Справа №2-4383/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 липня 2007
року                          Луцький
міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого
судді                            Івасюти
Л.В.

при секретарі                                    Березовській
О.Д.

за участю
позивача                          ОСОБА_1

відповідача                                       ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розподіл майна
подружжя,

встановив:

19.06.2007 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про
розподіл майна подружжя.

Позов мотивує тим, що під час спільного проживання з відповідачем, нею,
відповідачем, їхньою дочкою ОСОБА_3 та їхнім сином ОСОБА_4 було придбано
АДРЕСА_1. Дійсна вартість квартири становила 28000 грн. За станом на 01.06.2007
р. вартість квартири становить 70000 грн., що підтверджується довідкою
«Волинського агентства нерухомості» № 435 від 01.06.2007 р. Відповідно вартість
частки відповідача з квартирі по АДРЕСА_1яка становить 1А частки загальної
площі квартири складає 17500 (сімнадцять тисяч п'ятсот) грн. Крім того, під час
шлюбу ними придбано спільне майно на загальну суму 18500 грн.: телевізор Neg
вартістю 2500 грн.; гарнітур меблевий (м'яка частина) вартістю 8000 грн.;
меблевий гарнітур (стінка) вартістю 6000 грн., холодильник «Ардо» вартістю 2000
грн.

Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися в зв'язку з чим шлюб між ними
було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний
актовий запис за № 59 від 2 лютого 2006 р.

Покликаючись на вищевказане, позивач просить поділити майно, що було
придбано під час спільно проживання з відповідачем, припинити за ОСОБА_2 право власності
на V* квартири,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на V* квартуй, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виділити відповідачу наступне майно:  телевізор Neg
вартістю  2500  грн.;  гарнітур

меблевий
(м'яка частина) вартістю 8000 грн.; меблевий гарнітур (стінка) вартістю 6000
грн.; холодильник «Ардо» вартістю 2000 грн. Загальна вартість майна становить
18500 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з наведених
у позовній заяві мотивів.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він згідний на
розподіл майна, запропонований позивачем.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази
по справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до
задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який було розірвано 02.02.2006 року, про що в Книзі реєстрації розірвань
шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 59. Даний факт вбачається з
копії свідоцтва про розірвання шлюбу № НОМЕР_1 від 02.02.2006 року (а.с. ). Від
шлюбу мають двох дітей: дочку - ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1народження та сина -
ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу). Частиною першою статті 68 Сімейного Кодексу
України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.

Судом встановлено, що сторонами разом з дітьми за спільні кошти придбано
квартиру під номером 212, що знаходиться в будинку під АДРЕСА_1 Даний факт
вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири № НОМЕР_2 від 12.06.1998
року (а.с.      ).

З матеріалів справи вбачається, що орієнтована ринкова вартість
трьохкімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1становить - 70000
грн. (а.с.    ).

Крім того, судом встановлено, під час шлюбу подружжям придбано спільне
майно на загальну суму 18500 грн.: телевізор Neg вартістю
2500 грн.; гарнітур меблевий (м'яка частина) вартістю 8000 грн.; меблевий
гарнітур (стінка) вартістю 6000 грн.; холодильник «Ардо» вартістю 2000 грн.

Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним
договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади
рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо
один із них не дбав про забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив
спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка
майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а
також непрацездатні повнолітні син, дочка за

умови, що розмір
аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

З урахуванням наведених норми Закону, суд вважає за необхідне поділити
майно, що було придбано під час спільного проживання подружжя, припинити за
ОСОБА_2 право
власності на У* квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, визнати за
ОСОБА_1 право власності на У* квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
визнати за ОСОБА_2
право власності на наступне майно: телевізор Neg вартістю
2500 грн.; гарнітур меблевий (м'яка частина) вартістю 8000 грн.; меблевий
гарнітур (стінка) вартістю 6000 грн.; холодильник «Ардо» вартістю 2000 грн.
Загальна вартість майна становить 18500 грн..

Керуючись ст. 8, 10, 60, 212-215 ЩІК України, ст.ст. 69-72 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_2із спільної сумісної власності подружжя
телевізор Neg вартістю 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн.; гарнітур
меблевий (м'яка частила) вартістю 8000 (вісім тисяч) гри.; меблевий гарнітур
(стінка) вартістю 6000 (шість тисяч) грн.; холодильник «Ардо» вартістю 2000
(дві тисячі) грн., а всього майна на загальну суму 18500 (вісімнадцять тисяч
п'ятсот) грн.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 1А АДРЕСА_1

Припинити право власності ОСОБА_2на 1А частини АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк встановлений ст. 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.