Справа №2-173/07
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2007 року                                                               смт.
Кельменці

Кельменецький
районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого
- судді                          Телешмана
О.В.

при
секретарі                                      Мардар
Л.Е

з участю
позивача                              ОСОБА_1
,

відповідачів                                         ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кельменці справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного
володіння та відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали повністю,
і вважають що дані вимоги є безпідставними.

Позивачка ОСОБА_1, як сторона по справі, та будучи допитана в якості свідка
пояснила суду, що вона з своїм чоловіком ОСОБА_4 проживає в с Перківці
Кельменецького району, а в с
Ленкізці вони мають господарство. Осінню 2006 року вони зібрали в Ленківцях
урожай - 80 відер картоплі по 7 кг. кожне та приблизно 1 тону кукурудзи,
оскільки в них в кошниці поміщається приблизно 2 тони, а того року було
половина кошниці кукурудз. В грудні 2006 року і до середини січня 2007 року її
чоловік ОСОБА_4 проживав у с
Ленківці. В цей період він без її відома разом із ОСОБА_5 з погреба, в
якому зберігалася картопля та з кошниці, в якій зберігалася кукурудза виносили
всю кукурудзу та картоплю до відповідачки ОСОБА_2, яка давала їм за це горілку.
Вартість кукурудзи та картоплі позивачка оцінює в 1000 гривень, хоча по
довідках «Кроопринку» ціна є більшою. Але вона змінює ціну позову стосовно
позовних вимог до ОСОБА_2 до 1000 гривень. До відповідачки ОСОБА_3 її чоловік
відніс дивандек, розміром 1,5 м на 2 м., покривало зелене, розміром 1,5 м на 2
м. та килимову доріжку розміром 5м на 2 м., які відповідачка ОСОБА_3 її не
повернула та інші речі, які ОСОБА_3 повернула, а за ті які залишила собі
обіцяла заплатити. Вартість неповернутих речей складає приблизно 390 гривень.
Все це майно її чоловік проміняв у відповідачів на горілку.

Відповідач ОСОБА_3, як відповідач та, будучи допитана в
якості свідка, пояснила суду, що позов вона не визнає повністю. Вона не має в
себе дивандека, килимової доріжки та покривала, які просить витребувати в неї
позивачка. Ті речі, які їй приносив чоловік позивачки вона повернула їй. Ці
речі чоловік позивачки ОСОБА_4 її приніс і запропонував купити, але вона
відмовилась. Тоді він ці речі залишив у неї на подвір'ї. Коли приїхав

дільничний
інспектор міліції то вона ті речі, які залишив чоловік позивачки відвезла до
неї додому в с. Перківці і повернула позивачці. Білше ніяких речей ОСОБА_4 її
не приносив. Зі слів односельчан її відомо, що ОСОБА_4 розносив різні речі по
всьому селу.

Відповідач ОСОБА_2, як
відповідач та, будучи допитана в якості свідка, пояснила суду, що вона не брала
у господарстві позивачки ніякої картоплі та кукурудзи. Також її ніхто не
приносив картоплю та кукурудзу. її чоловік розповідав, що ОСОБА_4 приносив йому
сівалку та оприскувач, але її чоловік не взяв в нього ці речі. Дільничний ОСОБА_6 був у її
господарстві і вона йому показувала свій будинок. В будинку було лише 4 мішки
картоплі та 6 мішків з кукурудзою, яку вони зібрали в своєму господарстві. Коли
ОСОБА_6 на
передодні був з позивачкою, то вона їх до будинку не пускала, оскільки
позивачка кричала і вчиняла скандали. Наступного дня дільничний ОСОБА_6 був у
її будинку і бачив всю належну їй картоплю і кукурудзу, які в неї є в
господарстві і які вони зібрали з своєї присадибної ділянки. Ні ОСОБА_4, ні
ОСОБА_5 їй особисто нічого не приносили і горілки вона їм не давала. Крім того
з 07.12.2006 року по 31.12.2006 року вона перебувала в м. Вінниця і лікувалася
в лікарні, про що свідчать подані нею довідки про обстеження.

Судом досліджено такі інші докази. Письмова пропозиція ОСОБА_1 від
22.02.2007 року (а.с.5), лист Кельменецького РВ УМВС від 21.01.2007 року №
37/296, довідка «Коопринку» від 22.02.2007 року № 21, лист Кельменецького РВ
УМВС від 18.04.2007 року № 37/2024, довідка «Коопринку» від 12.04.2007 року
№39, формуляр № 63 на ім'я ОСОБА_2 від 12.12.2006 року з відмітками міської
поліклініки №2 м. Вінниця.

Свідок ОСОБА_4 дав суду показання про те, що в грудні 2006 року та в першій
половині січня 2007 року він проживав в с
Ленківці. Тут у них з дружиною - позивачкою ОСОБА_1 є господарство, де вони
зберігали приблизно вісімдесят відер картоплі в погребі та кукурудзу в качанах
в кошниці. Коли він тут проживав всю картоплю та кукурудзу він відніс в
господарство ОСОБА_2, де спочатку чоловік відповідачки, а потім і сама
відповідачка ОСОБА_2 за картоплю давали йому горілку. Яка вага картоплі та
кукурудзи він сказати не може. До ОСОБА_3 він відносив речі -З покривала, дивандек
та два коврики. Яких
розмірів ці речі та як вони виглядають він не пам'ятає.

З показань свідка ОСОБА_5 вбачається, що він допомагав одного разу ОСОБА_4
віднести до воріт відповідачки ОСОБА_2 сумку, в якій було приблизно два відра
картоплі. Дану сумку він допоміг донести до воріт і сам пішов геть. Що далі з
цією картоплею робив ОСОБА_4 йому не відомо. Він не знає, чи передав цю
картоплю ОСОБА_4 чоловікові відповідачки ОСОБА_2, оскільки в той час ОСОБА_2
була у Вінниці.

Свідок ОСОБА_6 дав суду показання про те, що він працює
помічником дільничного інспектора міліції Кельменецького РВ УМВС України і він
розглядав заяву громадянки ОСОБА_1 Під час розгляду її заяви він відбирав
пояснення у ОСОБА_1, її чоловіка, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_3. При цьому
ОСОБА_1 пояснювала, що

її чоловік разом із ОСОБА_5 виносили з їхнього господарства всю картоплю та
кукурудзу та інші речі до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за горілку. ОСОБА_3 повернула деякі речі ОСОБА_1, але
остання говорила, що це не всі речі. ОСОБА_5 пояснював, що він відніс до
ОСОБА_2 кілька разів картоплю в рюкзаку та мішку, а кукурудзу не носив. При
цьому він точно не пояснював яка кількість картоплі була ним віднесена. ОСОБА_3 пояснювала, що
вона нічого в ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не брала - ні картоплю, ні кукурудзу. Свідок ОСОБА_6 також пояснив,
що ОСОБА_3 спочатку
не пускала їх з позивачкою ОСОБА_1
в свій будинок, а наступного дня він сам до неї приходив і вона показала йому
в одній із кімнат 2-3 мішки картоплі та 3-4 мішки кукурудзи в качанах. Вона
пояснювала, що ця картопля і кукурудза належать її і вони їх зібрали на своїй
присадибній ділянці. ОСОБА_4 пояснював, що носив картоплю і кукурудзу до
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 найняла таксі і відвезла в с. Перківці ОСОБА_1,
речі, які, як вона пояснювала, залишив у неї ОСОБА_4 Всі обставини він
встановлював з дослівних пояснень осіб, які сьогодні присутні в залі судових
засідані, тобто ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 пред'явила до суду позов, в якому
зазначала, що в період з 05.12.2006 року по 12.01.2007 року відповідачі з її
підвалу та кошниці в господарстві, розташованому в с Ленківці
Кельменецького району таємно без її дозволу вилучили картоплю та кукурудзу. В
попередньому судовому засіданні та в судовому засіданні, під час розгляду
справи, позивачка змінила позовні вимоги і пояснила, що відповідачка ОСОБА_3 не
брала її картоплю та кукурудзу, а взяла інші речі, які приніс відповідачці її
чоловік і проміняв на горілку. Також картоплю і кукурудзу приніс до
відповідачки ОСОБА_3 її чоловік ОСОБА_4 і також проміняв на горілку. Тому
позивачка просить:

1.      Стягнути з
відповідачки ОСОБА_2 на її

користь дивандек розміром 2.20 м на 1.50 м., килимову
доріжку розміром 5 м

на 2 м. та покривало шерстяне розміром 2 м на 1.50 м. або
вартість даних

речей в сумі 390 гривень.

2.
Стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на її користь 1200 кг
картоплі та 1 тону кукурудзи або вартість даних речей в сумі 1000 гривень.

3.
Стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

Судом також встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 не зберігає належні
позивачці ОСОБА_1 дивандек розміром 2.20 м на 1.50 м., килимову доріжку
розміром 5 м на 2 м. та покривало шерстяне розміром 2 м на 1.50 м., а
відповідачка ОСОБА_3 не зберігає в себе належні позивачці ОСОБА_1 1200 кг картоплі
та 1 тону кукурудзи, а також відповідачі не отримували зазначене вище майно від
ОСОБА_4 та інших осіб.

Згідно ст.387 Цивільного кодексу України власник має
право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним. Право власності позивачки на належні їй дивандек,

покривало, килимову доріжку, картоплю та кукурудзу сторонами не
оспорювалося. Належні позивачці речі та майно вибули з її володіння внаслідок
того, що ці речі та майно чоловік позивачки ОСОБА_4 вилучив з їхнього
господарства без погодження з позивачкою та розтратив.

Отже, між позивачем та відповідачами не виникало правовідносин, які б
покладали на відповідачів зобов'язання по відшкодуванню позивачу матеріальної
шкоди, у вигляді вибуття з її володіння дивандека, килимової доріжки,
покривала, картоплі та кукурудзи внаслідок незаконного заволодіння даним майном
відповідачами.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на
які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У справі немає
будь-яких фактичних даних про те, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_3 завдали
матеріальної шкоди позивачці і в них знаходиться майно, належне позивачці на
праві власності, а позивачка в порушення ст.60 ЦПК України не надала суду належних
та допустимих доказів, які б підтверджували протиправну поведінку відповідачів
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та їх вину у завданні позивачці ОСОБА_1 матеріальної шкоди.

Позивачка ОСОБА_1 в порушення ст.60 ЦПК України не надала суду належних та
допустимих доказів, які б індивідуалізували майно, яке вона вимагає у
відповідачів, а також доказів, які б підтверджували, що оспорюване майно
знаходиться у відповідачів і воно збереглося в натурі. Неможливість
індивідуалізувати майно униможливлює задоволення позову про витребування майна
з чужого незаконного володіння. Також вимагаючи відшкдування шкоди, завданої
позивачу з відповідачів, позивачка не надала суду належних та допустимих
доказів вини відповідачів у спричиненні її шкоди у вигляді вибуття з її
володіння дивандека, килимової доріжки, покривала, картоплі та кукурудзи.
Згідно ст. 1192 ЦК України
суд може зобов'язати відшкодувати шкоду лише особу, яка завдала шкоди майну
потерпілого. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана
майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала,
якщо такі дії особи були неправомірними. Позов про відшкодування шкоди може
бути пред'явлено тільки до особи, що заподіяла шкоду своїми незаконними винними
діями, які порушили правомочність власника володіти річчю. До особи, якій річ
була згодом передана особою, яка порушила права власника, вимога про
відшкодування шкоди може бути пред'явлена тільки у випадках, коли придбання
такою особою речі кваліфіковано як завідомо обіцяне придбання предметів, здобутих
злочинним шляхом, тобто як співучасть у злочині. Позивачка не надала суду
належних та допустимих доказів, які б підтверджували неправомірні, злочинні дії
відповідачів, внаслідок яких позивачці було завдано майнову шкоду.

У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що
відповідачі своїми діями спричинили шкоду позивачу та є їхня вина у завданні
майнової шкоди, а позивачка не надала суду належних допустимих доказів, які б
підтвердили цю обставину.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Тому суд відхиляє посилання позивачки на її покази в якості свідка
та покази свідка ОСОБА_4 як доказ того, що дивандек розміром 2.20 м на 1.50 м.,
килимова доріжка розміром 5 м на 2 м. та покривало шерстяне розміром 2 м на 1.50
м. перебувають або перебували у володінні ОСОБА_3, а 1200 кг картоплі та 1
тонна кукурудзи перебувають або перебували у володінні ОСОБА_2, оскільки такі
докази є припущенням. Зокрема, ні позивачка ОСОБА_1, ні свідок ОСОБА_4 не
вказали точної кількості кукурудзи та картоплі, ні точних описів дивандека,
килимової доріжка та покривала, якими, на їхню думку, незаконно заволоділи
відповідачі. Такі покази позивачки та свідка ОСОБА_4 не підтверджуються
сукупністю інших доказів по справі. Покази свідка ОСОБА_4 про те, що він
передав зазначене вище майно відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_2, спростовуються
показами відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які були допитані судом в якості
свідків, а також такі покази ОСОБА_4 не підтверджуються сукупністю інших
доказів по справі.

Зокрема з показів свідка ОСОБА_5, не вбачається, що картопля та кукурудза,
яка вибула з володіння позивачки знаходиться чи перебувала у володінні
відповідачки ОСОБА_3 Також з показів свідка ОСОБА_6 не вбачається, що картопля,
кукурудза, дивандек, килимова доріжка та покривало, які вибули з володіння
позивачки, знаходяться чи перебували у володінні відповідачки ОСОБА_3 та
ОСОБА_3

Суд також відхиляє як доказ покази свідка ОСОБА_6, оскільки він дав
показання про те, що всі обставини справи він встановлював з дослівних пояснень
осіб, які були допитані судом в якості свідків по даній цивільній справі.

Враховуючи наведені вище обставини суд вважає, що позовна заява не підлягає
задоволенню і в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_3 про витребування майна з
чужого незаконного володіння та відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити
повністю за безпідставністю.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 387,1166,1192 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 2, 3, 8, 10, 15, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про витребування майна з чужого
незаконного володіння та відшкодування матеріальної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, рішення суду набере законної після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги,

рішення, якщо
його не буде  скасовано, набере законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Кельменецького
районного суду. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного
суду Чернівецької області протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Кельменецький районний суд.