УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

16 липня 2007 року                                     м.  Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької області в складі: Лісової В.І.,

Новосядлої В.М. ,  Лоленко А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною

скаргою   ОСОБА_1   і
ОСОБА_2   на   рішення

Шевченківського районного суду м.
Києва від 16 грудня 2004 року і на ухвалу Апеляційного

суду м.  Києва від 14 березня 2005
року в справі за позовом ОСОБА_1 і

ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкоматур» про

відшкодування матеріальної і моральної шкоди,  завданої через вчинення правочину під

впливом   обману,    неналежне
виконання   зобов'язань,    порушення
прав   споживачів   та

антимонопольного законодавства
України,

ВСТАНОВИЛА:

25 липня 2004
року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом.

Свої
вимоги обґрунтовували тим,  що згідно
заяв позивачів від 3 березня 2003 року туристична фірма «Інкоматур»
зобов'язалась надати їм туристичну послугу - тур «Париж +» з 27 квітня 2003
року.

Посольство
Франції без будь-яких пояснень відмовило позивачам в наданні туристичних
віз,  поставивши штамп «Visa demande» в чистих
іноземних паспортах і справило при цьому плату в тому ж розмірі,  що при наданні візи.

Позивачі
зазначають,  що квитанція посольства про
розгляд,  сплату і оплату датується 8
квітня 2003 року,  а їх про це повідомили
лише 21 квітня,  поставили штамп в
паспорті 23 квітня 2003 року. Документи були повернуті 25 квітня 2003 року.

Просили
стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 1400 гривень та моральну
шкоду у розмірі 3000 гривень.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 16 грудня 2004 року,  залишеним без
зміни ухвалою Апеляційного суду м.  Києва
від 14 березня 2004 року,  у задоволенні
позову було відмовлено.

В
касаційній скарзі позивачі просять скасувати судові рішення і постановити нове
рішення про задоволення їх позовних вимог,
оскільки судовими інстанціями був неправильно застосований матеріальний
і порушений процесуальний закони.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно
із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України,
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскаржувані
рішення постановлені із додержанням норм процесуального права,  доводи скарги не спростовують висновків
судів.

Відсутні і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави
для обов'язкового

скасування судового рішення._______________________________________________

Справа №
33ц 1307- кс 07                          Категорія
25 ЦП:

АЛЛ: Головуючий
у першій інстанції Коваль M.П.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  Законом України "Про внесення змін до
закону України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року №697-У та главою 2
розділу У ЦПК України,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 16 грудня 2004 року і ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 14 березня 2005 року в справі за
позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкоматур»
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,  завданої через вчинення правочину під впливом
обману,  неналежне виконання зобов'язань,  порушення прав споживачів та антимонопольного законодавства
України залишити без зміни.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.