№2-1527/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20 червня 2007
року. Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді                                        Божина
Л.І.

при
секретарі                                                Кордонської
Л.А.

Представника
позивача                              ОСОБА_2

Представника
відповідача                           Сидоренко
A.M.

Представника
третьої особи                       Зикунової
Н.А.

Розглянувши в
відкритому судовому засіданні в суді м.
Костянтинівка Донецької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Відділу ДВС
Костянтинівського міськрайонного управління юстиції

Про скасування
постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуждення

Суд

ВСТАНОВИВ

Позивачка 1
березня 2007 року звернулася з позовом до відділу ДВС Костянтинівського
міськрайонного управління юстиції про визнання дій відповідача ,  які зв'язані з арештом майна ,  яке належить позивачці незаконними та
скасувати постанову державного виконавця 12 лютого 2007 року,  мотивуя свої вимоги наступним.

22 лютого 2007
року вона получила від
відповідача постанову від 12 лютого 2007 року про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуждення,
а саме її будинка ,  який
розташован по АДРЕСА_1

Вона з вказаною
постановою державного виконавця не згодна і вважає ,  що своїми діями він порушив   її право на володіння своїм майном.

Згідно з
вказаною постановою   накладен арешт на
її майно та оголошення заборони на його відчуждення   при примусовому виконанні виконавчого написа
2624 ,  виданого 6 грудня 2002 року
приватним нотаріусом про стягнення з ОСОБА_1. на користь "Приватбанк"
45 863 , 56 грн. з метою забезпечення виконання рішення суду,  тобто як вважає позивач,  державний виконавець буде виконувати
виконавчий напис ,  стягувати з неї борг
у сумі 45 863, 56трн. для забеспечення рішення суду,  але,
якого рішення невідомо. А крім того ,
вона вважає #і$о в зв'зку з тим, що 17 червня 2004 року вступило в
законну силу рішення Костянтинцдського міськрайонного суду про стягнення з
ОСОБА_3(її колишнього чоловіка) на'користь ЗАТ КБ "Приватбанк"
заборгованості за кредитним договором,  і
таким чицом ,  цей договір вона вважає
виконаним,  а 26 травня 2006 року цим же
судом ухвалено рішення ,  яким кредитний
договір був розірваний,  тому вона вважає
,  що право застави припиняється у разі
припинення зобов'язення ,  забеспеченого
заставою.

Крім
того ,  вона просить суд стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі 5000 грн. в зв'язку з тим ,  що відповідач завдає їй моральну шкоду не
законними постановами,  а вона є
інвалідом 1 групи по зору.

Представник
відповідача підтримав в судовому засіданні позов ,  посилаючись на тіж обставини.

Представник
відповідача , позов не визнала і пояснила ,
що оспорювана постанова законна ,
державна виконавча служба прийняла міри про примусове виконання
виконавчого напису від 6.12. 2002 року виданий приватним нотаріусом про
стягнення з ОСОБА_1
на користь "Приватбанка" боргу 45 863 , 56 грн і помилково
вказала з "метою забезпечення виконання рішення суду" ,  але вона вважає ,  що цей запис можно ліквідувати без рішення
суду. Крім того ,  вона вважає ,  що ніяких моральних ушкоджень відповідач не
причиняв позивачці. Крім того ,
пояснила,  що в провадженні
відповідача є на виконанні виконавчий лист про стягнення 60591 грн. і все рівно
на будинок позивачки буде накладен
арешт для виконання виконавчих документів. Представник відповідача просить
суд відмовити в позові.

Представник
третьої особі,  яка не заявляє
самостійних вимог , -ЗАТ КБ
"Приватбанк" вважає,  що в
позові слід відмовити ,  так як майно
позивачки є в заставі "Приватбанку" і на нього теж накладен арешт
банком,  так як вона є заставодавець,  яка своїм майном повинна виконувати
забов'язення за кредитним договором,  по
якому вона зобов'язалась перед банком.
Також вважає ,  що допущені
державним виконавцем помилки в постанові можна усунути без скасування вказаної
постанови.

Заслухав сторін
,  дослідив матеріали справи ,  суд прийшов до висновку ,  що позов підлягає задоволенню частково за
наступним.

Суд вважає
,  що постанова державного виконавця від
12 лютого 2007 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його
відчуждення підлягає скасуванню, тому ,
що в ній є черга помилок,  а саме
: в постанові вказано ,  що виконавча
служба при примусовому виконанні виконавчого напису 2624 ,  виданого 6 грудня 2002 року приватним
нотаріусом про стягнення з ОСОБА_1
на користь "Приватбанка" 45 863 грн.56 коп.,  наклала арешт на майно ОСОБА_1,
але такого рішення суду про стягнення вищевказаної суми з
позивачки не має, а крім того і не може бути ніякого стягнення грошової суми з
позивачки ,  так як згідно до виконавчого
напису пропонувалося звернення стягнення на жилий будинок з надвірними
АДРЕСА_1,  який належить позивачці (
а.с.  23).

Крім того ,  вказано ,
що це примусове виконання з "метою забезпечення виконання рішення
суду,  та усунення можливості здійснити
відчуждення майна",  але по якому рішенню
не вказано,  тобто постанова має помилки
і відсутня конкретика запису у постанові,
що расцінюється судом ,  як
документ який підлягає скасуванню,  тому
що в тому виді . який він є ,  виконувати
виконавчі дії неможливо.

Разом з тим ,
суд вважає ,  що позивачка не вірно
трактує  ст. 593 ЦК України,  а саме коли припиняється право застави,  вказав ,
що припиняється право застави в зв'язку з припиненням зобов'язення ,  забезпеченого заставою ,  посилаючись на те ,  що рішенням суду від 17 травня 2004 року
Костянтинівським міськрайоннм судом стягнута заборгованість за кредитним
договіром і таким чином зобов'язення перед банком виконані,  хоча сума кредиту до наступного часу банку не
повернута.

Тому скасування
вказаної постанови підлягає з причини ,
що державний виконавець нечітко вказав
по якому виконавчому документу
проводиться примусове виконання ,
для усунення помилок у постанові.

Щодо стягнення
моральної шкоди у сумі 5000 грн. ,  суд
вважає ,  що відповідачем моральна шкода
позивачці не спричинялась і стягненню не підлягає. Керуючись ст ст10;11, 212-215, 294,
395, 383 ЦПК України,  ст. П67 ЦК У країн и, суд

Позов ОСОБА_1
про скасування постанови відділу ДВС Костянтинівськгого міськрайонного
управління юстиції від 12 лютого 2007 року задовольнити частково.

Постанову про
арешт майна ОСОБА_1 - житлового АДРЕСА_1та оголошення заборони на його
відчуждення від 12 лютого 2007 року скасувати для усунення помилок в частині
підстав примусового виконання виконавчого напису.

В іншій частини
позову відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
або в порядку ч.4  ст. 395 ЦПК
України.