РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 року м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м.Донецька

у складі: головуючого судді Шишова О.О.

при секретарі Редько СВ.

за участю: позивачівОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Донецьку справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання права власності, -

Встановив:

17 січня 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися у Будьоннівський районний суд м.Донецька з позовною заявою у якій просили суд визнати заОСОБА_1 право власності на 2/3 частин АДРЕСА_1, за ОСОБА_2, ОСОБА_3 визнати по І/б частини вказаного будинку, який залишився після смерті батька ОСОБА_4

У судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги.

ОСОБА_1 вказала, що АДРЕСА_1був придбаний ОСОБА_4 у 1966 році після чого був знесений та побудований інший будинок, який був переоформлений у 1994 році. Оскільки будинок був придбаний за час шлюбу їй належить Ч частина будинку, після смерті чоловіка її загальна частка складає Ч, оскільки син ОСОБА_2 не прийняв спадщину та відмовився від прийняття спадкового майна після смерті батька.

ОСОБА_3 просив суд визнати за ним право власності на Ч частку АДРЕСА_1 що залишилося після смерті його батька ОСОБА_4

ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що спадкове майно після смерті батька не приймав та на нього не претендує.

Відповідач - представник виконкому Будьоннівсьої районної в м.Донецьку ради будучи повідомлений про місце і час розгляду справи у встановленому законом порядку. Від представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності незчявившегося відповідача на підставі наявних матеріалів справи.

Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

Договором купівлі-продажу від 26 травня 1966 року підтверджено, що ОСОБА_4 придбав у власність АДРЕСА_1

Згідно з технічним паспортом вказаний будинок зареєстрований за ОСОБА_4

Відповідно свідоцтва про одруження ОСОБА_4, ОСОБА_1. уклали шлюб 12 січня 1958 року.

У частині 2 статті 22 КоБС України вказано, що подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

При таких обставинах суд вважає, що доляОСОБА_1 складає Ч частину у спірному будинку як частка у спільному майні подружжя.

З наданої домової книги, свідоцтва про народження, поясненьОСОБА_1 убачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_2, є синами ОСОБА_4

Згідно з свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

В силу частини першої ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Тобто встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є дружина ОСОБА_1, сини ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідно довідки з Донецького обласного державного

нотаріального архіву після смерті ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на АДРЕСА_1не видавалося.

Стаття 549 ЦК України у п.1 першої частини передбачає, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим Майном.

У судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечував проти ! того, що він спадкове майно не прийняв. Одночасно вказав, що його брат, мати утримували будинок та вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належним чином прийняли спадкове майно.

Згідно п. 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06. Ї983года, (з змінами згідно Пленуму Верховного Суду України N 13 від 25.12. 92), передбачений ст. 549 ГК України шестимісячний термін для прийняття спадку може бути продовжений судом по заяві зацікавленої особи при доведеності поважності причин його перепустки. Якщо в означений термін позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд по цим підставам вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про відновлення пропущеного терміну.

При таких обставинах суд вважає, що спадкове майно, яке складає Ч частину у спірному будинку повинно бути поділено між

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та з урахуванням належності Ч часткиОСОБА_1 її загальна частка складає Ч, часткаОСОБА_2 складає Ч.

Стаття 375 ЦК України (редакції 2003року) в частині 2 передбачає, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Згідно вимог Закону України "Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно і їхні обмеження" на комунальне підприємство БТІ м.Донецька, до створення державних органів по реєстрації майнових прав на об'єкти нерухомості, покладені функції по реєстрації прав на об'єкти нерухомості.

Перелік правовстановлюючих документів передбачених зазначеною нормою на підставі яких здійснюється реєстрація прав власності на об'єкти нерухомості є вичерпною і не підлягає розширеному тлумаченню, тобто ухвалення спеціального рішення виконкома районної ради діючим законодавством не передбачено.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про власність" від 07 лютого 1991року (з відповідними змінами та доповненнями) передбачено, що власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча б ці порушення і не були зв'язані з позбавленням володіння і відшкодування заподіяних цим збитків.

Відповідно вимог ст. 41 Конституції України право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право набуття власності відноситься до конституційних прав громадянина, що у силу положень ст. 41 Конституції України не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Як роз'яснив Пленум Верховного № 9 від 01 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця", в п.2 Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ повинні оцінювати зміст будь-якого закону або іншого нормативного акту з погляду його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як норму прямої дії.

Тобто суд приходить до висновку що оскільки будинок був перебудований на підставі наявних документів які підтверджують право власності за спадкоємцями можливо визнати право власності на відповідні частки у спадковому майні після смерті ОСОБА_4

Оцінюючи наведені позивачем у відповідності зі ст. 57 ЦПК України докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що частина АДРЕСА_1належитьОСОБА_1 як частка у спільній сумісній власності подружжя, після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді Ч частки АДРЕСА_1яке належним чином прийняла дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на Н частки АДРЕСА_1за ОСОБА_2необхідно визнати право власності на Ч частку спірного будинку.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 57, 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1право власності на Ч частки АДРЕСА_1Донецької області.

Визнати за ОСОБА_2право власності на Н частку АДРЕСА_1Донецької області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції позивачем може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк двадцять днів, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.