УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2007 року                                                                                             м.
Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової Н.С., Шевченко В.Ю., Осипчук О.В.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 вересня 2005р. та ухвалу     Апеляційного суду м.
Києва від 17 листопада 2005р.,

встановила:

У липні 2003р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія
„Енергоатом" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Зазначав, що з
22.01.2001р. по 8.04.2003р. він працював на посаді провідного бухгалтера - ревізора дирекції контрольно - ревізійної роботи
ДП НАЕК „Енергоатом". З
8.04.2003р. він був звільнений з посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату
працівників. Звільнення вважає незаконним,
оскільки йому не було запропоновано іншу посаду згідно його кваліфікації, не отримано згоду    профспілкового комітету,    не
враховано його

Справа №33-ц - 2688 кс/ 2007р.                                                            Категорія
ЦП 2

Головуючий у першій інстанції
Зубкова С.О. Доповідач Краснощокова Н.С.

2

переважне право на залишення на
роботі

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2005р. у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2005р. відмовлено у задоволенні касаційної скарги позивача, рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2005р. залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його
вимоги, посилається на порушення судами вимог матеріального і процесуального
права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги їх висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судових рішень.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні
касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2005р. та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2005р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
оголошення та оскарженню не

підлягає.