Справа №2-184/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

15
травня 2007 року                                                          м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський
районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого - судді Прокопчук Т.С., при
секретарі Волік О.К., з участю адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, яка діє і в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, 3
особи відділу громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб
Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області про утрату права
користування жи­лим приміщенням квартири, зустрічному позову ОСОБА_1, яка діє і в
інтересах неповнолі­тнього ОСОБА_3, до ОСОБА_2, 3 осіб відділу
опіки і піклування Ор-джонікідзевської районної адміністрації Запорізької
міської ради, відділу громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб
Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області про вселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд
до відповідача ОСОБА_2, яка діє
і в інтересах неповно­літнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, про усунення перешкод в користуванні влас­ністю і
зняття з реєстрації із квартири АДРЕСА_1. У заяві вказав, що квартира належить
йому на праві власності. В квартирі зареєстровані відповідачі колишня дружина
ОСОБА_1, та  неповнолітній син ОСОБА_3,
які з січня 2006 року в квартирі не мешкають. Відпові­дач із сином
відмовляється знятися з реєстраційного обліку, чим створює для нього перешкоди
в користуванні зазначеною квартирою. Просив в судовому порядку усунути
перешкоди в користуванні власністю і зняти з реєстраційного обліку   квартири АДРЕСА_1відповідача ОСОБА_1 і  сина ОСОБА_3 В ході розгляду справи уточнив
вимоги, просить визнати тільки відповідача ОСОБА_1 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням зазначеної квартири.

Відповідач
ОСОБА_1, яка діє і в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 проти визнан­ня її
такою, що втратила право користування жилим приміщенням спірної квартири
заперечує, звернулася до суду із зустрічним позовом про вселення її і сина в
квартиру. В позові зазначила, що після розірвання шлюбу з вересня 2005 року
через неприязнені стосунки з колишнім чоловіком ОСОБА_1, змушена була тимчасо­во покинути квартиру. Оскільки
іншого житла не має, а відповідач заперечує проти вселення її і сина в квар­тиру,
просить вселити їх в зазначену квартиру в судовому порядку.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої
вимоги про визнання відповідача ОСОБА_1 та­кою,
що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 підтримав,
проти зустрічного позову про вселення колишньої дружини заперечує, але вважає,
що син може проживати в квартирі без матері.

Відповідач
ОСОБА_2 проти
позову про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням
квартири заперечує, свої позовні вимоги про вселення її і сина в квартиру підтримала.
Надала пояснення суду, що оселилася і прописана в квартирі з сином під час
шлюбу зі згоди ОСОБА_2, кварти­ру покинула тимчасово з поважної причини у
зв»язку з погіршенням стосунків після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 Тимчасове
помешкання повинна звільнити за вимогою власника квартири, іншого постійного
житла, крім спірної квартири - не має.

Представник
3 особи відділу опіки і піклування Орджонікідзевської районної адміністрації
Запорізької міської ради вважає позовні вимоги про вселення в спірну квартиру
ОСОБА_2 і неповнолітнього ОСОБА_3 підлягаючими задоволенню, оскільки місце
проживання дитини після розірвання шлюбу визна­чено з матір»ю ОСОБА_2, які не мають
іншого постійного житла в м.Запоріжжі, крім квартири позивача.

Представник 3 особи - відділу громадянства, реєстрації,
імміграції фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи по­переджений,
на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника
(а.с.68) .

При
таких підставах суд вважає можливим розглянути справу у відсутність    представника 3 особи ВП-РФО
Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області по наявних
матеріалах.

Дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про
визнання відповідачаОСОБА_2 такою, що втратила право  користування жилим приміщенням квартири
АДРЕСА_1  не підлягає задоволенню, а
зустрічний позов про вселення ОСОБА_2 і неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в зазначену квартиру
підлягає задо­воленню виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається, що квартира №27 буд, 5 по вул.Півдеінюукраїнській
в м. Запоріжжі належить позивачу ОСОБА_1 на
підставі договору дарування від 25.05. 1995 року (а.с.8).

У
відповідності до довідок ЖЄД-51 від 6.07.2006 року,3.10.2006 року в спірній
квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1, з 5.09.1995 року його дружина ОСОБА_1,
з 29.04.1999 року син сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, (а. с.
13,30)

Дитина значиться за зазначеною адресою в 2 міській
дитячій лікарні( а.с.57), за місцем навчання в За­порізькій гімназії №71.

Сторони розірвали шлюб, що підтверджено наданим суду
рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від і 2.09.2005
року  (а.с.83)

Із
пояснень відповідача ОСОБА_1
вбачається, і зазначена обставина не заперечується позивачем ОСОБА_1, що після
розірвання шлюбу між сторонами погіршилися стосунки, при яких сумісне прожи­вання
стало неможливим, внаслідок чого відповідач з сином змушена була тимчасово
покинути квартиру з метою запобігання спричинення шкоди психічному стану
дитини.

Ці обставини підтверджені також поясненнями свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, зазначені в попередній позовній заяві позивача про усунення
перешкод в користуванні власністю(а.с.7), та наданих суду медичних документах
щодо погіршення стану здоров»я дитини(а.с.87).

Відповідач ОСОБА_1
27.03.2006 року звернулася до ЖЄД-51 із заявою про те, щоб без її згоди не
вирішувалися будь-які питання щодо зняття з реєстрації її і сина по зазначеній
адресі квартири АДРЕСА_1( а.с.56).

Ь
пояснень свідка ОСОБА_7, яка проживає з позивачем в зазначеній квартирі з
березня 2006 року, видно, що позивач поміняв замки в квартирі, і з зазначеного
часу відповідач з сином в квартирі не мешкають.

Оскільки
після розірвання шлюбу син сторін неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, проживає з матір»ю ОСОБА_2, на утримання якого відповідно до
рішення суду від 28.09.2005 року (а.с.86) позивач сплачує аліменти, проживання
дитини з батьком в спірній квартирі без матері не відповідає інтересам дитини і
наявним судовим рішенням з цих питань.

Тим самим судом
вірогідно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 разом із сином з поважних причин
більше 6 місяців не проживалйв квартирі АДРЕСА_1, а тому відповідач ОСОБА_1 не
може бути визнана такою, що втратила право користування житловою ' площею
зазначеної квартири на підставі ст. 72 Житлового кодексу України, і має право
разом із сином ОСОБА_3
користуватися житловою площею зазначеної квартири.

В силу
викладеного ОСОБА_1 разом
із сином ОСОБА_3 підлягають
вселенню в квартиру АДРЕСА_1примусово.

Керуючись
ст.213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про утрату
права користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1-відмовити.

Зустрічний позов
ОСОБА_1 -
задовольнити.

Вселити ОСОБА_1,
неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року на­родження, в квартиру АДРЕСА_1.

Заява
про апеляційне оскарження рішення може бути подана в Запорізький апеляційний
суд протя­гом 10 днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.