РІШЕННЯ

іменем України

14 червня 2007 року                                                                               Справа
№ 2-148/07

Горностаївський
районний суд Херсонської області

в складі
судді     Посунько Г.А.

при
секретарі    Бортнюк Л.М. ,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Горностаївка цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1до Приватного сільськогосподарського підприємства
«Приморський» Горностаївського району Херсонської області про визнання договору
дійсним та визнання права власності на будинок садибного типу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
посилається в обґрунтування своїх вимог на те,
що 29 листопада
1988 року між
ним та колгоспом «Приморський» був укладений письмовий договір купівлі-продажу
будинку садибного типу,  розташованого по
АДРЕСА_1Сторони повністю виконали умови договору,  позивач сплатив відповідачеві повну вартість
будинку,  а відповідач передав йому
придбане. Проте,  сторони договір
нотаріально не посвідчили. На підставі викладеного,  позивач просить суд визнати дійсним вказаний
договір купівлі-продажу та визнати за ним право приватної власності на вказаний
будинок.

В
попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав,  доповнивши позовні вимоги,  просить суд визнати дійсним договір
купівлі-продажу будинку садибного типу по АДРЕСА_1,  укладений 29 листопада 1988
року між ним та ПСП «Приморський»,  а
також визнати за ним право приватної власності на вказаний будинок. Крім
того,  оскільки він через свою юридичну
необізнаність пропустив строк звернення до суду за захистом свого порушеного
права,  просить визнати поважною причину
пропуску ним строку позовної давності та поновити цей строк.

В
попередньому судовому засіданні представник відповідача ПСП «Приморський»
Ісаєнко В.М.  позов визнав,  проти його задоволення не заперечує.

В
попередньому судовому засіданні представник третьої особи,  яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача,
комунального підприємства Каховського бюро технічної інвентаризації
Мартинюк Л.В. проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення. Згідно ч.4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Виходячи з наведеного,  суд вважає,  що рішення у даній цивільній справі можливо
постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
сторін та третьої особи,  суд
вважає,  що позовна заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно  ст.
ст. 71, 76 ЦК України
(в редакції 1963 року),   ст.
ст. 257,  261 ЦК України (в
редакції 2003 року)
для звернення до суду за захистом прав встановлюється трирічний строк з
дня,  коли особа довідалась або могла
довідатись про порушення свого права. Згідно ч.2  ст. 80 ЦК
України (в редакції 1963
року),  ч.5  ст. 267 ЦК
України (в редакції 2003
року) якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності,  порушене право підлягає захисту.

В
попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив,  що він пропустив строк позовної давності
через свою юридичну необізнаність. Представник відповідача Ісаєнко В.М.  та представник третьої особи,  яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача,  Мартинюк
Л.В. не заперечують проти поновлення строку позовної давності.

За таких
обставин суд вважає можливим визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку
позовної давності та поновити цей строк.

Згідно  ст. 151 ЦК
України (в редакції 1963
року) та ч.1  ст. 626 ЦК України (в
редакції 2003 року)
договором є домовленість двох або більше сторін,  спрямована на встановлення,  зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно  ст. 153 ЦК
України (в редакції 1963
року) та ч.1  ст. 638 ЦК України (в
редакції 2003 року)
договір є укладеним,  якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є
умови про предмет договору,  умови,  що визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,  а
також усі ті умови,  щодо яких за заявою
хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно  ст. 224 ЦК
України (в редакції 1963
року) та  ст. 655 ЦК України (в
редакції 2003 року) за
договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві),  а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити певну грошову суму.

Таким
чином,  істотними умовами укладення
договору купівлі-продажу є його предмет та ціна,  а допустимими доказами домовленості сторін
щодо цих істотних умов є лише письмові докази.

В
попередньому засіданні встановлено,  що 29 листопада 1988 року ОСОБА_1 та
колгосп «Приморський» уклали між собою письмовий договір (л/с 8-9),
згідно якого колгосп продав ОСОБА_1 будинок садибного
типу,  розташований по АДРЕСА_1 по ціні 5 057 крб. 77 коп.

З
довідки державного реєстратора Горностаївської районної державної адміністрації
від 30.05.2007 року № 11-5/56 (л/с 20) вбачається,  що правонаступником колгоспу «Приморський» є
відповідач по справі - ПСП
«Приморський».

На думку
суду,  дані докази є підтвердженням
тому,  що сторони досягли домовленості
щодо предмета та ціни договору купівлі-продажу.

З
довідки Заводівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області
від 27.03.2007 року № 130 (л/с 6) вбачається,  що ОСОБА_1 повністю сплатив готівкою вартість
придбаного будинку. Даний факт знайшов своє підтвердження також і в поясненнях
сторін.

З
довідки Заводівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області
від 27.03.2007 року № 129 (л/с 6) вбачається,  що ПСП «Приморський» передав,  а ОСОБА_1 прийняв вказаний будинок,  оскільки відповідач разом із своєю сім'єю
постійно в ньому проживає. Даний факт знайшов своє підтвердження також і в
поясненнях сторін.

На думку
суду,  дані докази є підтвердженням
тому,  що між сторонами фактично
відбулося повне виконання договору купівлі-продажу будинку садибного типу,  оскільки продавець (колгосп «Приморський»)
передав покупцеві (ОСОБА_1) будинок садибного типу,  а останній прийняв зазначений об'єкт нерухомого
майна та сплатив грошову суму згідно з досягнутою з продавцем домовленістю.

В
порушення вимог  ст. 227 ЦК України (в
редакції 1963 року)
та  ст. 657 ЦК України (в
редакції 2003 року)
сторони уклали договір купівлі-продажу нерухомості у письмовій формі,  але не посвідчили його нотаріально. Причиною
недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору стала
невмотивована відмова відповідача.

Згідно  ст. 47 ЦК
України (в редакції 1963
року),   ст. 220 ЦК України (в
редакції 2003 року) та
п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в
справах про визнання угод недійсними" від 28 квітня 1978
року № 3 якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору,  що підтверджується письмовими доказами,  і відбулося повне виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення,  суд може
визнати такий договір дійсним.

На думку
суду,  дані докази є підтвердженням
тому,  що незважаючи на повне виконання
умов договору,  продавець (ПСП
"Приморський") ухиляється від його нотаріального посвідчення.

На
підставі викладеного,  суд вважає
можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку садибного типу по
АДРЕСА_1,  укладений 29 листопада 1988 року між
колгоспом «Приморський» та ОСОБА_1

Згідно  ст. 12 Закону України "Про
власність" та  ст. 328 ЦК України (в
редакції 2003 року)
право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом,  зокрема
із правочинів.

Таким
чином,  суд вважає можливим визнати за
ОСОБА_1 право приватної власності на будинок садибного типу,  розташований по АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст. 47,  71,
76,  80,  151,
153,  224,  227 ЦК України (в редакції 1963 року),   ст.
ст. 202,  209,
220,  257,  261,
267,  316,  325,
328,  376,  379,
381,  626 - 632,  638,
655 - 657 ЦК України (
в редакції 2003 року),   ст.
ст. 2,  3,
11,  12,  48 Закону України "Про
власність" від 07.02.1991
року № 697-12,  Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28 квітня 1978 року № 3,
ст.  ст. 10,
11,  60,
130,  174,  209,
212-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1до Приватного сільськогосподарського підприємства «Приморський»
Горностаївського району Херсонської області про визнання договору дійсним та
визнання права власності на будинок садибного типу - задовольнити.

Визнати
поважною причину пропуску ОСОБА_1строку позовної давності та поновити цей
строк.

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу будинку садибного типу по АДРЕСА_1,  укладений 29 листопада 1988
року між колгоспом «Приморський» Горностаївського району Херсонської
області та ОСОБА_1.

Визнати
за ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  уродженцем с. Маринське Горностаївського
району Херсонської області,  право
приватної власності на будинок садибного типу,
розташований по АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через
Горностаївський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.