Головуючий у першій інстанції - Святецький В. В.
Справа № 22-ц-1536
Доповідач- Самчук П.П.
Категорія № 44
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2007
року                                                                       м.
Хмельницький

Апеляційний суд
Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді   Самчука П.П.

суддів : Рищука
П.К., Юзюка О.М.

при секретарі
Козіцькій А.Б.

з участю:
ОСОБА_3

розглянув у
відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22-ц-1536 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області
від 13 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд

встановив:

ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 19 березня 2007 року звернулись в суд з позовом, вказавши, що між ними,
позивачами, та ОСОБА_3 було укладено 22 квітня 2006 року договір про
задоволення вимог іпотекодержателя, у відповідності до якого вони передали, а
ОСОБА_3 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1загальною площею 36,8 кв.м.

Договір був
посвідчений приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу
та зареєстровано в реєстрі під № 1733.

Зазначала, що
вказана квартира була предметом іпотечного договору, який було ними з ОСОБА_3
укладено 23.10.2004 року і додаткового договору від 17.06.2005 року в
забезпечення виконання зобов'язання про повернення позики в сумі 63000 грн.
Проте, укладення даного договору було вчинено ними під впливом помилки щодо
обставин, що мають істотне значення, а саме - сума позики складала 63000 грн.,
а ринкова вартість аналогічної квартири в центрі міста становить 90000-95000
грн., що значно перевищує суму боргу, тому просила визнати договір про
задоволення вимог іпотекодержателя від 22.04.2006 року недійсним.

Рішенням
Красилівського районного суду від 13 червня 2007 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору про задоволення вимог
іпотекодержателя недійсним відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 рішення суду вважає неправильним, просить скасувати і ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись, що суд не врахував, що
договір було укладено під впливом помилки.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із таких підстав.

Згідно зі ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається,
суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини справи,
правовідносини, що виникли, та правильно застосував чинне законодавство. При
цьому апеляційний суд находить можливим слухати справу у відсутності ОСОБА_1,
оскільки із повторної довідки на запит адвоката, підписаної не головним лікарем
району, а іншою особою, видно, що вона лікується амбулаторно, що не є
перешкодою явки в судове засідання, а також розцінюється судом як затягування
розгляду справи. Також неявка ОСОБА_1, виходячи із наявних у справі матеріалів,
не вплине на законність і обгрунтованість рішення, яке буде прийняте
апеляційним судом.

Із матеріалів
справи видно, що квартира АДРЕСА_1 була предметом іпотеки згідно договору
іпотеки від 23 жовтня 2004 року та додаткового договору від 17 червня 2005 року
до договору іпотеки від 23.10.2004 року, у відповідності до яких іпотекодавці
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 передали зазначену квартиру іпотеко держателю ОСОБА_3 для
забезпечення повернення до 31 грудня 2005 року отриманої від іпотекодержателя
позики в сумі 63000 грн.

При цьому, в
договорах не зроблено будь - яких застережень про зміну вартості предмету
іпотеки у випадку зміни цін на квартири на ринку.

Також, вказані
договори іпотеки сторони не оспорювали і не оскаржувала ОСОБА_1 рішення
Красилівського районного суду від 15 лютого 2007 року, яким виселено її із
вказаної квартири, а тільки подавала заяви про відстрочку виконання рішення
суду про її виселення.

Договір про
задоволення вимог іпотекодержателя від 22 квітня 2006 року, згідно якому
іпотекодавці ОСОБА_1 і ОСОБА_2 передали, а іпотекодержатель ОСОБА_3 набула
права власності на квартиру АДРЕСА_1, також укладений без будь - яких
застережень щодо повернення вартості квартири.

Посилання в
апеляційній скарзі на те, що сума позики була 63000 грн., а ринкова вартість
аналогічної квартири тепер становить 90000 - 95000 грн. не може бути підставою
для скасування рішення суду, оскільки згідно зі ст. 632 ЦК України зміна
ціни в договорі після його виконання не допускається, а також таких умов не
було зазначено в договорі іпотеки та додатковому договорі до нього.

Також
враховується апеляційним судом та обставина, що ОСОБА_2 рішення суду від 13
червня 2007 року не оскаржила, тобто, визнала його законним і обгрунтованим.

Викладене
свідчить, що в межах доводів апеляційної скарги підстав для скасування рішення
суду немає.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Красилівського районного суду Хмельницької
області від 13 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.