Справа № 22ац -651/07р                                   Головуючий у 1 інстанції
№ 23                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
серпня 2007 р колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Дяченка
В.М.  Баркової Л.Л.,  Трушкова М. М.  при секретарі Жило І.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2",  ОСОБА_3 і житлово - комунального підприємства
„ Азовжитлокомплекс" про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзівського районного суду м.  Маріуполя від 22 травня 2007 року ,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Орджонікідзівського районного суду м.
Маріуполя від 22 травня 2007 року частково задоволений позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 З нього на її користь стягнуто у відшкодування майнової шкоди 773,
40грн,  моральної 400грн,  судовий збір в сумі 51грн.,  витрати на правову допомогу у розмірі 500грн.
та витрати пов'язані з проведенням судово - технічної експертизи в сумі 300грн
,  а усього 2024 , 40грн. Відмовлено в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3  і
ЖКП „ Азовжитлокомплекс".

В
апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати,  а справу направити до суду на новий
розгляд,  посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення
ОСОБА_3  і її представника ОСОБА_5,  які доводи скарги підтримали,  ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_6,  які просили рішення суду залишити без
зміни,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення ,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи
позов суд першої інстанції виходив з доведеності вини відповідача в залитті
квартири позивачки і заподіянні їй шкоди.

З таким
висновком суду не можна не погодитися.

Згідно
із положеннями статей 1166 і 1167 ЦК
України майнова і моральна шкода завдана неправомірними діями чи
бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи ,  відшкодовується в повному обсязі особою,  яка її завдала.

Судом
першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи,  що 21 серпня 2005 року внаслідок прориву
опалювального пристрою / сушки для рушника/ у ванній кімнаті в АДРЕСА_1 була
залита гарячою водою квартира №91 у даному будинку.

Причиною    прориву стала    неякісна
заглушка на    пристрою для
сушки,  яка була встановлена під час його
ремонту ,  який проводив власник
квартири.

За
висновком судово- технічної експертизи вартість ремонтно - відновлювальних
робіт у АДРЕСА_1 склала 1815грн.,  а без
врахування   адміністративних витрат і
податку на додану вартість -773, 40 коп.

Залиттям
квартири позивачці була заподіяна і моральна шкода,  оскільки були порушені її законні права і
вона була змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Власником
АДРЕСА_1,  згідно свідоцтва на право
власності є ОСОБА_4

Відповідно
до статті 322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить і забезпечувати його належний технічний стан.

За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення
позову. Розмір моральної шкоди стягнутий з відповідача на користь позивачки
визначений судом з урахуванням характеру правопорушення і вимог розумності та
справедливості.

Наведене
відповідачами в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують.

Рішення  суду
відповідає встановленим
обставинам справи,  ухвалено з
додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його зміни
чи скасування немає. Керуючись  ст.  ст. 303,
307,  308 ЦПК України,  колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3  відхилити.

Рішення
Орджонікідзівського районного суду м.
Маріуполя від 22 травня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців
в касаційному порядку.