Справа №2-259/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

30
травня 2007 р.                                  Кролевецький
районний суд Сумської області

в
складі: - судці                                                                 Школи
М. Г.

при
секретарі                                                                    ЯковинаТ.О.

та
осіб,  які приймають участь у справі:

позивачки                                                                         ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів і стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів і про
стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,  мотивуючи свої вимоги наступним чином.

Згідно
рішення Кролевецького районного суду від 03 березня 2006 року з відповідача
стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 і дочку
ОСОБА_4 по 150 гривень
на кожного.

Згідно  ст.
182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,  ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. 30% проржиткового мінімуму для дитини становить 178 грн. 50
коп.,  тому віжповідач ОСОБА_2 повинен
сплачувати на кожну дитину не менше ніж 178 грн. 50 коп. Відповідач ОСОБА_2 є
працездатний,  не хворіє,  працює за цивільно-правовими угодами по
ремонту квартир та будинків. Відповідач ОСОБА_2,  незважаючи на рішення суду ухиляється від
сплати аліментів. З січня 2007 року ОСОБА_2 до часу звернення до суду,  аліменти не сплачує,  має заборгованість в сумі 1200 гривень.

Відповідно
до  ст.
196 СК України при винивненні заборгованості з вини особи,  яка зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду,  одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день прострочки. Заборгованість за прострочення
сплати аліментів з вини ОСОБА_2 з 01.01.2007 року по 01 травня 2007 року
складає 1200 гривень. Оскільки ОСОБА_2 злісно ухиляється від сплати
аліментів,  незважаючи на те,  що має реальну можливість регулярно
сплачувати аліменти,  тому позивачка
ОСОБА_1 просить за рішенням суду стягнути неустойку (пеню) у сумі 360 гривень.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив по суті позовних вимог,  що у нього виникли проблеми зі станом
здоров'я,  тому він не міг на протязі
січня-квітня 2007 року працевлаштуватися,
а отже отримувати заробітну плату і сплачувати аліменти. На його
думку,  його вини у простроченні сплати
аліментів за січень-квітень 2007 року немає,
оскільки він з об'єктивних причин не міг у січні-квітні 2007 року
сплачувати аліменти.

Вислухавши
пояснення позивачки ОСОБА_1,  дослідивши
письмові докази,  суд приходить до
слідуючого.

За
рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 03 березня 2006 року
з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4
і утримання сина ОСОБА_3 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі по 150
гривень на кожного. В зв'язку зі змінами,
внесеними до ч.2  ст.  182 СК України мінімальний розмір аліментів
не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно
довідки Кролевецької ЖЕК від 25 квітня 2007 року діти - син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
і дочка ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
знаходяться на утриманні у позивачки ОСОБА_1

За таких
обставин є підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки
ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_3 аліменти у зміненому
розмірі.

При
визначенні розміру аліментів,  суд
враховує обставини,  що зазначені в  ст.
182 СК України,  які враховуються
судом при визначенні розміру аліментів і розмір аліментів визначає у твердій
грошовій сумі в розмірі 180 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно
ч.1  ст.
196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи,  яка зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду,  одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день прострочення.

В
судовому засіданні встановлено,  що
відповідач ОСОБА_2 протягом січня-квітня 2007 року не сплачував аліменти у
твердій грошовій сумі - по 150 грн. щомісячно на кожну дитину. Отже,  розмір неустойки за кожен місяць
просторочення становить 30% суми несплачених аліментів. Неустойка за січень
2007 року становила 90 грн. (300 грн. х 30% = 90 грн.),  неустойка за лютий 2007 року становила 90
грн. (300 грн. х 30% = 90 грн.),
неустойка за березень 2007 року становила 90 грн. (300 грн. х 30% = 90
грн.),  неустойка за квітень 2007 року
становила 90 грн. (300 грн. х 30% = 90 грн.),
а всього за січень-квітень 2007 року розмір неустойки становить 360
грн.,  яка підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1

Суд
вважає,  що відповідач ОСОБА_2 винен у
кростроченні сплати аліментів за січень-квітень 2007 року,  оскільки,
як убачається із виконавчого провадження №4-30-07,  оглянутого в судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 19 квітня 2007 року попереджався про кримінальну відповідальність
по  ст.
164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не довів про те,  що несплата аліментів у січні-квітні 2007
року,  була наслідком незалежної від
нього обставини.

Сама по
собі відсутність у відповідача АОСОБА_2 у січні-квітні 2007 року роботи і
стабільної заробітної плати не є достатньою підставою для відмови в задоволенні
позову,  приймаючи до уваги,  що відповідач ОСОБА_2 є фізично здоровою і працездатною
особою.

Судом
проаналізовані покази відповідача ОСОБА_2 стосовно того,  що він не матиме змоги сплачувати аліменти у
збільшеному розмірі,  оскільки є
безробітним,  а також те що його вини у
простороченні сплати аліментів немає у січні-квітні 2007 року,  оскільки він не працював,  ніяких доходів не отримував,  а тому з об'єктивних причин не міг сплачувати
аліменти.

Суд не може
погодитися із зазначеними показами і покласти їх в основу рішення.

Приймаючи
рішення про зміну розміру аліментів,  суд
виходить з того,  що ОСОБА_2 є фізично
здоровою і працездатною особою,  інших
дітей,  непрацездатних батьків,  дружини не має,  стягнень за виконавчими документами
немає,  а сама по собі відсутність у
відповідача ОСОБА_2 роботи і стабільної заробітної плати,  не є достатніми підставами для відмови в
задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів.

Приймаючи
рішення про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів

в сумі 360 грн.,
суд виходить з того,
що відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не довів,  що несплата аліментів у січні-квітня 2007
року була наслідком тяжкої хвороби,
іншої незалежної від нього обставини,
що змусили несплачувати аліменти у січні-квітні 2007 року. Відповідно до
ст.
ст.  182, 184, 192,
196 СК України,  керуючись  ст.
ст.  10, 11,
209,  212, 214, 215, 218,  84,  88
ЦПК України, -

вирішив:

позов
задовольнити.

змінити
розмір аліментів і стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
непрацюючого,  аліменти в розмірі
180 гривень щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  до її повноліття і 180 гривень щомісячно на
утримання сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,  до його повноліття,  і аліменти виплачувати ОСОБА_1,  що проживає в АДРЕСА_1.

Стягнення
аліментів у зміненому розмірі проводити від дня набрання чинності рішення суду.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку у сумі 360 гривень.

Стягнути
з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір у розмірі 51 гривня.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 гривень витрат,
пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький
районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.