Справа № 22ц-1250/2007р.                        Головуючий у
36                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

20 вересня 2007
року колегія судів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
міста  Севастополя в складі:
головуючого       -  Алєєвої Н.Г.

суддів  -
Колбіної Т.П., Водяхіної Л.М.,

при
секретарі    -  Баран М.Л.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в          м.
Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми та
стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення місцевого суду
Ленінського району м. Севастополя від 25 травня 2007р., -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2006р. ОСОБА_1. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просила
стягнути з відповідача на її користь витрати на лікування у розмірі б 631,
12грн., та аліменти на період інвалідності у розмірі 1/4  частки всіх видів заробітку.

Вимоги
мотивовані тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. У
квітні - травні 2005р. перенесла чотири операції, крім того, є інвалідом
третьої групи. Вказує, що відповідач відмовляється добровільно надавати
допомогу.

Рішенням
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 25 травня 2007р. позовні
вимоги задоволені частково. Постановлено, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
у відшкодування витрат, пов'язаних з хворобою 3 400грн., та аліменти в розмірі
1/8 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для
особи певного віку щомісячно протягом строку інвалідності. В задоволені решти
позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду, посилаючись
на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи. Вважає, що судом не надано належної оцінки тому
факту, що він немає постійного доходу не працює, а позивач отримує пенсію та
має можливість працювати.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_1 витрат пов'язаних з лікуванням останньої у сумі 3400грн., суд першої
інстанції виходив з того, що на підставі ст. 90 СК України дружина, чоловік
взаємно зобов'язані брати участь у витратах, пов'язаних із хворобою або
каліцтвом другого з подружжя. З даними висновками суду колегія суддів
погоджується, оскільки на час хвороби відповідач перебував у республіці Греція
та власно позивачка здійснювала оплату свого лікування.

Задовольняючі
позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка, яка є інвалідом 3-ї групи, має право на
утримання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку
матеріальну допомогу.

З такими
висновками суду погоджується  колегія
суддів.

Однак, з
висновком, щодо розміру стягнення аліментів колегія суддів погодитись не може,
оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно
до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці
від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Як
вбачається з матеріалів справи, відповідач постійно не працює, доказів щодо
його місця роботи та доходів суду не надано.

Крім
того, суд не дав належної оцінки та не врахував при визначенні розміру
аліментів ту обставину, що у позивачки, як інваліда 3-ї групи зберігається
значний відсоток загальної працездатності.

Згідно з
ч. 4 ст. 7 5 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної
допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна.
Інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом
України «Про прожитковий мінімум» станом на час ухвалення рішення, розмір
прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність на місяць
складає 406 грн.

З
довідки Пенсійного фонду (а.с. 99) вбачається, що позивачка отримує пенсію у
розмірі 284, 69 грн.

З
урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, можливим стягнути з відповідача
на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі, яка складає 121, 31 грн.
(406 грн. - 284, 69 грн.), тобто різницю між сумою прожиткового мінімуму та
пенсією позивачки, щомісячно.

Доводи
апеляційної скарги про те, що фактично у шлюбі сторони прожили незначний час не
мають правового значення, а доводи відносно того, що позивачка отримала
інвалідність внаслідок зловживання алкоголем, не підтверджені матеріалами
справи.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На
підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення - частковому скасуванню.

На
підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 25 травня 2007р. -
скасувати частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі
121, 31 грн. щомісячно з 10.08.2006р. до зміни матеріального стану ОСОБА_1. В
іншої частині рішення  - залишити без
змін.

Рішення
вступає в законну силу з моменту його проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців із дня
набрання чинності.