Справа №22ц-1947/2007 р.      Суддя по 1-й інстанції: Мартинов О.О.
Категорія 40                                 Доповідач
апеляційного суду:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
жовтня 2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Вовненко Г.Ю.,

суддів
Буренкової К.О.,  Колосовського С. Ю.,

при секретарі
судового засідання Фірсовій Т.В.

за
участю позивача ОСОБА_1. ,  представників
відповідача Коритного В.В.,  Ченчик К.Ю.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на
рішення Первомайського міськрайонного суду від 2 липня 2007 p.,
ухвалене за позовом ОСОБА_1 до Первомайської центральної
міської багатопрофільної лікарні про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,  не донарахованої
заробітної плати та моральної шкоди,

встановила:

2 квітня
2007 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Первомайської центральної
міської багатопрофільної лікарні (далі -Первомайська ЦМБЛ) про поновлення на
роботі,  стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,  не
донарахованої заробітної плати та моральної шкоди.

Позивач
зазначав,  що протягом багатьох років
працював завідуючим лікувальним відділенням Первомайської стоматологічної
поліклініки. Після виходу на пенсію за вислугу років з 2 листопада 2006 р. він
виконував обов'язки завідуючого лікувальним відділенням Первомайської
стоматологічної поліклініки на 0, 5 ставки та лікарем-стоматологом цієї ж
поліклініки на 0, 5 ставки. У зв'язку з реорганізацією закладів здоров'я
м.  Первомайська стоматологічна
поліклініка ввійшла до складу Первомайської ЦМБЛ. 7 грудня 2006 р. він
звертався до відповідача з заявою про переведення його в Первомайську ЦМБЛ на
посаду завідуючого лікувальним відділенням та 0, 1 ставки керівника
лікарів-інтернів. Проте наказом від 31 січня 2007 р. його звільнено з посади
завідуючого лікувальним відділенням та лікаря-стоматолога Первомайської
стоматологічної поліклініки та переведено з 1 лютого 2007 р. лише на 0, 5
ставки лікаря стоматолога-терапевта Первомайської ЦМБЛ.

Посилаючись
на наведені обставини,  позивач просив
поновити його на посаді
завідуючого   лікувальним   відділенням
стоматологічної  поліклініки

Первомайської
ЦМБЛ з 1 лютого 2007 p.; зобов'язати головного лікаря Первомайської ЦМБЛ видати
наказ щодо призначення його з 1 лютого 2007 р. керівником лікарів-інтернів з
оплатою 20% від заробітної плати завідуючого відділенням стоматологічної
поліклініки; стягнути з відповідача недовиплачену з 1 лютого 2007 р. заробітну
плату,  а також моральну шкоду в сумі
5000 грн.

В
судовому засіданні позивач частково змінив позовні вимоги та просив поновити
його на посаді завідуючого стоматологічною поліклінікою Первомайської
ЦМБЛ,  оскільки він має високу
кваліфікацію лікаря-стоматолога та досвід роботи керівника медичного закладу.

Рішенням
Первомайського міськрайонного суду від 2 липня 2007 р. ОСОБА_1  в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення,  яким задовольнити його вимоги. Позивач
посилається на те,  що рішення ухвалено з
порушенням положень статей 40,  42 КЗпП
України,  а також вимог процесуального
права,  а саме: неповно з'ясовані дійсні
обставини справи,  дана неналежна оцінка
наявним в ній доказам.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
із наступних підстав.

Виходячи
із роз'яснень,  викладених в ч.3 п.19
постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. №9 «Про
практику розгляду судами трудових спорів»,
при ліквідації підприємства (установи,
організації) правила п.1  ст.  40 КЗпП можуть застосовуватись і в тих
випадках,  коли після припинення його
діяльності одночасно утворюється нове підприємство. У цих випадках працівник не
вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному
підприємстві,  якщо він не був
переведений туди у встановленому законом порядку.

Із
матеріалів справи вбачається,  що з
червня 1977 р. ОСОБА_1  перебував у
трудових відносинах з Первомайською міською стоматологічною поліклінікою,  яка була структурним підрозділом
Первомайської міської лікарні. З листопада 1999 р. позивач працював завідуючим
лікувальним відділенням цієї поліклініки. Звільнений з цієї посади з 31 жовтня
2006 р. на підставі  ст.  38 КЗпП у зв'язку з виходом на пенсію за
вислугу років. З 2 листопада 2006 р. він зарахований на посаду завідуючого
лікувальним відділенням стоматологічної поліклініки на 0, 5 ставки та на 0, 5
ставки лікаря-стоматолога.

Судом
встановлено,  що на підставі рішення 13
позачергової та 15 сесій 5-го скликання Первомайської міської ради відповідно
від 13 жовтня 2006 р. та 24 листопада 2006 р. мережа закладів охорони здоров'я
Первомайської центральної міської лікарні,
в т.ч.1 її структурний підрозділ - стоматологічна поліклініка,  була ліквідована і утворено новий медичний
заклад -Первомайську БЦМЛ.

В
зв'язку з чим,  з 31 січня 2007 р.
позивач звільнений із посади завідуючого лікувальним відділенням
стоматологічної поліклініки та лікаря-стоматолога цієї поліклініки і
переведений на підставі п.5  ст.  36 КЗпП в Первомайську ЦМБЛ,  де з 1 січня 2007 р. зарахований на посаду
лікаря -стоматолога - терапевта. Доказів про порушення його трудових прав при
звільненні судом не встановлено.

Що
стосується вимог позивача про покладення на відповідача обов'язку видати наказ
про призначення його керівником лікарів-інтернів,  то суд правильно вважав,  що вони не підлягають задоволенню,  тому що питання працевлаштування на вакантні
посади,  встановлення відповідних доплат
відносяться до компетенції власника або уповноваженого ним органу.

Встановивши
ці обставини,  суд прийшов до правильного
висновку,  що трудові права ОСОБА_1  Первомайською ЦМБЛ не порушені,  а тому обгрунтовано відмовив йому в
задоволені позову.

Доводи
апеляційної скарги стосовно того,  що
йому безпідставно відмовлено в поновленні на посаді завідуючого лікувальним
відділенням стоматологічної поліклініки чи на посаді завідуючого
стоматологічним відділенням цього структурного підрозділу Первомайської БЦМЛ та
не враховані при його звільненні вимоги
ст. 42 КЗпП безпідставні. По-перше,
в штатному /розкладі відповідача відсутня посада завідуючого лікувальним
відділенням стоматологічної поліклініки,
а по - друге,  ці вимоги позивача
зводяться до працевлаштування в новоутвореному медичному закладі.
Водночас,  працівнику,  при звільненні за п.1  ст.  40
КЗпП у порядку працевлаштування у новоутвореному підприємстві,  організації,
установі не обов'язково має бути запропонована саме та посада,  яку він займав раніше,  а правила
ст.  42 цього Кодексу в даному
випадку не діють.

Посилання
позивача на те,  що фактично була
реорганізація Первомайської міської лікарні,
а не її ліквідація також не підлягають задоволенню,  оскільки спростовуються матеріалами
справи,  в т.ч.3гаданими рішеннями
Первомайської міської ради,  рішенням
Первомайського міськвиконкому від 20 грудня 2006 р. №718 «Про створення
ліквідаційної комісії та проведення ліквідації Первомайської центральної
міської лікарні»,  випискою із Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців,  згідно якої державна реєстрація Первомайської
міської лікарні з 6 квітня 2007 р. припинена в результаті її ліквідації за
рішенням засновників,  що не пов'язано з
реорганізацією.

Враховуючи
наведене,  колегія приходить до
висновку,  що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права,  а тому не має підстав для його скасування.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 308, 315 ЦПК
України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  відхилити,  а рішення Первомайського міськрайонного суду
від 2 липня 2007 р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня її проголошення.