Справа № 22-918/2007                                    Головуючий у
1 інстанції Гаврилова Г.Л.
41                                                                   Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

9 жовтня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області у складі:

головуючого
Песоцької Л.І.

Ігнатоля
Т.Г.,  Козлова О.М.

при
секретарі Лепеха А.С.  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) „Маріупольське автотранспортне
підприємство 11433" про стягнення середньої заробітної плати за
апеляційною скаргою позивача на рішення Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від 7 серпня 2007 року,

встановила:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся
до суду і вказував на те,  що рішенням
Орджонікідзевского районного суду міста Маріуполя від 24 вересня 2001
року,  зміненим ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 29 вересня 2003 року,
з відповідача на його користь стягнуто 4645 грн.38 коп.,  вказану суму йому виплачено лише 20 грудня
2005 року. Посилаючись на те,  що з 29
вересня 2003 року по 20 грудня 2005 року мала місце затримка розрахунку,  позивач просив на підставі  ст. 117 КЗпП України стягнути з відповідача
на його користь середню заробітну плату в сумі 5902 грн. 90 коп. і
відшкодування обезцінення стягнутої суми внаслідок інфляції в розмірі 1375
грн.03 коп.

В липні
2007 року він звернувся з додатковою заявою,
в якій посилаючись на ті ж обставини,
просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за затримку
розрахунку в сумі 5902 грн. 90 коп. і відшкодування у зв'язку з обезціненням
стягнутої суми 1946, 82 грн.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 7 серпня 2007 року
позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ВАТ „Маріупольське
автотранспортне підприємство 11433" на користь ОСОБА_1 суму індексації за
затримку виплати заробітної плати в розмірі 314 грн.01 коп. В задоволені
позовів про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку,  індексації решти виплат відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач,  не
погоджуючись з рішенням суду в частині відмови в позові,  ставить питання про прийняття рішення про
стягнення на його користь 6216 грн. 91 коп.

Про
розгляд справи відповідач повідомлений. В засідання апеляційної інстанції
представник відповідача не з'явився і причини неявки суду не повідомлені.

Заслухавши
суддю доповідача,  позивача ОСОБА_1,  який підтримав доводи апеляційної
скарги,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  рішення зміні з таких
підстав.

Згідно
зі  ст. 117 КЗпП України,  в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки,  зазначені в статі 116 цього Кодексу,  при відсутності спору про їх розмір
підприємство,

установа,  організація повинні виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи,  що рішенням Орджонікідзевского районного суду
міста Маріуполя від 24 вересня 2001 року,
зміненим ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 29 вересня 2003
року,  з відповідача на користь позивача
стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 1163 грн.,  компенсацію втрати частини заробітку в сумі
778 грн. 68 коп.,  середню заробітну
плату за затримку розрахунку в сумі 2103 грн.70 коп. і відшкодування моральної
шкоди в розмірі 600 грн.,  а всього 4645 грн.38
коп. 20 грудня 2005 року ця сума виплачена позивачеві в повному обсязі (а.с.
3-4, 6-9, 11).

Оскільки рішенням суду від 24 вересня 2001 року,  зміненим апеляційним судом 29 вересня 2003
року,  позивачеві стягнуті суми,  що належали йому від підприємства,  а також середня заробітна плата за затримку
розрахунку,  а період з 29 вересня 2003
року по 20 грудня 2005 року,  за який
позивач просить стягнути середню заробітну плату,  є часом виконання зазначеного рішення
суду,  а не часом затримки підприємством
розрахунку,  судом першої інстанції
законно відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 про стягнення середньої
заробітної плати.

Незгода позивача
з рішенням в зазначеній частині не грунтується на законі.

Оскільки
встановлено,  що рішення суду про
стягнення грошових сум виконане несвоєчасно,
колегія суддів вважає,  що
підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення відшкодування у зв'язку з
обезціненням грошових сум внаслідок інфляції. Розрахунок відшкодування
необхідно проводити,  починаючи з
індексів інфляції за листопад 2003 року,
оскільки 4 листопада 2003 року був виданий виконавчий лист і відкрите
виконавче провадження. Сума відшкодування складає 1305 грн. 93 коп. (індекси
інфляції за листопад-грудень 2003 року - 101, 9, 101, 5; за 2004 рік - 112, 2;
за 2005 рік -110, 3; 4645, 38 х 101, 9 : 100,
4733, 6 х 101, 5 : 100; 4804, 6 х 112, 3 : 100; 5395, 57 х 110, 3 : 100;
5951, 31-4645, 38 = 1305, 93).

У
зв'язку з цим рішення суду в частині стягнення суми відшкодування підлягає
зміні. З відповідача на користь позивача належить стягнути 1305 грн. 93
коп.3амість 314 грн. 01 коп.

З відповідача
на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. і витрати
на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307, 309 ЦПК
України,  колегія суддів,

вирішила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 7 серпня 2007 року в
частині стягнення суми індексації змінити.

Стягнути
з Відкритого акціонерного товариства „Маріупольське автотранспортне
підприємство 11433" на користь ОСОБА_1 1305 (одну тисячу триста п'ять)
грн. 93 коп.; на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.

Це ж
рішення в частині відмови в задоволені позову про стягнення середньої
заробітної плати за затримку розрахунку з 29 вересня 2003 року по 20 грудня
2005 року залишити без зміни.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може
бути оскаржене в

касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання
чинності безпосередньо до

Верховного
Суду України.