УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28
листопада 2007 року                                                                                           м.
Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Одеської

області в складі:

головуючого                             Ткачук
О.О.

суддів                                    Косогор Г.О. Ісаєвої
Н.В.

при
секретарі                                 Ісаєвої
Ю.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
заповіту недійсним,

встановила:

У травні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
визнання заповіту,  складеного 07 грудня
1998 року ОСОБА_3,  недійсним.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати,  ОСОБА_3. У
встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті матері. Після спливу шести місяців з дня смерті
ОСОБА_3 позивачеві стало відомо,  що вона
залишила заповіт,  згідно якого йому
заповіла 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1,
а його брату ОСОБА_2 -2/3 частини зазначеного домоволодіння. ОСОБА_1 не
погодився зі вказаним заповітом,
вважав,  що мати на той час погано
бачила,  в неї була хвороба очей -
катаракта,  а тому підпис на заповіті не
її. Вона не усвідомлювала те,  що вона робила.
У зв'язку з фізичним станом здоров'я матері нотаріус повинен був засвідчувати
заповіт при свідках,  що зроблено не
було. Тому ОСОБА_1 вважав
заповіт недійсним,  у зв'язку з чим був
змушений звернутися до суду.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав посилаючись на
те,  що підпис на заповіті,  матері є дійсним,  вона повністю усвідомлювала те,  що робила. У позивача з матір'ю бути недобрі
стосунки,  тому вона на свій розсуд
склала заповіт.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2007 року по
справі у задоволенні позовних виког ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
заповіту недійсним було відмовлено.

На дане рішення була принесена апеляційна скарга ОСОБА_1,  в якій він ставить питання про скасування
рішення суду першої інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Справа
№22ц-5211/2007 р.           Головуючий 1 -
ої інстанції

Непорада М.П.

Категорія: 26     Доповідач: Ткачук
О.О.

Заслухавши доповідача,  яка доповіла
зміст оскаржуваного рішення,  матеріали
апеляційної скарги та заперечення на неї,
вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без зміни,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України,  кожна
сторона повинна довести ті обставини,  на
які вона посилається,  як на підставу
своїх вимог та заперечень,  а суд згідно
ст. 11 п. 1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції було вірно встановлено,  що згідно заповіту від 07 грудня 1998
року,  зареєстрованого в реєстрі за №
1920,  ОСОБА_3 заповіла належний їй житловий будинок з надвірними
спорудами,  що знаходиться у
АДРЕСА_1,  своїм синам таким чином: 2/3
частини зазначеного житлового будинку - ОСОБА_2,  1/3 частину зазначеного житлового будинку - ОСОБА_1. На заповіті є
відмітка,  що заповіт заповідачеві
прочитано уголос.

Даний факт підтвердила ;,  судовому
засіданні суду першої інстанції третя особа -приватний нотаріус ОСОБА_4,  яка пояснила,
що вона засвідчувала заповіт ОСОБА_3 07 грудня 1998 року згідно її
волевиявлення,  дописка у заповіті:
«заповіт заповідачеві прочитано нотаріусом уголос» була виконана нею після
того,  як вона його прочитала
ОСОБА_3,  так як остання погано бачила.

Суд перевірив усі докази,  які навів
позивач у підтвердження своїх вимог,  а
відповідач - у підтвердження своїх заперечень,
навів у рішенні фактичні обставини,
які були встановлені судом при розгляді справи,  вірно застосував правові норми,  що регулюють ці правовідносини,  та зробив вірний висновок про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на
те,  що померла ОСОБА_3 не
усвідомлювала,  що вона підписує
заповіт,  не береться судовою колегією до
уваги,  оскільки такі твердження є
необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Крім того,  сам позивач ОСОБА_1 у своїй позовні
заяві зазначав,  що його мати ОСОБА_3 хоча у була у
віці 91 вік,  проте мала добру пам'ять і
здоровий глузд,  але погано бачила.

Інших
доводів,  ма;очих правове значення,  у апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином,  су дбва колегія дійшла
до висновку,  що суд першої інстанції в
межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу,  дав належу оцінку наданим доказам,  постановив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.
308,  313-315 ЦПК України,  судова колегія,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена на протязі двох місяців з дня проголотцєння до Верховного Суду
України.