Справа № 2-2436/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007 року Суворовський районний суд міста Одеси
у складі

головуючого                          Катаєвої
Е.В.

при секретарі                          Юзефович
Ю.А.

за участю представників

позивача                                ОСОБА_3

відповідача                            ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому
засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2.,
вказуючи, що 27.11.2006 року внаслідок дорожньої-транспортної пригоди, яка
сталася на автомобільній дорозі Одеса-Мілітополь з вини відповідача, який
керував автомобілем „Луді", державний номер НОМЕР_1, автомобілю „Mitsubisi
Galant" державний
номер НОМЕР_2, який належить позивачу, були нанесені пошкодження. Позивач
просив суд стягнути на його користь з відповідача 31 928, 49 гривень вартість
відновлюваного ремонту (за мінусом 5050 гривен сплачених відповідачем) та 5 000
гривень моральної шкоди, як компенсацію моральних страждань, викликаних
порушенням звичного укладу життя, пов'язаними з цим прикладанням додаткових
зусиль,  а також: судові витрати - 505;
51; ЗО; 8,50 гривень.

У судовому
засіданні позивач та його представник вимоги позову уточнили, посилаючись на
вказані в заяві обставини, зменшили стягнення матеріальної шкоди до 15 589,15
гривень, підтримав в первинному об'ємі стягнення моральної шкоди та судових
витрат.

У судовому
засіданні відповідач та його представник позов не визнали, та пояснили, що сума
шкоди експертом значно завищена, та експертиза проведена без належного
повідомлення ОСОБА_2. Крім того, позивач 13.12.2006 року отримав від
відповідача еквівалент 1000 доларів США
у якості компенсації шкоди у повному обсязі, про що видав відповідачу
розписку, написану власноруч.

Суд, вислухавши
пояснення позивача, відповідача, їх представників, дослідивши і проаналізувавши
представлені суду докази,  встановив
наступне.

27.11.2006 року
ОСОБА_2, який
керував автомобілем „Ауді", державний номер НОМЕР_1, рухаючись по
автомобільної дорозі Одеса-Мілітополь, у порушення пункту 12.1 Правил
дорожнього руху не врахувавши дорожну ситуацію, не обрав безпечну швидкість
руху в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем „Mitsubisi
Galant" .державний
номер НОМЕР_2, який рухався попереду у попутному напрямку, під керуванням його
власника ОСОБА_1

Постановою судді
Суворовського районного суду міста Одеси від 26.12.2006 року ОСОБА_2 визнаний
винним в скоєні вказаної дорожньої-транспортної пригоди та притягнутий до
адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу про адміністративні
правопорушення України. Вказана постанова обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою
та відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України, вважаються встановленими.

Судом
встановлено, що винні дії водія ОСОБА_2. знаходяться в прямому причинному
зв'язку із заподіяним матеріальним збитком автомобілю „Mitsubisi Galant",
державний номер НОМЕР_2.

Згідно статті
1187 ЦК України діяльність по використовуванню транспортних засобів є джерелом
підвищеної небезпеки. Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом. Особа, що здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, відповідає за заподіяну шкоду, якщо не доведе, що шкода причинена
внаслідок непереборної сили або наміру потерпілого.

З урахуванням
того, що ОСОБА_2, на момент здійснення ДТП правомірно керував автомобілем
„Ауді", державний номер НОМЕР_1 (сторони цієї обставини не оспорюють), то
відповідальність за заподіяний збиток позивачу відповідно до частини 1 статті
1187 ЦК України, несе саме він.

2

Згідно звіту
проведеного ПП „Аргумент" вартість відновлюючого ремонту „Mitsubisi
Galant" складає 36 978, 49 гривень, та розмір матеріального
збитку рівняється остаточній вартості автомобілю і становить 20 639, 15 гривень
(а.с. 15-40).

Підстав для
сумніву достовірності висновку спеціаліста, його компетентності або
об'єктивності, у суду не має.

Як роз'яснив
Пленум Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди", № 6 від 27.03.1992 року у пункті 9, при
визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форми
власності судам належить виходити із положень ЦК України. Зокрема, слід враховувати, що відшкодування
шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того
ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє
становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб
відшкодування шкоди можливий..."

Суд критично
ставиться на посилання ОСОБА_2. та його представника на надану ними розписку
про отримання позивачем коштів у сумі еквівалентній 1000 доларів США (5050 гривень),
як доказ відшкодування збитків у повному обсязі, оскільки спростовується
висновком експерта-спеціаліста, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди
становить 20 639, 15 гривень.

Суд розглянув
справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови
для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін,
приймаючи до уваги ту обставину, що вартість відновлюючого ремонту перевищує
остаточну вартість транспортного засобу, суд вважає необхідним захистити
порушене право власника ОСОБА_1,
стягнув саме розмір остаточної вартості з відрахуванням з цієї суми 5050
гривень вже відшкодованих відповідачем 13.12.2006 року на ремонт автомобілю 20
639 гривен 15 копійок- 5050 гривень = 15 589 гривень 15 копійок.

Бажання отримати
автомобіль „Mitsubisi Galand",
після відшкодування позивачу шкоди, відповідач не виявив.

Крім
матеріальної шкоди, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2., які призвели до
дорожньої-транспортної пригоди, позивач також зазнав втрати не матеріального
стану у зв'язку із пошкодженням майна, зокрема необхідністю прикладати
додаткові зусилля для організації свого життя. На підставі статей 23, 1167 ЦК
України, з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обсягу
страждань, немайнових втрат, яких зазнав позивач, виходячи з засад розумності,
виваженості та справедливості, суд вважає, що у порядку компенсації моральних
страждань з відповідача необхідно стягнути 1000 гривень. Ці ж вимоги в решті розміру
моральної шкоди задоволенню не підлягають за їх недоведеністю.

Крім того, в
зв'язку з пред'явленням позову до суду позивач поніс судові витрати: 505
гривень - вартість проведення експертизи (а.с. 14), 59,50 гривень державне
мито, яке позивач заплатив при зверненні до суду з позовом (а.с. 3-5), 30
гривень ІТЗ в силу статті 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача. На користь Держави з відповідача потрібно стягнути 110
гривень - держмито пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі
викладеного та статей 1166, 1187, 23, 1167 ЦК України, керуючись статями 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК
України, п. 9 Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", суд

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  про  відшкодування матеріальної    та
моральної    шкоди,     заподіяної    дорожньо-транспортною    пригодою задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 589 гривень 15 копійок матеріальної шкоди, 594,50
гривень судових витрат, 1000 гривень компенсацію моральної шкоди, а всього
стягнути 17 183, 65 гривен.

В решті вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь Держави 110 гривен державного мита.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області
через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі у 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.

Апеляційна
скарга може бути подана без посереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.