Справа № 22ц-1217/2007р.
першій інстанції Ліморенко І.І.
у апеляційній інстанції Єфімова В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 жовтня 2007
року колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста
Севастополя в складі: головуючого  -
Єфімової В.О. суддів       - Зотова B.C., Харченко М.С.
при секретарі - Федоніні Є.О. за участю
- ОСОБА_1., її представника ОСОБА_2,

представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційні скарги ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Балаклавського району м. Севастополя від 07 травня 2007
року та додаткове рішення місцевого суду Балаклавського району м. Севастополя
від 08 червня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та визнання
права власності на 3/4 частки квартири та вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання частково
недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 24 червня 2004 року,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та визнання за нею і неповнолітніми дітьми
права власності на 1/4 частки спірної квартири та їх вселення. Вимоги
мотивовані тим, що при укладені договору не були враховані інтереси
неповнолітніх дітей.

Також
позивачка просила визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири
від 06 квітня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по тим підставам, що
договір був укладений без її згоди та згоди органів опіки та піклування.

Рішення
місцевого суду Балаклавського району м. Севастополя від 07 травня 2007 року
позов ОСОБА_1. задоволений частково. За позивачкою визнано право власності на
1/2 вартості спірної квартири. В іншої частині вимог відмовлено.

Додатковим
рішення місцевого суду Балаклавського району м. Севастополя від 08 червня 2007
року доповнена резолютивна частина рішення і за ОСОБА_1 визнано право власності
на 1/2 частку спірної квартири в сумі 75750грн.

Не
погодившись з рішеннями суду позивачка подала апеляційні скарги, в який просить
скасувати рішення суду постановити нове рішення про задоволення її позову в
повному обсязі та звільнити її від сплати судових витрат. Вважає, що рішення
суду постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права,
вказує, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1. на рішення
місцевого суду Балаклавського району м. Севастополя від 07 травня 2007 року
підлягає  відхиленню,  а
апеляційна  скарга  на
додаткове  рішення

місцевого суду
Балаклавського району м. Севастополя від 08 червня 2007 року підлягають
задоволенню з таких підстав.

Постановляючи
рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира була придбана
сторонами за власні кошті під час шлюбу, а тому вона є спільним майном подружжя
і належить їй в рівної частки.

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому
шлюбі з 1991 року по серпень 2005 року.

24
червня 2004 року відповідач ОСОБА_3 купив у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 за 112
671 гривню за договором купівлі-продажу, засвідченим приватним нотаріусом
Севастопольського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий номер 1931.

При
посвідченні даного договору позивачем ОСОБА_1. була зроблена нотаріально
засвідчена заява згідно ст. 65 Сімейного Кодексу України, яким вона дала згоду
на купівлю квартири в спільну власність подружжя. Таким чином, затвердження позивача
і її представника, що спірна квартира була надана сім'ї ОСОБА_1,ОСОБА_3 по
місцю служби відповідача і право власності в зв'язку з цим на квартиру мають
всі члени сім'ї, спростовуються самим дговором купівлі-продажу і заявою
Голецькой Л.М. від 24 червня 2004 року.

Судом
встановлено, що спірна квартира сім'ї ОСОБА_1,ОСОБА_3 не надавалася, а була
куплена ними на спільні кошти, в тому числі і на матеріальну допомогу надану
відповідачеві ОСОБА_3 Оболонською райдержадміністрацією м. Києва, що
підтверджується договором від 14 червня 2004 року. Таким чином, суд
обґрунтовано постановив рішення про відмову у визнанні угоди від 24 червня 2004
року недійсною. З такими висновками суду погоджується судова колегія.

Судом
також обгрунтовано було встановлено, підтверджується матеріалами справи та не
спростовується позивачкою, що після розірвання шлюбу між сторонами, вони
домовились продати спірну квартиру та поділити виручені від продажу квартири
гроші порівну.

Продаж
спірної квартири відбулася 06 квітня 2006 року, коли ОСОБА_3 продав квартиру
ОСОБА_5 за 151500грн. Ураховуючись положеннями ч.1 ст.388 цк України суд
обґрунтовано прийшов до висновку, що покупець ОСОБА_5 є добросовісним
набувачем, а тому витребувати у неї квартиру
не має підстав.

Крім
того, на день продажу спірної квартири ОСОБА_3 в шлюбі не знаходився і ОСОБА_1 своїх прав на цю квартиру
не заявляла, не поселялася та не була в неї зареєстрована.

Таким
чином, суд обґрунтовано постановив рішення про відмову у визнанні угоди від 06
квітня 2006 року недійсною та визнав за позивачкою право власності на 1/2  вартості спірної квартири.

При
таких обставинах, судова колегія вважає, що рішення суду від 07 травня 2007
року згідно якого за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 вартості спірної
квартири є законним та обґрунтованим, постановленим з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а тому відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК
України підстав для його скасування не має.

Щодо
додаткового рішення по справі від 08 червня 2007 року, судова колегія вважає,
що воно підлягає скасуванню, оскільки постановляючи додаткове рішення і
встановлюючи вартість 1/2 спірної квартири - 7 5750грн. суд вийшов за межі
позову ОСОБА_1., такі вимоги вона не заявляла та у судовому засіданні вони не
були предметом дослідження, а тому додаткове рішення від 08 червня 2007 року є
незаконним та необґрунтованим, в зв'язку з чим в порядку ст.309 ЦПК України
підлягає скасуванню. Керуючись ст.ст.303-315 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Балаклавського району м. Севастополя
від 07 травня 2007 року - відхилити.

Рішення
місцевого суду Балаклавського району м. Севастополя від 07 травня 2007 року -
залишити без змін.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення місцевого суду Балаклавського району м.
Севастополя від 08 червня 2 007 року - задовольнити.

Додаткове
рішення місцевого суду Балаклавського району м. Севастополя від 08 червня 2007
року  - скасувати.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання
законної сили.