Цивільна справа №2-232-07
РІШЕННЯ

іменем України

28
березня 2007 року                                                                          Обухівський
районний суд

Київської
області в складі:

головуючого
судді Кравченка М. В.

при секретарі
Наплета І.В.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду
Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Обухівської міської ради про визнання права власності на самовільно збудовані
присадибні будівлі,  треті особи -
ОСОБА_2, ОСОБА_3,  ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулись до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права
власності на самовільно збудовані присадибні будівлі,  в якій просить визнати за нею право власності
на самочинно збудовані нею присадибні будівлі,
на прилеглій до її частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 У
зв*язку з наведеним просить позов задовольнити.

В
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила суд
задовольнити їх,  посилаючись на те,  що самочинне будівництво було здійснене на
початку 90-х років минулого сторіччя на власній земельній ділянці,  їй було невідомо про обов*язок узаконення
збудованих споруд,  в даний час вона
бажає їх оформити в БТІ за вимогою цього органу. Спору щодо цих споруд немає.
Рішенням міськради було виділено земельну ділянку саме їй,  на цій ділянці і побудовано спірні споруди.

Представник
відповідача в судове засідання не з*явився,
надіслав суду лист від 01.03.2007 року за вих.№ 197,  в якому просив слухати справу без його
участі,  позов визнав в повному обсязі.

Третя
особаОСОБА_2позов підтримала і пояснила,
що дійсно позивачка володіє і користується земельною ділянкою,  на якій з допомогою сина побудувала самочинні
спірні споруди,  ніяких претензій до
позивачки немає,  спору між спадкоємцями
немає.

Третя особа
ОСОБА_4позов підтримала і дала аналогічні пояснення.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні показав,  що
позивачка постійно проживає в будинку,
біля якого збудовані спірні споруди нею та її сином в 1991-1992 роках.

Свідки ОСОБА_6
та ОСОБА_7,  дали аналогічні покази.

Суд,  вислухавши позивачку,  третіх осіб,
свідків,  перевіривши матеріали
справи вважає,  що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно
свідоцтва про право на спадщину за законом,
виданим 28.07.1990 року Обухівською державною нотаріальною конторою за
реєстр.№ 5018,  позивачка та треті особи
отримали у спадщину житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1Прилегла до цього
будинку земельна ділянка розміром 0, 403 га була розподілена між спадкоємцями
добровільно,  що визнається учасниками
судового розгляду та підтверджується зазначеним свідоцтвом,  довідкою Обухівської міської ради від
08.12.2006 року за вих.№ 1666,  технічним
паспортом на житловий будинок від 22.09.2006 року.

Позивачем
самовільно на своїй частині земельної ділянки з дозволу інших спадкоємців
збудовано літню кухню,  гараж,  сарай та літній душ,  що розташовані біля будинку № 9 по вул.  Шкільній в м. Обухів,  що визнається учасниками судового розгляду та
підтверджується довідкою Обухівського БТІ від 22.09.2006 року,  обмірювальним кресленням забудованої
садиби,  технічним паспортом.

Згідно
ч.3  ст. 375 ЦК України право
власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних,  будівельних,
санітарних,  екологічних та інших
норм і правил,  а також за умови
використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

2

Самовільним
будівництвом позивача не порушено санітарні,
екологічні та інші норми і правила,
що підтверджується відповідними висновками ЦЕЗ № 10 ВАТ
„Укртелеком" № 4084 від 26.01.2007 року,
Обухівського районного підрозділу ЗАТ А.Е.С.   Київобленерго" № 48/51 від 26.01.2007
року,   Обухівської районної
санітарно-епідеміологічної станції № 03/01-127 від 26.01.2007 року.

Згідно
ч.5   ст.
376 ЦК України
на вимоги власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно,   яке
самочинно збудоване на ній,   якщо це не
порушує права інших осіб.

З
довідок відділу містобудування та архітектури Обухівської райдержадміністрації
№ 4 від 22.01.2007 року та № 13 від 28.03.2007 року,   служби Державного пожежного нагляду
Обухівського РВ ГУ МНС України
в Київській області № 42 від 25.01.2007 року та № 173 від 23.03.2007 року,   вбачається,
що гараж та сарай побудовані позивачкою з порушеннями ДБН 360-92,   які не є суттєвими,   тому ці служби не заперечили проти
задоволення позовних вимог.

З заяви
від 17.03.2007 року сусідки позивачки ОСОБА_8
,   відносно будівель якої
порушено передбачені відповідними ДБН норми відстані самочинними спорудами
позивачки,   вона не має претензій щодо
збудованих позивачкою самочинних будівель.

Необхідність
перебудови або знесення самочинного будівництва за ч.7   ст.
376 ЦК України передбачена у разі істотного відхилення від проекту,   що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб,   істотного
порушення будівельних норм і правил.

За таких
обставин суд вважає,   що допущені
позивачкою при проведенні самочинного будівництва надвірних споруд порушення
ДБН 360-92,   не є істотними,   а задоволення позову не порушує права інших
осіб,   в тому числі і ОСОБА_8

Згідно з
ч. 4   ст.   174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд
вважає,   що здійснене позивачкою
самочинне будівництво не порушує права інших осіб,   істотних порушень відповідних норм і правил
не виявлено,   позов визнаний
відповідачем,   тому позовні вимоги слід
задовольнити.

Керуючись   ст.
ст.   10,   59,
60,   174,   212-214 ЦПК України,     ст.
ст.   375,   376 ЦК
України,   суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на капітальні будівлі: літню кухню,   гараж,
сарай та літній душ,   що
розташовані біля будинку АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4   ст.
295 ЦПК України.