Справа № 22-ц-909/2007 р.
у 1 інстанції Вінтоняк М.Б.
Доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2007 року                                                                м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді                       Соколовського
В.М.,

суддів:                                            Меленко
О.Є., Пнівчук О.В.,

секретаря                                       Пожар
Р.В.,

з участю        апелянтки               ОСОБА_1 та

представника позивача               Бевзюк
Л.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Надвірнянського районного суду від 28 квітня 2007 р.,-

встановила:

Надвірнянське
виробниче житлово-ромонтно-експлуатаційне підприємство звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_1про стягнення 696 грн. 97 коп. заборгованості за квартирну
плату та комунальні послуги.

Рішенням
Надвірнянського районного суду від 28 квітня 2007 року даний позов задоволено
частково, стягнуто із ОСОБА_1на користь позивача 514 грн.24 коп. заборгованості
за квартирну плату та комунальні послуги і 30 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а в дохід держави 51 грн.
державного мита.

Не
погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказала
на те, що рішення судом постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального
права. Зокрема, суд не взяв до уваги те, що між нею та виробничим
житлово-ремонтно-експлуатаційним підприємством (надалі ВЖРЕП) не було підписано
угоди про надання житлово-комунальних послуг за останні роки. Судом
проігноровано і її докази про те, що ВЖРЕП не виконував своїх обов'язків, не
надавав деяких ремонтних та комунальних послуг, або надавав їх неналежної
якості. Вважає, що тарифи на комунальні послуги, які були затверджені
начальником ВЖРЕП та мером міста Надвірної, є завищеними і не відповідають
техніко-економічному обгрунтуванню. Оскільки, на її думку, з 2001 року договір
між нею і ВЖРЕП про надання платних послуг не заключався, то не має юридичних
підстав вимагати від неї оплати комунальних послуг за тарифами за період з 2001
року і по даний час, тому вона не може бути відповідачем перед ВЖРЕП у суді.

Присила
скасувати оскаржуване рішення і постановити нове рішення про відмову
Надвірнянському ВЖРЕП у позові.

2

В судовому засіданні
апелянтка ОСОБА_1 підтримала вимоги скарги з вище наведених мотивів та просила
її задовольнити, скасувавши рішення суду і ухваливши нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Представник
позивача Бевзюк Л.П. вимоги апеляційної скарги не визнала, вважає її
безпідставною, а рішення законним, яке просила залишити в силі, відмовивши у
задоволенні скарги.

Вислухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири вАДРЕСА_1, загальна площа якої
становить 60 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло.

Відповідно
до кошторисів та актів виконаних робіт, в будинку по вул. Грушевського,4 в м.
Надвірна проведено влаштування плоскої покрівлі, виконано електромонтажні
роботи, побілку під"їздів, вивозиться сміття (а.с. 29-37).

Згідно
договору про перерахунок вартості послуг від 28.04.2007 року за № 310 (а.с.
42-43), виданої позивачем, сума місячного нарахування за послуги відкорегована
в листопаді 2006 року за період з серпня 2006 року по жовтень 2006 року в
розмірі 02 грн. 40 коп. щомісячно, на суму 07 грн. 20 коп., в зв"язку з
відсутністю послуги з прибирання підвалів.

На
підставі виписки з особового рахунку НОМЕР_1абонента ОСОБА_1 (а.с. 4) вбачається,
що відповідачка частково вносила плату за обслуговування будинку і сума
заборгованості за попередні роки та за період з січня 2004 року по жовтень 2006
року становить в цілому 696 грн.97 коп.

Пунктом
5 "Правил користування приміщеннями житлових будунків і прибудинковими
територіями", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від
18.04.1992 року, визначено, що власники приватизованого житла зобов"язані
нести витрати по утриманню будинку і прибудинкової території пропорційно до
займаної площі. Однак право на вимогу щодо участі відповідачки у витратах на
утримання будинку і прибудинкової території, згідно цих же Правил, виникає у
власника будинку з моменту укладення між сторонами угоди про участь у таких
витратах.

За таких
обставин, суд першої інстанції, відповідно до норм ст.ст. 66-68 ЖК України та
ст.ст. 526, 527 ЦК України,
прийшов до правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що між
позивачем та відповідачкою виникли договірні правовідносини, відповідачка
частково вносила оплату за житлово- комунальні послуги і її заборгованість
перед позивачем становить 514 грн. 24 коп. за період з 01.02.2004 року по
01.11.2006 року, тобто в межах строку позовної давності для звернення до суду з
позовом. Тому суд, вірно визначивши суму боргу відповідачки, стягнув його на
користь позивача, частково задоволивши позов.

Посилання
апелянтки, що судом не взято до уваги всі обставини по справі, а тому винесено
незаконне рішення, є безпідставними і заперечуються дослідженими матеріалами
справи.

Колегія
суддів приходить до висновку, що рішення судом першої інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної
скарги не спростовують його законності та обгрунтованості, тому підстав для
його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 28 квітня 2007
року залишити без змін.

3

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.