Справа №2-308/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007
року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого
судді - Бобровської
І.В.

при секретарі - Яценюк О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.  Роздільна Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні
власністю,  а саме: АДРЕСА_1та
прибудинковою територією шляхом примусового переносу відповідачем пасіки на
відстань не менш 300 метрів від межі її будинку,  стягнення матеріальної шкоди в розмірі 30
грн. та моральної шкоди 5000 грн.,
мотивуючи свої вимоги тим,  що
відповідач є її сусідом,  і на своїй
земельній ділянці на відстані 7 метрів від її будинку держить пасіку з 15
вуликів,  чим порушує державні санітарні
правила планування та забудови населених пунктів. Своїми неправомірними діями
відповідач перешкоджає позивачці користуватись своїм домоволодінням,  оскільки вона хворіє на алергічну реакцію від
укусу бджіл,  а його бджоли постійно
літають на її подвір'ї,  що створює
загрозу для її життя та здоров'я. Також,
вона має дитину-інваліда 1 групи,
яка потребує постійного догляду і вимушена із-за бджіл відповідача постійно
влітку знаходитись в будинку без свіжого повітря. 28.07.2006 року вона
звернулась в Роздільнянську лікарню з приводу укусу бджоли,  що матеріально їй коштувало 30 грн. за медичну
допомогу. Позивачка вважає,  що винними
діями відповідача їй також спричинена моральна шкода,  яка виражається в порушенні її прав як
власника домоволодіння,  наслідків у
вигляді болю та страждань від укусів бджіл,
порушення звичайного складу життя,
відвідування компетентних інстанцій з приводу переносу пасіки
відповідачем.  Просила позов
задовольнити.

В
судовому засіданні позивачка відмовилась від позовних вимог в частині усунення
перешкод в користуванні власністю шляхом примусового переносу пасіки
відповідачем,  так як він добровільно 26
березня 2007 року вивіз пасіку зі свого подвір'я,  в іншій частині свої позовні вимоги
підтримала у повному обсязі.

Відповідач
проти задоволення позову заперечував,
оскільки на відставні 300 метрів від будинку позивачки знаходяться ще 6
пасік і вона не може довести,  що саме
його бджола укусила її 28.07.2006 року. Про те,
що бджоли повинні бути розташовані на відстані не менш 300 метрів від
житлового будинку,  він не знав,  ніякого припису від Роздільнянської РДА про
перенесення пасіки не отримував. Взимку пасіку він не переніс,  оскільки бджоли зимою не кусаються,  а в березні він добровільно вивіз пасіку зі
свого двору.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи та дослідивши
надані сторонами докази,  прийшов до
наступного.

Судом
встановлено,  підтверджується наявними у
справі доказами і не заперечується сторонами,
що позивачка ОСОБА_1 є власником домоволодіння,  розташованого в АДРЕСА_1. (а.с. 5). В
домоволодінні по АДРЕСА_2,  що
розташоване поруч з домоволодінням позивачки,
мешкає відповідач ОСОБА_2

Відповідач
має пасіку у кількості 15 вуликів,  яку
на протязі 10 років до 26 березня 2007 року тримав на своєму дворі на відстані
7 метрів від жилого приміщення ОСОБА_1

Суцільний
паркан між суміжними земельними ділянками відсутній,  мається тільки металева сітка висотою 1, 5 м.

Зазначені
обставини підтверджуються Актом,
складеним комісією у складі головного зоотехніка району,  заступника начальника управління ветеринарної
медицини,  помічника ветеринарного лікаря
Роздільнянської районної СЕС 09.08.2006 року на підставі скарги ОСОБА_1 до
Роздільнянської РДА (а.с. 8) і не заперечуються сторонами.

На
підставі акту Роздільнянською райдержадміністрацією на ім'я відповідача був
направлений лист № 173 від 09.08.2006р. про порушення ним вимог діючого
законодавства щодо утримання пасік та припис про негайне до 16 серпня 2006 року
перенесення пасіки на безпечну відстань не менш ніж 300 метрів від
помешкання.(а.с. 33),  що було зроблено
відповідачем тільки 26 березня 2007 року,
тобто після звернення позивачки до суду за захистом своїх прав.

Згідно
Держаних санітарних правил планування та забудови населених пунктів № 173 від
19.06.1996 року (додаток № 5) санітарна захисна зона від бджільницьких
підприємств (пасік) до житлової забудови та прирівняних до неї об'єктів складає
300 метрів та огороджена суцільним парканом висотою 2, 5 метрів.

Відповідно
до  ст. . 15 Закону України „Про
бджільництво" від 22.02.2000р. № 1492-111 фізичні та юридичні особи
розміщують пасіки на земельних ділянках,
які належать їм на правах власності або користування,  відповідно до ветеринарно-санітарних правил.
Згідно  ст. .33 цього Закону,  якщо бджолині сім'ї заважають життєдіяльності
людини,  їх,  по можливості,  переселяють.

Таким
чином,  суд вважає доведеним факт
порушення відповідачем ОСОБА_2,  норм діючого
законодавства про розміщення пасік,  що
створило перешкоди в користуванні позивачкою своєю власністю.

ст. . 391 ЦК України
передбачає,  що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження
своїм майном.

Статтею 2 Закону України
„Про власність" передбачена охорона права власності в Україні
законом.  Відповідно до  ст.  48
цього Закону власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права,  хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння,  і відшкодування
завданих цим збитків.

Власник,  права якого порушені,  має право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди,  ( ст. .386 ЦК України).

Відповідно
до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 21.03.1995р. № 4 під моральною
шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань,  або інших негативних
явищ,  заподіяних фізичній особі
незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може полягати,
зокрема,  в порушенні права
власності,  при настанні інших негативних
наслідків.

Згідно  ст. .23 ЦК
України особа має право на відшкодування моральної шкоди,  завданої внаслідок порушення її прав. Розмір
грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру
правопорушення,  глибини фізичних та
душевних страждань,  ступеня вини
особи,  яка завдала моральної шкоди,  а також з урахуванням інших обставин,  які мають істотне значення. Моральна шкода
відшкодовується грішми або в іншій спосіб.

Судом
встановлено,  що позивачці встановлений
діагноз „Алергічна реакція на укус бджоли",  з приводу якого вона зверталась до районної
поліклініки і їй була надана медична допомога,
(а.с. 4).

До
складу сім'ї ОСОБА_1 входить дочка ОСОБА_3,
1987 року
народження (а.с.  11, 31),  яка є інвалідом дитинства 1 групи безстроково і потребує постійного стороннього
нагляду (а.с.  12-13),  що не заперечується сторонами.

Винними
діями відповідача порушені права позивачці як власника домоволодіння,  здійснюються перешкоди в користуванні їй
своєю власністю. Вона не може користуватись своїм подвір'ям,  змушена весь час влітку перебувати в будинку
і тримати там свою дитину,

оскільки
у дворі постійно літають бджоли,  а вона
страждає на алергію від укусів бджіл,  що
може спричинити значне погіршення її здоров'я та створює загрозу життю і
здоров'ю її дитині - інваліда
1 групи. Також суд
враховує тривалий характер правопорушення.

Таким
чином суд приходить до висновку,  що
винними діями відповідача ОСОБА_4 позивачці ОСОБА_1 завдана моральна
шкода,  яка полягає у душевних
стражданнях,  завданих внаслідок
порушення її прав як власника майна та загрози як її життю і здоров'ю,  так і членів її сім'ї.

Позовні
вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000 грн.,  при визначенні якого судом враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Позовні
вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди за надану медичну допомогу в
розмірі 30 грн.,  завданої позивачці внаслідок укусу
бджоли,  не підлягають задоволенню,  оскільки не встановлено,  що її укусила саме бджола відповідача ОСОБА_2

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  10,
11, 60, 174, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України,   ст.
ст. 23,  386,
391,  1167 ЦК України,   ст. . ст. 2,
48 Закону
України „Про власність",  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_11000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові витрати по справі у розмірі 81грн.

В іншій частині
позову - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції,
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК
України.