РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-П-132/2007р.

23 травня 2007 року                                                                            смт.Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області у складі: головуючого судді Міщенка Г.В., при секретарі
Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій зазначила, що їй на
праві власності належать дві земельні ділянки в межах Калузької сільської Ради,
відповідно розмірами 7.82
га та 7.72 га. З
листопада 2002 року
вказані земельні ділянки передані відповідачеві, про що укладено договір
строком на 5 років.
Хоча договір укладено на спільну господарську діяльність, але фактично відповідач
здійснював оренду землі. Відповідно до п.З договору оренди, відповідач
зобов'язався щорічно сплачувати 4
тони зернових, 400 кг.
соняшника, здійснювати оранку 2
городів, забезпечувати 2
причепами полови та сплачувати податок на землю. Однак, за останій рік він
не передав їй 400 кг.
соняшника, що становить 456
грн. - вартість
неотриманої продукції. Крім того, невиконанням зобов'язання їй завдано
моральної шкоди, яку вона оцінює в 1600
грн. Позивачка просить суд постановити рішення яким стягнути з відповідача
на її користь 456 грн.
вартості насіння соняшника та 1600
грн. моральної шкоди, судовий збір в розмірі 68 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 30
грн., витрати за юридичну допомогу в розмірі 55 грн..

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач не виконав свої
зобов'язання - за 2006 рік по договору
оренди землі не передав їй 400
кг. насіння соняшника, у зв'язку з чим вона розірвала договір в односторонньому
порядку.

Відповідач ОСОБА_2. проти позовних
вимог заперечував з тих підстав, що виконуючи зобов'язання за 2006 рік він заплатив
позивачці 1900 грн. за
зернові та соняшник, як того бажала позивачка. Тобто, він розрахувався за 400 кг. соняшника
готівкою. Боргу по договору не має.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_3., діючий на підставі договору, вважає, що в задоволені позову слід
відмовити, оскільки відсутня вимога позивачки про розрахунок, в договорі не
зазначена точна дата виконання зобов'язання, а тому слід вважати що спір не
виник.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані
докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 01 листопада 2002 року сторони
уклали договір оренди земельних ділянок, розміром 7.82 га та 7.72 га. Відповідно
до умов договору, орендодавець зобов'язався передати земельні ділянки строком
на 5 років
орендарю, а орендар сплачувати щорічно орендодавцю 4 тони зернових, 400 кг. соняшника,
здійснювати оранку 2 городів,
забезпечувати 2"причепами
полови та сплачувати податок за землю (а.с. 6-7,8-9).

Відповідно до ст.611 ЦК України правовим
наслідком відшкодування збитків є порушення зобов'язання.

Позивачка посилається на порушення відповідачем
зобов'язання по договору оренди, у

2

зв'язку з чим просить стягнути на її користь 456 грн. компенсації
вартості насіння соняшника. Однак, жодного доказу на підтвердження порушення
зобов'язання відповідачем суду не надала. Хоча, відповідно до п.1 ст.60 ЦПК
України, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч.І ст.614
ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини.

ОСОБА_2., заперечуючи проти позову,
вказував на належне виконання ним договору, що нічим не спростовується та
свідчить про відсутність його вини щодо прострочення зобов'язання.

ОСОБА_1 просить
стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1600 грн., завдану їй невиконанням умов договору.

Проте, відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема відшкодовання моральної шкоди. Тобто, моральна шкода може бути
відшкодована тільки у випадку коли таке передбачено законом або договором. Ні
законом, ні договором оренди земельних ділянок відшкодування моральної шкоди не
передбачено, а тому позовні вимоги в цій частині безпідставні та задоволенню не
підлягають.

Таким чином, на підставі
викладеного вище, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212,214-215 ЦПК
України, ст.ст.526, 610,
611, 614 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1у задоволенні позову до
ОСОБА_2 про відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди, у зв'язку з
порушенням умов договору, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                Міщенко Г.В.