Справа №2-408907
районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Демченко О.М.
при секретарі - Гресько О.В.
відкритому  судовому засіданні
розглянувши  цивільну  справу
за позовом ОСОБА_1   до 411 Центрального
військового клінічного госпіталю ДОЗ МОУ
про стягнення грошової компенсації за продовольчий пайок,
звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до 411 Центрального
військового клінічного госпіталю ДОЗ МОУ про стягнення грошової компенсації за
продовольчий пайок з 11 березня 2000 року по 11.11.2005 року у сумі 16 867 грн. 53 коп, посилаючись
на наступні обставини.
Позивач проходить військову службу на посаді начальника
редакційного відділу редакції газети "Слава і Честь", на
продовольчому забезпеченні знаходився у 411
Центрального військового клінічного госпіталю ДОЗ МОУ..
Під час служби позивач забезпечувався продовольчим
пайком, або грошовою компенсацією замість нього згідно встановлених норм. Так
вартість норми № 1 продовольчого
пайка на добу до 06.10.2000
р. складала 1 грн. 76 коп., з 06.10.2000 р. по 30.11.2002 р. - 5 грн. 97 коп. згідно
розпорядження начальника ГПУ №137/5/41;
з 01.12.2002 р. по 10.12.2003 р. - 5 грн. 36 коп. згідно
розпорядження начальника ГПУ №
133/2516; з 11.12.2003
р. по 07.04.2004 р. - 5 грн. 83 коп. згідно
розпорядження начальника ГПУ №
133/3443; з 08.04.2004
р. по 01.01.2005 р. - 6 грн. 37 коп. згідно
розпорядження начальника ГПУ №
229/1265; з 01.01.2005
р. по 01.05.2005 р. - 7 грн. 04 коп. згідно
розпорядження начальника 411
Центрального управління продовольчого забезпечення тилу Головного
управління логістики командування сил підтримки ЗСУ № 229/86. З 01.05.2005 р. по теперішній
час - 8 грн. 01 коп. згідно розпорядження
начальника 411 Центрального
управління продовольчого забезпечення тилу Головного управління логістики
командування сил підтримки ЗСУ №
328/3/17/6/886 від 01.06.2005
Продовольче забезпечення особового складу Збройних Сил України гарантується
ч. 2 ст. 16 Закону України
«Про Збройні Сили України» в редакції Закону від 05.10.2000 р. та ч. 2
України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх
підставі Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 p., який призупинив
дію ч. 2 ст. 9 Закону України
«Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,
видача продовольчого пайка або грошова компенсація замість нього була
Однак, Закон України «Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів» від 17.02.2000
р. суперечить ст. 2 Конституції
України, за змістом якої ніхто не вправі обмежувати права і свободи людини і
громадянина. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін
законів не допускається звуження змісту існуючих прав і свобод.
Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів» від 17.02.2000 р. , призупиняє дію
тільки ч. 2 с 9 Закону
України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей», тобто не призупиняє дію прийнятого пізніше Закону України «Про Збройні
Сили України» в ст. 16 якого
ніякими іншими законами ніяких змін не внесено та його дія не призупинялась.
Тому п. 1 розділу 5 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 16 набирає чинності
Таким чином позивачу не виплачена грошова компенсація за
продовольчий пайок, який він не отримував з 11.03.2000 р. по 11
листопада 2005 року.
Згідно розрахунку 411 Центральний
якості грошової компенсації за не отриманий продовольчий пайок, розрахованому
згідно з "Порядком компенсації громадян втрати частини грошових
доходів", .затвердженим постановою KM України №159 від 21.02.2001 року .
Тому позивач просить стягнути з 411
Центрального військового клінічного госпіталю ДОЗ МОУ на його користь
компенсацію за продовольчий пайок за період з 11 березня 2000
року по 11 листопада   2005
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та
місце проведення судового засідання був повідомлених належним чином, про
причини неявки суду не повідомив.
ЦПК України, у разі неявки відповідача, який належним чином був
повідомлений про день, годину та місце слухання справи та про причини неявки
суд не повідомив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали
справи вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з таких
Судом
встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Згідно витягу з наказу від 08
підполковник Кір Язов Ігор Валентинович
знаходився на дійсній військовій службі. (а.с.7).
Як вибачається з довідки від 15.03.2007
Ігор Валентинович з 11 березня 2000 року по 11.11.2005 р. продовольчим
пайком, що повинен видаватися згідно наказу Міністра оборони України від 02 грудня 1993 року № 283 та постановою
Кабінету Міністрів України від 12 березня 1996 року № 316, не забезпечувався
Відповідно з розрахунком компенсації за продовольче забезпечення з 11.03.2000 року по 11.11.2005 року,
заборгованість відповідача перед позивачем щодо сплати компенсації за
продовольче забезпечення складає 16
867, 53 грн (а.с.8) розрахованому згідно з "Порядком
компенсації громадян втрати частини грошових доходів", .затвердженим
постановою KM України №159 від 21.02.2001 року .   .
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Ч. 2 ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України» в
редакції Закону від 05.10.2000 року та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,
гарантується продовольче забезпечення особового складу Збройних Сил України.
З 11.03.2000 р. на підставі Закону України «Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів» від 17.02.2000 p., який
призупинив дію ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», видача продовольчого пайка або грошова
компенсація замість нього була призупинена.
Однак, Закон України «Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів» від 17.02.2000 р. суперечить ст. 2 Конституції України, за
змістом якої ніхто не вправі обмежувати права і свободи людини і громадянина.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При
прийнятті нових законів або внесенні змін
законів не допускається звуження змісту існуючих прав і свобод.
Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів» від 17.02.2000 р. , призупиняє дію
тільки ч. 2 с 9 Закону
України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей», тобто не призупиняє дію прийнятого пізніше Закону України «Про Збройні
Сили України» в ст. 16 якого
ніякими іншими законами ніяких змін не внесено та його дія не призупинялась.
Тому п. 1 розділу 5 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 16 набирає чинності
чином, суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, приймаючи до
уваги аналіз зазначених нормативно-правових актів України, представлених
доказів і враховуючи факт невиплати позивачу компенсації за не отриманий
продовольчий пайок, та право позивача на право отримання вказаної компенсації,
вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі,
тобто позивач має право на стягнення з 411
Центрального військового клінічного госпіталю ДОЗ МОУ вказаної компенсації
за продовольчий пайок шляхом зобов'язання відповідача сплатити на користь
позивача компенсацію за продовольчий пайок за період з 11 березня 2000 року по 11 листопада   2005
Керуючись ст.ст. 15,
88, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 2,
9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" від 20.12.1991р. №
2011-ХП, ст. 16 Закону
України „Про Збройні Сили України", суд
ОСОБА_1   до 411 Центрального
військового клінічного госпіталю ДОЗ МОУ
про стягнення грошової компенсації за продовольчий пайок - задовольнити
військового клінічного госпіталю ДОЗ МОУ на користь ОСОБА_1   компенсацію за продовольчий пайок за період
з 11.03.2000 року по 11.11.2005 року  у сумі 16
867 шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) грн 53 коп
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.