РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007
року Луцький міськрайонний суд
Волинської   області

у складі:
головуючого - судді
Крупінської С.С.

при
секретарі                              Давидович А.А.,

з участю
позивача                     ОСОБА_1,

представника
відповідача      Бірюк І.В.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні
в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання
права власності на   спадкове майно ,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Луцької
міської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свій
позов тим, що їй та її чоловікові ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 і після його смерті відкрилась спадщина на належну
спадкодавцю на праві спільної сумісної власності частину квартири АДРЕСА_1 . Позивач як
спадкоємець першої черги за законом після смерті чоловіка має право на спадкове
майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки
формально не визначені частки в праві спільної сумісної власності на квартиру.
ОСОБА_3 як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2, в нотаріальну
контору з заявою про прийняття спадщини не звернувся, проживає в м.Якутськ,
Росія, на спадкове майно не претендує. Позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримала з
підстав, зазначених у заяві.

Представник відповідача Бірюк І.В. позов визнала, не заперечувала проти
його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на
праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 01.07.1994
року (а.с.13).

Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" не
визначено умов, за яких один із членів сім'ї може отримати більшу або меншу
частку в приватизованому житлі. А тому в житловому приміщенні в кожного члена
сім'ї, яким передається у власність займана квартира, є частки рівними .

Відповідно до ч.1 ст. 357
ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними,
якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників, або законом. В даному
випадку ідеальна частка в квартирі кожного із членів сім'ї становить по 1/2 частини
квартири.

2

ІНФОРМАЦІЯ_1  помер
ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.12) . Після його
смерті в порядку ст. 1220
ЦК України відкрилась   . спадщина на спадкове
майно, в тому числі на належну спадкодавцю на праві спільної сумісної власності
1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

Згідно заповіту від 27.05.1997
року (а.с.11) ОСОБА_2 заповів все належне йому на праві власності майно
ОСОБА_3.

З пояснень позивача ОСОБА_1, повідомлення Першої Луцької
державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_3 як спадкоємець за
заповітом після смерті ОСОБА_2 ,
в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звернувся,
проживає в м. Якутськ, Росія, на спадкове майно не претендує.

Відповідно до ст. 1261
ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його
смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с. 12) вбачається, що
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2, тому відповідно до ст. 1261 ЦК України вона є
спадкоємцем першої черги за законом після його смерті.

Відповідно до ст. 1268
ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 ЦК
України, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття
спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем , що стверджується
відповідною відміткою в паспорті ОСОБА_1 про реєстрацію місця її проживання . Таким чином,
позивач ОСОБА_1 відповідно до ст.1268 ЦК
України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що
за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на належну спадкодавцю на
праві спільної сумісної власності 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, а
всього за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на вище зазначену квартиру.

Керуючись ст.ст.
6,10,11,
58,60,130,213,215 ЦПК України,

на підставі
ст.ст.328,370 ,1220,1226,1261,1268,1270,1272
ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Встановити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в праві спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1
становлять  по 1/2 частині кожного.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2, право власності на спадкове майно : 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, а
всього визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення . Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.