Справа № 33-Ц-608 2007 р.                         Головуючий
у суді І інстанції Островський Л.Є.
Категорія 10                                                                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8
листопада 2007 року                                                                                                    місто
Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Рівненської області у складі:

Собіни І. М.,
Шимківа С.С., Шеремет A.M.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом
Житлово-експлуатаційної організації №4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
по квартирній платі та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Житлово-експлуатаційної
організації №4 (надалі - ЖЕО-4) про визнання недійсним договору про участь у
витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 29 вересня 1997
року за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 26 жовтня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 10 січня 2006 року, -

встановила:

В серпні 2003 року ЖЕО-4 звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по квартирній платі, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 не проводить вчасно оплату за надані послуги по
утриманню квартири АДРЕСА_1.

В грудні 2004 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою
до ЖЕО-4 про визнання недійсним договору про участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території від 29 вересня 1997 року. Мотивує свої
позовні вимоги тим, що договір про участь у витратах на утримання будинку та
прибудинкової території від 29 вересня 1997 року був укладений шляхом обману. В
1997 році вона не була власником квартири. Квартира належала міській Раді.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від
26 жовтня 2005 року, залишеним ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської
області від 10 січня 2006 року без змін, позов ЖЕО-4 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по квартирній платі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь
ЖЕО-№4 - 393 грн. 90 коп. заборгованості та у користь держави 51 грн.
державного мита.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ЖЕО-4 про визнання недійсним
договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території
від 29 вересня 1997 року відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані рішення у
справі з підстав неправильного застосування судами норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В запереченні на касаційну скаргу ЖЕО-4 просить касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а судові рішення по справі залишити без змін.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм

процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно з положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи
скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26
жовтня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10
січня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.