Справа № 22ц-2017/07                                Головуючий у 1-й
інстанції Костюченко І.С.
36                                                  Доповідач
апеляційного суду  Славгородська Н.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі: головуючого - Славгородської Н.П., суддів:
Базовкіної Т.М., Мурлигіної О.Я., при секретарі Бобуйок І.Ф., за участю:

позивачки
ОСОБА_1., її представника ОСОБА_2., представника третьої особиОСОБА_4.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за  апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2007 року

за   позовом

ОСОБА_1до ОСОБА_3

про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

УСТАНОВИЛА:

У
березні 2007 р. ОСОБА_1 3вернулася до суду з позовом доОСОБА_3, про стягнення
48402 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що
відповідач ухиляється від виконання рішення суду про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дочки, заборгованість по яким станом на 1 лютого 2006
р. складає 8211 грн. 10 коп., а тому вона має право на стягнення з нього
неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів.

В якості
третьої особи залучена державна виконавча служба у Ленінському районі м.
Миколаєва.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2007 р. позов задоволено
частково: стягнуто з відповідача на користь позивачки 2463 грн. 33 коп.
неустойки.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що при розрахунку неустойки
судом неправильно застосовані ст. 196 СК України та ст. 549 ЦК України.

Заслухавши
суддю-доповідача,-пояснення осіб, які приймають участь в справі, перевіривши
наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що з відповідача на користь позивачки на
утримання дочки ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження стягують з 13 грудня 2000 р.
аліменти на підставі: постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва
від 20 грудня 2000 р. у розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку і рішення того ж суду від 15 травня 2006 р. -
300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач платив аліменти
нерегулярно і станом на 1 лютого 2007 р. загальна заборгованість по аліментам
складала 8211 грн. 10 коп., а на 1 травня 2007 р. -9111 грн. 10 коп., яку він
повністю сплатив 20 квітня 2007 p., що підтвердили в

судовому засіданні апеляційного суду позивачка і представник
державної виконавчої служби.

При
вирішенні даного спору, суд дійшов правильного висновку, що заборгованість по
аліментам виникла з вини відповідача, а тому відповідно до ч. 1 ст. 196 СК
України позивачка, як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки
(пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Разом з
тим, всупереч ч. 1 ст. 196 СК України суд визначив суму неустойки від загальної
суми несплачених аліментів станом на 1 лютого 2007 р. і тільки за один місяць
прострочення.

Виходячи
з положень ч. 2 ст. 258 ЦК
України неустойка може стягуватися за один рік. Позивачка подала позовну
заяву в суд 20 березня 2007 p.,
а тому неустойка підлягає стягненню за період з березня 2006 р. по лютий
2007 р.

Згідно
розрахунку державного виконавця заборгованістьОСОБА_3, по аліментам складала за
лютий 2006 р. - 252 грн. 44 коп., а з березня 2006 р. - по 300 грн. щомісячно.

Виходячи
з наведеного, місячний розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за
лютий 2006 р. буде складати 76 грн., з березня 2006 р. по січень 2007 р. -по 90
грн., а за весь період: 912 (76х12міс.) грн., 990 (90x11 міс.) грн., 900
(9-х10міс), 810 (90х9міс), 720 (90х8міс.) грн., 630 (90х7міс.) грн., 540
(90х6міс.) грн., 450 (90х5міс.) грн., 360 (90х4міс.) грн., 270 (90х3міс.) грн.,
180 (90х2міс.) грн., 90 грн.

Таким
чином, загальна сума неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача на користь
позивачки, складає 6852 грн., в зв'язку з чим розмір судового збору, який
необхідно стягнути з відповідача, буде 68 грн. 50 коп.

Оскільки
судом неправильно застосовані норми матеріального права, то у відповідності до
п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні.

Керуючись
статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2007 року змінити.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_16852 грн. неустойки за прострочення сплати
аліментів, в дохід держави 68 грн. 50 коп. судового збору та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двох місяців з
дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України.