Справа № 22 ц - 705- 2007р.                             Головуючий у І інстанції Кір»якова
13                                                                                     Доповідач
УХВАЛА

Іменем     України

2  серпня 2007 року    колегія суддів судової палати у цивільних
справах    Апеляційного суду Донецькоі
області в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г. суддів Кочегарової Л.М. ,
Кучерявої В.Ф. з участю секретаря Лепеха А.С.  розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі     справу
за позовом ОСОБА_1     до  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,       ОСОБА_4,       ОСОБА_5 про визнання недійсним договору
дарування  частки нежилої прибудови за
апеляційною скаргою позивачки   на
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 25 травня 2007 року, -

встановила:

Рішенням
Жовтневого районного суду М. Маріуполя від 25 травня 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1  до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 і
ОСОБА_5  про визнання недійсним договору
дарування частки нежилої прибудови відмовлено

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
рішення суду скасувати і постановити нове рішення,  яким задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі,  посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального
права,  невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення представників
позивачки ОСОБА_5  і ОСОБА_6,  які підтримали доводи апеляційної
скарги,  заперечення представника
відповідачів ОСОБА_7 ,  перевіривши
матеріали справи,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи,  що у відповідності з договором міни від 4
липня 2002 року позивачці ОСОБА_1
належало 40% прибудови літ В1-5 поАДРЕСА_1 площею1691 кв.м-.(а.с. 4), .,

Над
вказаною прибудовою розташована надбудова В-штрих-5 площею 323 кв.м.  (а.с.
142-146).

4
вересня 2002 року від імені ОСОБА_1  на
ім. "я ОСОБА_5  була посвідчена
довіреність на право розпорядження належним їй майном з правом передовіри. На
підставі вказаної довіреності ОСОБА_5
4.12.2003 року уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатися належною ОСОБА_1  часткою нежилих приміщень,  а саме літ В штрих-5 по АДРЕСА_1.

10
грудня 2003 року ОСОБА_2 за вказаною довіреністю подарував спірну будівлю
ОСОБА_3 і ОСОБА_4(а.с.  6-7).

Відмовляючи
у задоволенні позову про визнання недійсним договору дарування належної
позивачці частки нежилої прибудови „В - один -5" по АДРЕСА_1,  суд виходив з того,  що суду не надано доказів про невідповідність
договору дарування укладеного між відповідачами,  вимогам закону.

Колегія
суддів вважає,  що такий висновок суду є
правильним,  оскільки він узгоджуються з
фактичними обставинами,  матеріалами
справи та вимогами закону.

У
відповідності зі  ст. 48 ЦК України (в
редакції 1963 року) угода,  яка не
відповідає вимогам закону є недійсною.

Згідно
зі  ст.
62 даного Кодексу угода,  укладена
однією особою від імені другої особи в силу повноваження,  що ґрунтується на довіреності,  законі або адміністративному акті,  безпосередньо створює,  змінює і припиняє цивільні права і обов'язки
особи,  яку представляють.

Відповідно
до  ст. 63 цього Кодексу угода,  укладена від імені другої особи особою,  не уповноваженою на укладення угоди або з
перевищенням повноважень,  створює,  змінює і припиняє цивільні права і обов'язки
для особи,  яку представляють,  лише в разі дальшого схвалення угоди цією
особою.

Наступне
схвалення угоди особою,  яку
представляють,  робить угоду дійсною з
моменту її укладення.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої
інстанції,  розглядаючи справу,  повно,
всебічно і об"єктивно перевірив доводи сторін,  встановленим фактам і доказам дав правильну
оцінку і вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права,  що підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Висновки
суду щодо укладення договору дарування ОСОБА_2 частки спірної прибудови в межах
повноважень,  наданих йому довіреністю
від 4.12.2003 року,  яку ні
позивачка,  ні її представник не
оскаржують; щодо відсутності правовстановлюючих документів на надбудову „В
штрих -5" на час оформлення договору дарування і на теперішній час і неможливості
у зв"язку з цим її відчуження; щодо неоднозначності літерування спірної
прибудови в документах БТІ,  є
вичерпними,  підтверджуються достовірними
доказами,  дослідженими в судовому
засіданні.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  не приведені нові доводи,  факти та обставини,  які не були предметом розгляду суду першої
інстанції та могли б вплинути на правильність його висновків при розгляді
справи по суті.

З
урахуванням викладених обставин колегія суддів вважає,  що суд першої інстанції постановив рішення у
відповідності з нормами матеріального і процесуального права,  а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307,  308,  313-314 ЦПК України,  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному .порядку протягом двох місяців з моменту набрання чинності шляхом
подачі касаційної скарги   безпосередньо
до Верховного Суду України.