Справа № 2-567/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

02
квітня 2007 р.                                                                                                                       м.  Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області у складі:

головуючий
суддя        Ситенко А.І.

при
секретарі                                                                                          Анісімовій
Є.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м.  Макіївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до територіальної громади Макіївської міської ради про визначення розміру
часток у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

5
березня 2007 р.ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади
Макіївської міської ради про визначення розміру часток у праві спільної
сумісної власності,  мотивуючи вимоги
тим,  що при приватизації квартири
комітетом економіки,  приватизації та
управління комунальною власністю ЗА 1 „Макбуд" не була встановлена належна
кожному власнику частка,  у зв'язку з чим
вона,  як спадкоємець ja
законом,  позбавлена можливості
прийняття спадщини.

У
судовому засіданніОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги,  на обґрунтування яких послалася на
обставини,  вказані в позовній
заяві,  та зазначила,  що 5 березня 1998 р. квартира АДРЕСА_1,  була приватизована нею та ОСОБА_2 у спільну
сумісну власність. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік - ОСОБА_2 помер. Після його смерті
відкрилася спадщина у вигляді частки квартири,
спадкоємцем якої на підставі закону є вона. У передбачений законом
термін вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини,  однак державним нотаріусом у
видачі свідоцтва на право власності за законом було відмовлено на підставі
того,  що частка спадкодавця у праві
спільної сумісної власності на квартиру не встановлена.

Посилаючись
на вказані обставини,  позивачка просить
суд визначити розмір її частки та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності
на житлове приміщення,  визнавши їх
рівними.

Представник
відповідача до судового засідання не з'явився,
надавши суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача,  проти визначення часток співвласників рівними
не заперечує.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали справи
і дослідивши надані докази,  суд у межах
заявлених позовних вимог (  ст. 11 ЦПК
України ) встановив наступне.

Згідно
свідоцтву про право власності на житло,
виданого комітетом економіки,
приватизації та управління комунальною власністю ЗАТ „Макбуд" 5
березня 1998 року,  квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності.
Назване свідоцтво зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно
комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м.  Макіївка»

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 помер у віці 62 років,  що
підтверджено актовим записом № 852 від 14 квітня 2003 р. в Книзі реєстрації
смертей Макіївського відділу реєстрації актів цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції Донецької області.

Після
смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді належної останньому частки
вищезазначеної квартири.

Позивачка
ОСОБА_1 є дружиною померлого спадкодавця,
що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 25 серпня 1988 року виданого
відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління
юстиції,  актовий запис № 2369.

Відповідно
до інформації третьої Макіївської державної нотаріальної контори 12 січня 2007
року була відкрита спадкова права № 4/2007 на ім'я спадкодавця ОСОБА_2 на
підставі заяви його дружини ОСОБА_1 від 12 січня 2007 року про видачу свідоцтва
про право на спадщину.

За таких підстав,  згідно з
положеннями  ст.  1261 ЦК України ОСОБА_1
є спадкоємцем першої черги за законом,
тому являється належним позивачем по даній цивільній справі.

Як
передбачено статтею 355 ЦК
України,  майно,  що є у власності двох або більше осіб
(співвласників),  належить їм на праві
спільної власності (спільне майно). Майно може належите особам на праві
спільної часткової,  або на праві
спільної сумісної власності.

Питання
про визначення часток у спільній сумісній власності у встановленому законом
порядку між співвласниками не вирішувалось.

Відповідно
до ч. 2  ст.  8 Закону України від 19 червня 1992 р. № 2482
XII «Про приватизацію державного житлового фонду» передача
займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову
власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім»ї,  які постійно мешкають у цій квартирі
(будинку),  у тому числі тих,  що тимчасово відсутні й за якими зберігається
право на житло,  з обов'язковим
визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Зазначеним законом не
визначено умов,  за яких один із членів
сім»ї матиме більшу або меншу частку в приватизованому житлі. Співвласник
спільної сумісної власності,  як
передбачено положеннями  ст.  370 Цивільного кодексу України,  має право на виділ у натурі частки із
спільного майна,  що може бути після
визначення ідеальних часток співвласників у праві спільної власності. При
визначені розміру часток співвласників вважається,  що вони є рівними,  якщо інше не встановлене домовленістю між
ними,  законом або рішенням суду.

З
матеріалів справи убачається,  що
домовленості між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про зміну розміру їх ідеальних часток в
квартирі не було,  судових рішень з цього
питання не приймалось.

За таких
підстав частки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у спільній квартирі суд визнає рівними,  тому кожному співвласнику належить право на
одну другу частину вищезазначеної приватизованої квартири.

Згідно з
приписом ч. 4  ст.  174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

За таких
обставин,  проаналізувавши встановлені
обставини по справі,  оцінивши надані
докази в їх сукупності,  суд дійшов
висновку,  що визнання відповідачем
позову не суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб,
заявлений ОСОБА_1 позов є обґрунтованим і визнається таким,  що підлягає задоволенню.

Позивачка
не вимагає компенсації за понесені судові витрати,  пов'язані зі зверненням до суду і розглядом
судової справи.

Враховуючи
викладене,  керуючись статтями 11,  60,
212,  213,  214,
215 Цивільного процесуального кодексу України,   ст.
355 Цивільного кодексу України,
ч. 2  ст.  8 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду» від 19 червня 1992 р. № 2482 XII,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визначити
частки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у спільній сумісній власності - приватизованій
квартирі АДРЕСА_1 рівними - по одній другій частині кожному,  визнати за кожним з них право власності на
визначену долю майна.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд міста Макіївки протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через
Кіровський районний суд міста Макіївки протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або протягом десяти днів,  з дня проголошення рішення без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження.