Справа № 33-Ц-598 2007 р.                             Головуючий у суді 1 інстанції Бердан Н.В.
Категорія І                                                                                                       Доповідач Буцяк З.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 вересня 2007 року                                                                                                  місто Рівне

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області у
складі:

Буцяка З.І., Василевича B.C., Гордійчук С.О.

розглянувши в порядку касаційного провадження у попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою Закритого
акціонерного товариства "Лукор" (далі - ЗАТ "Лукор") на рішення Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 28 липня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 6 жовтня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закритого
акціонерного товариства "Лукор" про визнання безпідставною відмову
скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-1 ,-

встановила:

В червні 2005 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача, мотивуючи позовні вимоги тим, що 16-18 квітня 2003 року комісія з
розслідування нещасного випадку, створена на виробництві
хлору і каустичної соди ЗАТ "Лукор", провела розслідування нещасного випадку, що стався 12 листопада 2002 року з її
чоловіком ОСОБА_2, який працював слюсарем
ремонтником 5-го розряду, зайнятим на ремонті, профілактиці,
обслуговуванні технологічного устаткування та встановила, що нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом. З таким
висновком вона не погодилась, оскільки 12 листопада 2002 року на колоні позиції
"20" відмітки 9,600 мав місце локальний викид
хлору, тому що хвороба легень і серця у її чоловіка почалася раптово, а саме
після 12 листопада 2002 року. У висновку комісійної судово-медичної експертизи №40 від 6 вересня 2004 року вказано,
що смерть її чоловіка знаходиться у причинному зв'язку з
отруєнням хлором. ЗАТ "Лукор" прийняло рішення, що нещасний випадок з ОСОБА_2 не пов'язаний з виробництвом, чим створило перепони для позивачки реалізувати право на отримання
соціальної допомоги у зв'язку зі смертю годувальника від Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2005 року, залишеним ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 6 жовтня 2005 року без змін,
позов ОСОБА_1 задоволено. Поновлено позивачці строк звернення до суду. Визнано
безпідставною відмову скласти акт про нещасний випадок та встановлено, що 12 листопада 2002 року на виробництві хлору і
каустичної соди ЗАТ "Лукор"
внаслідок гострого отруєння хлором через наявність залишків хлору в колоні позиції "20" з ОСОБА_2, слюсарем
ремонтником 5-го розряду ЗАТ "Лукор", стався нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом.

У поданій касаційній скарзі ЗАТ "Лукор" просить скасувати
оскаржувані рішення у справі з підстав неправильного
застосування судами норм матеріального і процесуального
права, а справу направити на новий розгляд у суд першої інстанції.

2

В запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить касаційну скаргу ЗАТ "Лукор" відхилити. Рішення Калуського
міськрайонного суду Івано-Франківської області від
28 липня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 6
жовтня 2005 року залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті та
справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в
межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, і доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й
передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу Закритого
акціонерного товариства "Лукор" відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду= Івано-Франківської області від 28
липня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 6 жовтня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.