УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09
жовтня 2007 року                                                                             м.  Вінниця

Колегія   суддів
судової  палати   з
цивільних   справ   Апеляційного   суду Вінницької області у складі:

головуючого :
Ковальчука О.В.,  суддів : Іващука
В.А.,  Колоса С. С. ,  при секретарі: Цехмістер О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного
товариства "Український інноваційний банк" в особі Вінницької філії
до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  третя особа Вінницька районна державна
адміністрація Вінницької області,  про
припинення самовільного будівництва та знесення самовільно зведених
будівель,  за апеляційною позивача на
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 05 червня 2006 року,

установила:

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 05 червня 2006 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Судом
першої інстанції встановлено,  що 29
грудня 2002 року між AT "Український інноваційний банк" в особі
директора Вінницької філії та ОСОБА_1 укладено договір застави,  згідно якого заставлене майно,  як забезпечення кредитного договору,  складається з приміщення автомийки -
загальною площею 450,  7 кв. м та туалету,  які розташовані АДРЕСА_1,  які належать ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 18 вересня 2001 року. Згідно п.п.9.11.1 та 9.11.3 договору
застави,  заставодавець ОСОБА_1 взяла на
себе зобов'язання не проводити без попередньої письмової згоди заставодержателя
будь-якого капітального будівництва та ремонтних робіт на належних їй заставлених
об'єктах нерухомості,  а також до повного
погашення заборгованості по кредитному договору не приватизувати земельну
ділянку,  на якій розташовані належні їм
заставлені об'єкти нерухомості. Будь-якого капітального будівництва чи
ремонтних робіт щодо предмету застави,  а
також приватизації земельних ділянок ОСОБА_1 не проводилось.

Справа № 22 - 1997 2007 р. Категорія:
44     Головуючий у суді першої інстанції
Токар Л.В.

Доповідач:
Ковальчук О.В.

Згідно
договору оренди від 2 серпня 2005 року земельна ділянка,  на якій знаходяться заставлені об'єкти
нерухомості,  на яку не встановлено
обтяжень та інших прав третіх осіб,
надана ОСОБА_1 Вінницькою райдержадміністрацією. Між ОСОБА_2 та
Габібулаєвою О.Т. укладено договір про спільну діяльність шляхом об'єднання
майна,  використання земельної ділянки
площею 0, 2621 га АДРЕСА_1,  (договір від
01 вересня 2005 року). В даному випадку,
на думку суду,  самовільно зведені
будівлі ОСОБА_2,  не можуть бути
предметом спору між позивачем та ОСОБА_2,
оскільки відповідач ОСОБА_2 не знаходиться з позивачем у будь-яких
правовідносинах. Земельна ділянка,  на
якій знаходиться об'єкти заставленого нерухомого майна та земельна ділянка між
ними не є предметом застави між позивачем та відповідачем ОСОБА_1,  тому суд дійшов висновку,  що права банку не порушуються,  а відтак - позов є безпідставним.

У
апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове
рішення,  яким задовольнити позов,  посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи,  невірне застосування
норм матеріального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог,  колегія суддів вважає,  що рішення суду слід скасувати,  справу передати на новий судовий розгляд з
наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК
України передбачено:

1.
Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

2.
Законним є рішення,
яким суд,  виконавши всі вимоги
цивільного судочинства,  вирішив справу
згідно із законом.

3.  Обґрунтованим є рішення,  ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих

обставин,  на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і заперечень,

підтверджених тими доказами,  які
були досліджені в судовому засіданні.

Частиною
4  ст. 338 ЦПК України визначено,  що висновки і мотиви суду касаційної
інстанції,  з яких скасовані рішення,  є обов'язковими для суду першої чи
апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.

Скасовуючи
ухвалу апеляційного суду від 22 вересня 2006 року,  якою апеляційна скарга позивача була
відхилена,  а оскаржуване рішення суду
першої інстанції - залишено без змін,  суд
касаційної інстанції в своїй ухвалі від 12 липня 2007 року серед іншого
зазначив,  що судом першої інстанції не
мотивовано з яких підстав відмовлено у задоволенні вимог щодо самовільного
будівництва,  не перевірено можливості
використання заставлених об'єктів нерухомості за їх цільовим
призначенням(заїзд,  роз'їзд транспортних
засобів та інше) при умові зведення на частині земельної ділянки інших
будівель,  у тому числі і спірних,  не досліджено хто буде наділений правами та
на кого буде покладено обов'язки щодо наданої відповідачеві в оренду земельної
ділянки після звернення стягнення на предмет застави.

За таких
обставин визнати рішення суду законним і обгрунтованим не можна,  а тому воно підлягає до скасування.

Згідно п.6
ч.1  ст. 311 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо справу розглянуто з порушенням правил
виключної підсудності.

Відповідно
до ч.1  ст.  114
цього ж кодексу,  якою встановлені
правила виключної підсудності,
позови,  що виникають з приводу
нерухомого майна,  пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної його частини.

З
матеріалів справи вбачається,  що позов у
даній справі виник з приводу нерухомого майна,
яке фактично знаходиться на території Замостянського району м.  Вінниці,
однак справу розглянуто не Замостянським,  а Ленінським районним судом м.  Вінниці,
тобто з порушенням встановленого ч.1
ст. 114 ЦПК України правила виключної підсудності,  тому рішення суду слід скасувати,  справу передати на новий судовий розгляд до
Замостянського районного суду м.
Вінниці,  в ході котрого слід
врахувати наведене і в залежності від встановленого вирішити спір.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  114,  311,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в
особі Вінницької філії задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 05 червня 2006 року скасувати,
справу передати на новий судовий розгляд до Замостянського районного
суду   м.
Вінниці.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Протягом двох
місяців з дня набрання законної сили ухвала може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України.