Справа № 22-1522/07                                   Головуючий у
1 інстанції:Банчак Л.А.
Категорія: 41                                                                     Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1  жовтня 2007 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зубарєвої К.П.

суддів: Шандри
М.М., Штефаніци Ю.Г.

при секретарі:
Щербатій ЇМ.

з участю: ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відділу освіти
Дрогобицької міської ради на рішення Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 27 лютого 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до
відділу освіти Дрогобицької міської ради, Дрогобицької міської ради про
стягнення заборгованості по заробітній платі,-

встановила:

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1задоволено повністю.

Зобов"язано відділ освіти Дрогобицької міської ради
провести ОСОБА_1 донарахування до заробітної плати, а саме 30 % надбавку за
вислугу років в сумі 697 грн. 80 коп., допомогу на оздоровлення в сумі 220 грн.
90 коп., компенсацію від втрати частини заробітної плати у зв"язку з
порушенням термінів її виплати в розмірі 333 грн. 95 коп. за період з січня
2001 року по 01 вересня 2002 року.

Вирішено стягнути з відділу освіти Дрогобицької міської
ради Львівської області в користь ОСОБА_1заборгованість по заробітній платі (за
мінусом обов"язкових платежів в бюджет) в сумі 1100 грн. 25 коп. та 60,00
грн. витрат по оплаті допомоги адвоката, а всього 1160 гривень 25 коп.

Стягнуто з відділу освіти Дрогобицької міської ради
Львівської області в дохід держави 51 грн. судового збору та 7 грн. 50 коп. за
інформаційно-технічне забезпечення.

У разі недостатності у відділу освіти Дрогобицької міської ради Львівської
області коштів, відповідальність за її зобов'язаннями щодо виконання рішення
покладено на Дрогобицьку міську раду Львівської області.

Рішення суду оскаржив відділ освіти Дрогобицької міської ради Львівської
області, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні
позовних вимог.

В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним,
оскільки вищевказані виплати є кредиторською заборгованістю Державного
бюджету   України,   а
тому   є   внутрішнім
боргом   держави   і
погашатимуться

періодично, у
вигляді цільових субвенцій з Державного бюджету. Таким чином, бюджетні установи
органів місцевого самоврядування не можуть нести відповідальність за даний
борг.

Окрім того, зазначає, що позивачеві вже було виплачено заборгованість в
розмірі 1562 грн. 93 коп., за рішенням суду 2004 року та 1040 грн. заборгованості
(у 2005-2006 роках), а тому її вимоги є безпідставними.

Разом з тим, звертає увагу на те, що здійснення виплати компенсації' в
зв"язку з порушенням термінів виплати заробітної плати за рахунок коштів,
що передбачені на виплату надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення
є порушенням принципу цільового використання бюджетних коштів.

Вислухавши доповідача, пояснення представника відповідача
в підтримання скарги, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи і
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід відхилити з
наступнитх підстав.

Відповідно до гарантій визначених ч.7 ст.43 Конституції' України, право на
своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

При ухваленні рішення, суд вірно керувався положеннями ст.57 ЗУ "Про освіту" та
встановив, що позивач має право на одержання виплат, які передбачені згаданою
нормою закону і як наслідок, обгрунтовано не взяв до уваги покликання
представника відділу освіти на відсутність коштів для виплати таких.

Статтею 57 Закону України "Про освіту" передбачені гарантії'
держави педагогічним, науково-педагогічним та іншим працівникам закладів
освіти, в тому числі і виплата надбавок за вислугу років та допомоги на
оздоровлення при наданні щорічної відпустки, які введені в дію відповідно з 01
січня 1997р. та з 01 січня 1998р.

Судом встановлено, що всупереч зазначеним вимогам закону, надбавки за
вислугу років та допомога на оздоровлення з січня 2001 по вересень2002 років
позивачу не виплачувались з посиланням на відсутність бюджетного фінансування.

Згідно з роз"ясненнями Пленуму Верховного Суду
України викладеними в п.8 Постанови № 13 від 24 грудня 1999 року "Про
практику застосування судами законодавства про оплату праці", при
вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи
за вислугу років надбавок і доплат, необхідно виходити з нормативно-правових
актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. З мотивів відсутності коштів
у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено лише у тому разі, коли вони
обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Твердження апелянта про те, що суму боргу позивачеві нараховано з
порушенням норм чинного законодавства, а саме з компенсацією, яка чинним
законодавством у даному випадку не передбачена, не заслуговують уваги, оскільки
спростовуються діями відповідача щодо виплати заборгованості за минулі роки та
передбачено "Порядком проведення компенсації' громадянам втрати частини
грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів її виплати", дія якого
поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і
господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених
термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або
уповноваженого   ним   органу
(особи).   І   оскільки
особою   відповідальною   за

невиплату в
даному випадку є працедавець - відділ освіти Дрогобицької міської ради, що
встановлено та доведено в суді першої інстанці, таку компенсацію і виплачує
останній.

Із врахуванням меж перегляду справи в суді апеляційної інстанції', колегія
суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були
встановлені судом першої інстанції' на підставі всебічного, повного і
об"єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам
і їм дано належну юридичну оцінку з правильним застосуванням норм матеріального
і процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Разом з тим, слід виключити з резолютивної частини
рішення четвертий абзац, про зобов'язання виконання рішення суду Дрогобицькою
міською радою Львівської області, у разі недостатності у відділу освіти
Дрогобицької міської ради Львівської області коштів, оскільки Законом України
"Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст.57 Закону
України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів" від 9.09.2004 р. передбачено
інший механізм погашення заборгованості, в тому числі і виплат, визначених за
рішенням суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст.314, ст. 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу відділу освіти Дрогобицької міської ради Львівської
області відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду м.Львова від 27 лютого 2007 року
залишити без змін, виключивши четвертий абзац резолютивної частини рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двох місяців з дня вступу в законну силу, безпосередньо до
Верховного Суду України.