Справа №22-5846-2007 р.                            Головуючий
в 1 інстанції Мирошниченко
Категорія-19                                                   Доповідач   Звягінцева О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

6 серпня 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого  Стельмах Н.С.

суддів   Звягінцевої О.М. ,  Шабанової В.О.

при секретарі
Бєжині В.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди і

ВСТАНОВИВ:

в
апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 оспорює обгрунтованість рішення суду,  яким в задоволенні позову відмовлено,  і ставить питання про його скасування,  ухвалення нового рішення про задоволення
позову за неповним з'ясуванням обставин,
що мають значення для справи,
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається
на те,  що суд не взяв до уваги її доводи
про те,  що при відключенні її будинку
від раніше встановленого загального водопроводу відповідач діяв всупереч її
заперечень,  проігнорував факт її
особистих витрат; судом не досліджено докази.

Вважає,  що дозвіл компетентних служб відповідачеві на
встановлення водолічильника не давало йому права самовільно розпорядитися
водопостачанням її будинку,  дозволу на
відключення її від водопроводу не було; судом їй необгрунтовано відмовлено у
відшкодуванні моральної шкоди.

В
засіданні апеляційного суду позивачка ОСОБА_1 та її представник за угодою
адвокат ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги,  просили про її задоволення,  скасування рішення суду,  ухвалення нового про задоволення позову,  а представники відповідача ОСОБА_2 за
довіреністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5
заперечували проти доводів скарги,
просили її відхилити,  рішення
суду залишити без зміни.

20.02.2007року
позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача,  зазначала,
що вона 26.07.2006р. звернулась до прокуратури Петровського району
м.  Донецька зі скаргою на протиправні
дії сусіда-відповідача ОСОБА_2,  який
самовільно перекрив подачу води в її квартиру,
та 2 тижні вона,  її чоловік,  інвалід РА другої групи і інвалід першої
групи за загальним захворюванням,  а
також син,  невістка і онука,  що мешкають разом з ними,  залишились без води в найбільш спекотний та
сухий період літа.

Загальний
водопровід був зроблений при їхній безпосередній участі,  частина труб для нього була надана нею,  а роботи з проведення водопроводу в квартиру
№ 1 відповідача та їхню квартиру № 2 виконувались за участю її сина ОСОБА_6

Факти  наявності
викладених  нею  обставин
підтверджуються     письмовими
-  відповідями різних інстанцій.

Внаслідок
протиправних дій відповідача вона змушена була придбати за свій рахунок труби
для проведення водопроводу в її квартиру через іншу дільницю.

Вважає,  що відповідачем заподіяно їй матеріальну
шкоду у розмірі вартості придбаного матеріалу- 358 грн. і моральну шкоду,  яка полягає в тому,  що порушено її звичний уклад життя,  погіршився стан її здоров'я.

Тому
просила ухвалити рішення про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 358
грн. та моральної шкоди-3000 грн.

Рішенням
Петровського районного суду м.  Донецька
від 5 червня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог  ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і обгрунтованим,
ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин,  на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,  підтверджених
тими доказами,  які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно
із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України,  що міститься в п. 1 постанови „Про судове
рішення" № 11 від 29 грудня 1976 року,
рішення є законним тоді,  коли
суд,  виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини,  вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права,  що підлягають
застосуванню до даних правовідносин,  а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини,  або
виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим
вважається рішення,  в якому повно
відображені обставини,  що мають значення
для справи,  висновки суду про
встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,  відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами,  дослідженими в
судовому засіданні.

Позивачка
в своїй заяві у обгрунтування своїх позовних вимог посилається на вимоги  ст.  22
ЦК України щодо відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової
шкоди ,   ст.  23 ЦК України щодо відшкодування моральної
шкоди,   ст.  280 ЦК України щодо права фізичної особи
,  особисте немайнове право якої
порушено,  на відшкодування шкоди.

Просила
стягнути з відповідача відшкодування витрат на проведення особистого окремого
водопроводу до її будинку,  посилаючись
на те,  що вона та ч.1ени її сім'ї брали
безпосередню участь у його проведенні особистими трудозатратами.

Суд
першої інстанції,  відмовляючи в
задоволенні позову,  виходив з того,  що позивачкою не доведено факт спричинення
матеріальної і моральної шкоди та збитків.

Апеляційний суд
вважає вказаний висновок суду першої інстанції обгрунтованим.

Відповідно
до вимог  ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,  на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суду не
надано доказів того,  що взагалі була угода
про створення загального водопроводу,  і
що позивачка брала участь в його проведенні,
і не спростоване заперечення представників відповідача,  з яких вбачається,  що водопровод
власністю його родини,  між ними була
лише угода про те,  що сім'я відповідач
дозволяє позивачці приєднатися до їхнього водопроводу до тих пір,  поки це було можливо,  тобто до встановлення особистого лічильника.

З
пояснень представників відповідача вбачається,
що він неодноразово попереджав позивачку про необхідність від'єднання
водопроводу у зв'язку зі встановленням водолічильника,  у тому числі,
в останній раз - 8.07.2006р.; встановлення лічильника холодної води
відбулось на підставі технічних умов та плану мереж,  узгоджених з КП „Донецькміськводоканал".

Окрім
того,  позивачкою не надано суду
будь-яких доказів про те,  що вона дійсно
брала участь працею чи коштами в проведенні водопроводу до будинку відповідача,  який проведено від стояка на вулиці через
город і двір останнього.

За таких
обставин апеляційний суд вважає,  що суд
першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для
задоволення позову.

Доводи
скарги не спростовують правових висновків суду,
тому апеляційний суд вважає їх несроможними.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної
оцінки досліджених по справі доказів,  то
підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування або зміни судового
рішення немає.

Керуючись
п. 1 ч. 1  ст.  307,
ст.  ст.  308,
313,  п. 1 ч. 1  ст.
314,   ст.  315 ЦПК України,  апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення
Петровського районного суду м.  Донецька
від 5 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.