа № 22- 6449                  Головуючий в 1 інстанції Зайченко О.В.
16                                      Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

2007р. вересня
4  дня. Апеляційний суд Донецької області
в складі:

головуючого
Пономарьової О.М.  суддів Бабенко П.М.
,  Бондаренко Л.І. при секретарі Бежині
В.Ю.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за   ацеляційною
скаргою   Закритого   акціонерного   товариства
комерційного   банку
„Приватбанк"

на ухвалу
Калінінського районного суду м. Горлівки від 5 липня 2007р.

по    матеріалам    заяви
Закритого    акціонерного    товариства    комерційного    банку „Приватбанк" до ОСОБА_1 про
видачу судового наказу.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
справи, -

ВСТАНОВИВ:

Закрите
акціонерне товариство комерційного банку „Приватбанк" звернулось до
апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу Калінінського районного суду
від 5 липня 2007р.,  якою відмовлено у
прийнятті заяви Закритого акціонерного товариства комерційного банку
„Приватбанк" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду з направленням
справи на новий розгляд суду першої інстанції,
оскільки судом неправильно застосована стаття 100 ЦПК України- з наданих
суду матеріалів про видачу судового наказу на підставі правочину вчиненому у
письмовій формі не вбачається спору про право,
тому ухвала винесено всупереч чинному законодавству.

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає задоволенню,  ухвала-
скасуванню.

Судом першої
інстанції встановивлено,  що відповідно
до укладеного між сторонами договору від 15.11.2006 року,  ОСОБА_1 отримала споживчий кредит,  але боржник своєчасно за договором
зобов"язання не виконував.

На
теперішній час сума боргу
за договором складає 4706 гривень 86 копійок,  у
тому числі пеня за несвоєчасне
виконання зобов"язань
по договору у розмірі 77 гривень 59 копійок.

Суд,
відмовляючи в задоволенні заяви,  виходив
з того,  що не надано доказів про
те,  що боржнику відомо про нарахування
йому за договором штрафних санкцій у зазначеному розмірі. Суд вважав,  що за вказаних обставин вбачається спір про
право,  а це виключає можливість розгляду
питання, про видачу судового наказу.

За
статтею 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано,  якщо заявлено вимогу,  яка ґрунтується на правочині,  вчиненому у письмовій формі та в інших
випадках,  передбачених законом.

З
матеріалів справи,  між заявником та
ОСОБА_1 був укладений письмовий кредитний договір про надання кредиту у розмірі
3.551 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік
на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15
листопада 2007р.

Заявник
надав суду документи,  що підтверджують
розрахунок заборгованості по сплаті кредиту та відсоткам по кредитному договору
між банком та позичальником.

Таким
чином,  заявником заявлена вимога,  яка ґрунтується на правочині,  вчиненому у письмовій формі.

Висновок
суду про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу з тих
підстав,  що заявлено вимогу,  яка не передбачена статтею 96 ЦПК
України,  є помилковим.

Відповідно
до вимог  ст. 312 п.3 ЦПК України
апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання про прийняття заяви про
видачу судового наказу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст. 307 ч.2 п.4,  312 -315 ЦПК
України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк"
задовольнити.

Ухвалу
Калінінського районного суду м. Горлівки від 5 липня 2007р. скасувати.

Передати
питання про прийняття заяви про видачу судового наказу на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання законної сили.