№ 2 - 2390/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М      У К Р А Ї Н И

7  грудня
2007 року Іллічівський районий суд м. Маріуполя під головуванням судді
Топчій Т.В. при секретарі Кучерявій О.Г., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ВАТ
«Страхового товариства  Іллічівське» за
участю адвоката ОСОБА_4 та  представника
позивача ОСОБА_3. про стягнення  майнової
та моральної шкоди завданої у наслідок ДТП,
-

В С
Т А Н О В И В:

У
вересні  2007 року позивач  - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2  про відшкодування майнової шкоди
в сумі 4692,94 грн та моральної шкоди  в
сумі 5 000 грн завданої у наслідок ДТП, яке трапилося 24.03.07 р.

У судовому засіданні позивач - ОСОБА_1
підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснив, що 24.03.07 р.
приблизно о 23 годині 30 хвилин переходив проїздну частину дороги  у Іллічівськом районі м. Маріуполя біля зупинки
міського транспорту «Трест Металлургбуд», по середені дороги  він побачив автомобіль ВАЗ 2107 під
керуванням відповідача, який не збавляючи швидкості вчинив на нього наїзд. У
той день він знаходився у стані алкогольного сп'яніння, дорогу переходив
не по пішохідному переходу. У наслідок наїзду йому були завдані тілесні
ушкодження середнього ступіню тяжкості, розрив зв'язок правої ноги, йому
була  зроблена хірургічна операція по
видаленню меніску. У день ДТП його було госпіталізовано до міської лікарні № 2
де він проходив лікування до червня 2007 року у травматологічному, хірургічному
та кардіологічному відділеннях лікарні. На час розгляду він проходить чергове
обстеження, йому рекомендоване профілактичне лікування та санаторно-курортне
лікування. У наслідок ДТП та отриманих травм
йому встановлена друга група інвалідності, він втратив роботу у ВАТ МК
«ім. Ілліча». Через отримані травми  йому
були зроблені  декілька хірургічних
операцій, він тривалий час проходив медикаментозне лікування. Просив стягнути з
відповідача на його користь майнову шкоду в сумі 4692,94 грн, яка складається з
витрат понесених на придбання медичних препаратів під час лікування та моральну
шкоду в сумі 5000 грн, оскільки з вини відповідача, який вчинив на нього наїзд
його було травмовано, він став інвалідом, втратив роботу, зазнав фізичного
болю, тривалий час змушений відновлювати стан свого здоров'я, проходити
лікування, у наслідок отриманої травми стан його здоров»я  може  у
майбутньому може погіршитися.

Відповідач
-  ОСОБА_2  у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1
заявлені до нього не визнав та пояснив, що
24.03.07 р. приблизно о 23 годині 30 хвилин рухався на своєму автомобілі
ВАЗ 2107 держномер НОМЕР_1 зі сторони проспекту Карпова в Іллічівськом районі
м. Маріуполя у напрямку міста зі швидкістю 50-60 км/год. В районі зупинки
міського транспорту «Трест Металлургбуд» він побачив ОСОБА_1 який намагався
перебігти дорогу, він намагався вжити заходів для зупинення автомобілю, але
зіткнення запобігти не вдалося та він вчинив наїзд на ОСОБА_1 Позивач під час
ДТП знаходився у стані сильного алкогольного сп'яніння, перебігав проїзжу
частину дороги у  не встановленому місті.
Після ДТП він визвав швидку допомогу та ОСОБА_1 було госпіталізовано до
лікарні. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає оскільки 03.09.06 р. ним було
укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності з ВАТ «Страхове
товариство Іллічівське» строком до 02.09.07 р. Страховий випадок травився під
час дії договору, про що  наступного дня
після ДТП він повідомив страховика. Відповідно до вказаного договору страховик
зобов'язаний  відшкодувати  позивачу шкоду заподіяну його життю та
здоров»ю у межах ліміту встановленого договором, а також моральну шкоду у межах
встановлених договором. Просив у позовних вимогах позивачу заявлених до нього
відмовити.

Допитаний
у судовому засіданні  представник
співвідповідача -  ВАТ «Страхового
товариства  Іллічівське» - Кирильченко
Д.С. діючий на підставі доручення від 28.12.06 р. позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнав та пояснив, що дійсно між ВАТ Страхове товариство Іллічівське та
ОСОБА_2   03.09.06 р.  було укладено договір страхування
цивільно-правової відповідальності строком до
02.09.07 р. Про настання страхового випадку який стався  24.03.07 р.
ОСОБА_2 повідомив страховика
наступного дня. Оскільки позивач який має право на страхове
відшкодування до них з вимогами  не
звернувся, вина у ДТП ОСОБА_2. встановлена не була ні у адміністративному ні у
кримінальному провадженні, тому страхове відшкодування позивачу сплачено не
було. Відповідно з умовами укладеного з ОСОБА_2 договору цивільно-правової
відповідальності, страховик відшкодовує шкоду заподіяну життю та здоров»ю
потерпілого у межах 51 000 грн на одного потерпілого та моральну шкоду у
випадках передбачених п. 1, 2 ст. 23 ЦК України у межах 5% ліміту встановленого
для відшкодування майнової шкоди, тобто в сумі 2250 грн  за наявності вини страхувальника. Виходячи з
вимог п. 2. Постанови пленуму ВСУ « Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 якщо груба
необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно
від ступіня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір
відшкодування з володільця джерела підвищеної небезпеки має бути зменшений або
у відшкодуванні повинно бути відмовлено.
Оскільки вина страхувальника у ДТП встановлена не була, у діях позивача
є ознаки  грубої необережності, які
виявилися в тому, що  під час ДТП позивач
знаходився у стані сп'ягніння, переходив дорогу у невстановленому місті, вважає  що у позовних вимогах позивачу  слід
відмовити, просив у позовних вимогах позивачу відмовити.

Суд, вислухавши сторони,  вивчивши матеріали цивільної справи, прийшов
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
ВАТ «Страхового товариства
Іллічівське» підлягають задоволенню частково, а позовні вимоги ОСОБА_1
до ОСОБА_2. задоволенню на підлягають за наступними підставами.

У судовому засіданні  встановлено, що 24.03.07 р. приблизно о 23
годині 30 хвилин  в районі зупинки
міського транспорту «Трест Металлургбуд» відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем
ВАЗ 2107 держномер НОМЕР_1  на підставі
доручення від 09.03.05 р. ( л/с - 109 )
вчинив наїзд на пішохода - ОСОБА_1 у наслідок чого останній отримав
травми. Виходячи з інформації наданої Маріупольським міським відділенням УМВС
України в Донецькій області від 14.11.07 р. ( л/с -93 ) матеріали за фактом ДТП
яке сталося 24.03.07 р. за участю сторін повернуті в ДАІ для подальшої
дослідчої перевірки та прийняття рішення у порядку передбаченому ст. 97 КПК
України.

Під час
ДТП відповідач - ОСОБА_2 керував автомобілем, який є транспортним засобом, та
відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України є джерелом підвищеної небезпеки.         Виходячи з загальних вимог
передбачених ст. 1187 ЦК України шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки
відшкодовується особою яка за відповідною правовою підставою володіє
транспортним засобом.

Відповідно до ч. 4 ст. 1187 ЦК України особа
яка здійснює діяльність яка є джерелом підвищеної небезпеки  відповідає за завдану шкоду якщо вона не
доведе що шкоди було завдано унаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого. Виходячи з вимог передбачених ст. 1188 ЦК України  якщо у наслідок взаємодії джерела підвищеної
небезпеки завдано шкоди іншим особам,
особа яка її завдала зобов'язана
відшкодувати цю шкоду незалежно від вини.   Таким чином,
відповідач - ОСОБА_2  несе відповідальність  перед позивачем - ОСОБА_1 за завдану  шкоду
незалежно від його  вини.

Відшкодування моральної шкоди завданої у
наслідок знівечення або іншого ушкодження здоров»я  фізичної особи у наслідок  дії джерела підвищеної небезпеки  незалежно від вини  також
передбачений ч. 2 ст. 1167 ЦК України.

Однак
у судовому засіданні також встановлено, що
03.09.06 р. ОСОБА_2  було укладено
договір страхування цивільно-правової відповідальності з ВАТ «Страхове
товариство Іллічівське» строком до 02.09.07 р.( л/с -85 )  Страховий випадок травився під час дії
договору, про що  наступного дня після
ДТП відповідач  повідомив страховика, що
не заперечується сторонами. Виходячи з умов страхового полісу страховик  -  ВАТ
«Страхове товариство Іллічівське» відшкодовує шкоду заподіяну життю та здоров»ю
потерпілого у межах 51 000 грн на одного потерпілого та моральну шкоду у
випадках передбачених п. 1, 2 ст. 23 ЦК України у межах 5% ліміту встановленого
для відшкодування майнової шкоди, тобто в сумі 2250 грн.

У
судовому засіданні встановлено, що у наслідок ДТП позивачу завдано майнової
шкоди в сумі 4692,94 грн,  яка
складається з сум сплачених позивачем  на
придбання медичних препаратів під час лікування,  що підтверджується  призначенням лікаря та розрахунковими
документами  ( л/с -10,14-79 ) дослідженими
у судовому засіданні.

У
судовому засіданні також встановлено, що унаслідок ДТП позивачу завдано
моральної шкоди, яка виявилася в тому, що він зазнав глибоких моральних
страждань пов'язаних з травмами отриманими під час ДТП, зазнав фізичного
болю,  йому встановлена друга група
інвалідності ( л/д - 108), він втратив роботу, переніс хірургічні операції,
тривалий час до червня 2007 року проходив лікування через отримані травми,
потребує подальшого лікування та профілактичних заходів для відновлення стану
свого здоров'я.

Суд  вважає, що відповідач -  ВАТ «Страхове товариство Іллічівське» повинно
відшкодовувати шкоду заподіяну позивачу незалежно від вини страхувальника -
відповідача по справі - ОСОБА_2. на підставі укладеного договору та  ст. 1187, 1188 ЦК України у межах
передбачених договором. Посилання
відповідача у обґрунтування заперечень проти  позову на роз'яснення  викладені
у  п. 2. Постанови пленуму ВСУ «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»
від 27.03.1992 року № 6  про те, що при
наявності у діях позивача грубої необережності у відшкодуванні шкоди слід
відмовити, суд вважає безпідставними, оскільки ст. 1193 ЦК ( у редакції 2001
року) яка регламентує  урахування  вини
потерпілого при відшкодуванні шкоди позбавлення права на відшкодування
шкоди у наслідок грубої необережності потерпілого не передбачено.

Разом з
тим, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази,  суд вважає що груба необережність позивача
під час ДПТ, яка виявилася у перебуванні позивача під час ДТП у стані
сп'яніння, переході проїзної частини у невстановленому місці, що не
заперечувалося позивачем у судовому засіданні,
сприяла виникненню шкоди та
враховуючи ступінь його вини
розмір відшкодування, який підлягає стягненню з  ВАТ «Страхове товариство Іллічівське»  на користь позивача  на підставі ч. 2 ст. 1193 ЦК України слід
зменшити як у частині стягнення майнової шкоди так і у частині стягнення
моральної шкоди.

Відповідно
до ст 88 ЦПК України судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 8,5
грн, витрати на інформаційне забезпечення процесу в сумі 30 грн, витрати
понесені позивачем у зв'язку з наданням правової допомоги в сумі 500 грн
сплачені позивачем при зверненні до суду
підлягають стягненню  з   відповідача на користь позивача пропорційно
задоволені частині позивних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача  взагалі
задоволені на 51 % з відповідача ВАТ
«Страхового товариства
Іллічівське»  на користь позивача
слід стягнути 51% понесених ним судових витрат - 516 грн/100 х 51% = 263,16
грн.  Окрім того, з ВАТ «Страхового
товариства  Іллічівське»  на користь держави слід стягнути судовий збір
в сумі 51 грн.

Керуючись ст.ст 10, 60, 88, 212, 213, 215
ЦПК, стст. 23, 1167, 1187,1188 ЦК України , суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ВАТ «Страхового
товариства  Іллічівське» про стягнення
майнової та моральної шкоди заподіяної унаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ «Страхового товариства  Іллічівське» на користь ОСОБА_1  у рахунок відшкодування майнової шкоди  3000
грн.

Стягнути з ВАТ  «Страхового товариства  Іллічівське» на користь ОСОБА_1  у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000
грн.

Стягнути з ВАТ
«Страхового товариства Іллічівське» на користь ОСОБА_1  судові витрати понесені по справі  в
263,16  грн.

Всього стягнути з ВАТ «Страхового
товариства  Іллічівське» на користь
ОСОБА_1  5263,16 грн

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено у
Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.
Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга повинна  бути подана протягом двадцяти днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається в строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: