Справа № 2-1372/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5
вересня 2007р.                                                                                м.
Димитров

Димитровський
міський суд Донецької області в складі:

головуючого -
судді Халаджи О.В.

при секретарі
Рибкіній Г.В.

з участю
позивачки ОСОБА_1.

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні в м. Димитров справу за

позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1. в судовому засіданні в обгрунтування своїх вимог пояснила,  що між нею і відповідачем ОСОБА_2. 29.07.1994
р. було зареєстровано шлюб Димитровським відділом РАГС Донецької області,  актовий запис НОМЕР_1. Від спільного
подружнього життя вони мають двох синів: ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження,  які
мешкають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні та піклуванні.

Сумістне
життя з відповідачем припинили в грудні 2006 p.,
спільного господарства не ведуть. Шлюб не склався з
приводу непорозуміння обох супругів з побутових проблем,  виховання дітей,  витрачання коштів,  внаслідок чого між ними постійно виникали
сварки,  в зв'язку з чим подальше
сумістне життя стало неможливе,  а тому
просить розірвати шлюб з відповідачем.

Спору про розділ
майна у них не має.

Відповідач
визнав позовні вимоги у повному обсязі,
та також вважає,  що подальше
подружнє життя не можливе і не має підстав для надання часу на примирення.

Судом
установлено,  що 29.07.1994 р. між
позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб Димитровським відділом РАГС
Донецької області,  актовий запис НОМЕР_1
(а.с. 6) і від шлюбу вони мають двох синів: ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження (а.с.
7,  8).

Відповідно
до ч.2  ст. 104 Сімейного кодексу
України,  шлюб припиняється внаслідок
його розірвання.

Відповідно
до ч.2  ст. 112 Сімейного кодексу
України,  суд постановлює рішення про
розірвання шлюбу,  якщо буде
встановлено,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що має істотне значення.

Таким
чином,  оцінивши зібрані по справі
докази,  суд вважає,  що шлюб між сторонами слід розірвати,  так як сторони створити міцної сім'ї за час
спільного проживання не змогли внаслідок чого шлюб фактично розпався,  подружні стосунки припинилися,  подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дитей.

Суд
вважає,  що судові витрати по розірванню
шлюбу необхідно покласти на відповідача,
так як з позивачкою проживають малолітні діти.

На
підставі  ст.  ст. 104,  105,
ПО,  112 Сімейного кодексу
України,  керуючись  ст.
ст. Ю,  11,  57,
88, 130, 209, 212, 213, 214,  215
ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу
задовольнити.

Розірвати
шлюб,  зареєстрований 29 липня 1994 р.
Димитровським відділом РАГС Донецької області,
актовий запис НОМЕР_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути державне мито в сумі 17 грн. з
ОСОБА_1,  ОСОБА_2. від сплати витрат
звільнити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Апеляційного су;
Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня
йоі проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької облас через
Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подачі заяви про
апеляцій! оскарження.