УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

02
жовтня 2007 року                                                                                                      м.   Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого                                Сегеди С.
М.  ,

суддів:                                          Виноградової
Л.Є.,

Гайворонського
С.  П.,

при
секретарі                               Шкрабак
В.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
державного підприємства "Житлово-експлуатаційна дільниця" корпорації
"Украгропромбуд" на рішення Суворовського районного суду м.   Одеси від 13 липня 2007 року,   у цивільній справі за позовом державного
підприємства "Житлово-експлуатаційна дільниця" корпорації
"Украгропромбуд" (надалі ДП ЖЕД "Украгропромбуд") до
ОСОБА_1,   ОСОБА_2 про визнання ордеру
недійсним та виселення,

встановила:

09.10.2006
року ДП ЖЕД "Украгропромбуд" звернулося із зазначеним позовом до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,   в якому виселити
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з кімнат АДРЕСА_1. В подальшому позивач двічі уточнював
позовні вимоги і крім виселення відповідачів із займаного приміщення без
надання іншого,   просив суд визнати
ордер від 21.10.2004 року на житлову площу в гуртожитку недійсним,   зобов'язати Суворовський РВ ОМУ УМВС України
в Одеській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку за зазначеною
адресою (а.с.  51,   59).

Згодом
представник позивача надав заяву з проханням позовні вимоги,   в частині зобов'язання Суворовський РВ ОМУ
УМВС України в Одеській області зняти відповідачів з реєстраційного
обліку,   залишити без розгляду,   яка була ухвалою суду від 13.07.2007 року
задоволена (а.с.  62).

Остаточними
вимогами позивача є вимоги про визнання ордеру від 21.10.2004 року на житлову
площу в гуртожитку недійсним та виселення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з кімнат АДРЕСА_1
без надання іншого житлового приміщення.

Свої
вимоги позивач обґрунтував тим,   що
відповідачі зареєстровані за вищезазначеною адресою,   куди вселилися на підставі ордеру від
21.10.2004 року. Але зазначений ордер був виданий з порушенням вимог   ст.
128 ЖК України,   а саме без
сумісного рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету,   тому відповідачі незаконно займають житлову
площу в гуртожитку.

Відповідачі
позовні вимоги не визнали,   посилаючись
на те,   що вони вселилися в спірне
приміщення на законних підставах в 1996 році,
а не в 2004 році,   як зазначає
позивач,   а тому підстав для їх
виселення немає.

Рішенням
Суворовського районного суду м.   Одеси
від 13 липня 2007 року в задоволенні позову ДП ЖЕД "Украгропромбуд"
відмовлено у повному обсязі.

Головуючий
у 1-й інстанції: Гусев О.Г.                                               Справа
№22ц-4202/2007 р.

Доповідач:
Сегеда С.  М.                                                                       Категорія:
ЦП: 30

В
апеляційній скарзі ДП ЖЕД "Украгропромбуд" ставить питання про
скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд до суду
першої інстанції через порушення судом норм матеріального і процесуального
права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи,
відповідачам були надані спірні приміщення у гуртожитку позивача в 1993
році,  після чого вони вселилися в ці
приміщення,  а 28.10.1996 року відповідач
ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою проживання,  про що мається штамп у паспорті (а.с. 104).
Відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою проживання після досягнення
шістнадцятилітнього віку і отримання паспорту,
а саме 13.04.2000 року (а.с. 6,
105).

Підставою
для вселення в займане приміщення гуртожитку було те,  що відповідач ОСОБА_1 працювала в системі
Агрострою з 1993 року,  а її чоловік - з
1986 року,  що підтверджено довідкою
голови правління ЗАТ "Одесагрострой» Шабанова В.Л. від 09.02.2007 року
(а.с. 42).

Крім
того,  згідно договору оренди житлового
приміщення від 01.12.1997 року,  ЖЕУ
корпорації "Украгропромбуд" передає в оренду житлові кімнати
працівникам корпорації,  у тому числі
ОСОБА_1 - кімнати №№ 130,  131,  з правом першочергової приватизації,  строк дії договору не зазначений (а.с. 113).

Таким
чином,  доводи позивача про те,  що відповідачі були вселені в гуртожиток і
займають його незаконно,  безпідставні і
спростовуються наявними у справі доказами.

Щодо
надання позивачем до суду апеляційної інстанції шести актів про непроживання
відповідачів у спірному житловому приміщенні (а.с. 90-95),  то судова колегія зазначає,  що ці акти можуть мати правове значення у
разі визнання відповідачів такими,  що
втратили право користування житловим приміщенням з підстав,  передбачених
ст.  71 або  ст.  107
ЖК України. Проте,  такі вимоги позивачем
не були заявлені в суді першої інстанції,
а тому не можуть слугувати доказами при вирішенні питання про законність
надання спірного житлового приміщення відповідачам.

Відповідно
до ч. 1  ст.  303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених в суді першої інстанції.

Погоджуючись
з рішенням суду про відмову в задоволенні позовних вимог,  в частині визнання ордеру від 21.10.2004 року
№ 27,  серії КУ недійсним,  судова колегія зазначає,  що даний ордер не був підставою для вселення
відповідачів у спірне житлове приміщення,
а тому ніяких правових наслідків не породжував.

У
відповідності зі  ст.  308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,  якщо
визнає,  що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне і справедливе по суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Оскільки
у вступній та резолютивній частині рішення помилково зазначено по-батькові
відповідача ОСОБА_1 - "ІНФОРМАЦІЯ_1" замість
"ІНФОРМАЦІЯ_2",  судова колегія
вважає за необхідне уточнити по-батькові відповідача ОСОБА_1

Згідно  ст.
213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення,  яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства,  вирішив справу згідно із законом.

Суд
першої інстанції правильно з'ясував обставини,
що мають значення для справи,
ухвалив законне і обгрунтоване рішення у відповідності з вимогами
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду,  у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись п.1
ч.1  ст.  307;  ст.
ст.  308; 313 - 315; 317; 319 ЦПК
України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу державного підприємства "Житлово-експлуатаційна дільниця"
корпорації "Украгропромбуд" відхилити.

Рішення
Суворовського районного суду м.  Одеси
від 13 липня 2007 року залишити без змін.

Уточнити
вступну та резолютивну частини рішення і зазначити правильно відповідача по
справі: "ОСОБА_3".

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту проголошення.