Справа №2-61-07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
травня 2007 року Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді П'єнти І.В.,  при
секретарі - Бондарь М.
О.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Ізяславі справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства
"Ізяславський хлібзавод" м.
Ізяслава про стягнення заборгованості по заробітній платі,  середньомісячного заробітку за затримку
розрахунку при звільнені та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній
платі,  середньомісячного заробітку за
затримку розрахунку при звільнені та моральної шкоди,  мотивуючи тим,  що він працював у відповідача,  звідки був звільнений 01.06.2006 року,  після звільнення відповідач не видав йому
трудову книжку,  яка,  як він вважає,  була загублена з вини відповідача,  не виплатив розрахункові кошти за роботу в
надурочний час,  чим завдав позивачеві
моральної шкоди. Крім того позивач зазначає,
що оскільки в нього була відсутня трудова книжка,  він був позбавлений можливості
працевлаштуватись.

ОСОБА_1
в судовому засіданні уточнив позовні вимоги,
просив стягнути з відповідача на його користь середньомісячний заробіток
за затримку видачі йому трудової книжки з період з 01 червня 2006 року по
січень 2007 року та 5000 гривень моральної шкоди.

Представники
відповідача Данієва О.Б.,  Межирицька
О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали,  суду пояснили,  що позивачу видавався в день звільнення
дублікат трудової книжки,  оскільки сама
трудова книжка на підприємстві була відсутня,
як вони вважають з вини позивача,
крім того підприємство сприяло ОСОБА_1 в одержанні документів,  що підтверджують стаж роботи,  та відповідних записів,  що містились в трудовій книжці,  тому рахують,
що підстав для задоволення позову немає.

Вислухавши
пояснення сторін,  допитавши свідка
ОСОБА_2,  перевіривши матеріали справи,  суд знаходить,  що позов задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно  ст.  47
Кодексу законів про працю України,
власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести розрахунки у
строки,  зазначені в  ст.
116 цього Кодексу.

ОСОБА_1
з 13.04.2000 року працював в ЗАТ "Ізяславський хлібзавод" на посаді
дизеліста-електрика,  згідно наказу №107
#2 від 01.06. 2007 року він був звільнений з роботи машиніста електростанції за
власним бажанням відповідно до  ст.  38 КЗпПУ,
що підтверджується поясненнями сторін,
наказом №107.

В
судовому засіданні встановлено,  що
трудова книжка ОСОБА_1 за час його роботи у ЗАТ "Ізяславський
хлібзавод" була втрачена,  проте
позивачем не було суду надано належних доказів того,  що трудова книжка втрачена саме з вини ВАТ
"Ізяславський хлібзавод",  та
доказів того,  що з вини підприємства ним
не було отримано трудову книжку,  в
даному випадку,  дублікат трудової
книжки.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив,
що до нього звертався ОСОБА_1 про видачу йому довідки про присвоєння III
розряду токаря за час його роботи в Плужнянському РТП,  при цьому ОСОБА_1 пред'являв трудову
книжку,  на підставі якої і була видана
дана довідка. Дані обставини ставлять під сумнів пояснення позивача ОСОБА_2 про
відсутність у нього трудової книжки.

2

Як
вбачається зі змісту Інструкції про порядок ведення трудових книжок
працівників,  дублікат трудової книжки
видається при втраті трудової книжки підприємством,  працівником,
а також у разі,  коли трудова
книжка стала непригодною.

01.06.2006
року,  у день звільнення ОСОБА_2,  комісією,
яка складалась з працівників ЗАТ "Ізяславський хлібзавод" було
складено акт про відмову ОСОБА_1 одержувати дублікат трудової книжки НОМЕР_1,  що підтверджується поясненнями сторін та
актом від 01.06.2006 року. Крім того,  як
вбачається з матеріалів справи,
підприємством було надіслано ОСОБА_1 повідомлення про необхідність
одержати трудову книжку,  проте,  згідно поштового повідомлення від 19.06.2006
року,  позивач від одержання листа
відмовився.

Згідно
Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників,  затвердженої наказом Міністерства праці
України,  Міністерства юстиції
України,  Міністерства соціального
захисту населення України від 29.07.1993 року №58,  власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний сприяти працівникові в одержанні документів,  які підтверджують стаж його роботи,  що передував влаштуванню на це підприємство.

В
судовому засіданні встановлено,  що ЗАТ
"Ізяславський хлібзавод" сприяло ОСОБА_1 в одержанні документів,  що підтверджують його стаж роботи,  що передував вступу на роботу на дане
підприємство,  про що свідчать відповідні
довідки та записи в дублікаті трудової книжки.

В
судовому засіданні,  яке відбулось
24.01.2007 року,  позивач ОСОБА_1 отримав
дублікат трудової книжки,  що
підтверджується поясненнями сторін.

Відповідно суд
вважає,  що у задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись
ст.
ст.  47,  48 Кодексу законів про працю України,  Інструкцією про порядок ведення трудових
книжок працівників,  затвердженої наказом
Міністерства праці України,  Міністерства
юстиції України,  Міністерства
соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58,   ст.
ст.  212,  213,
214,  215 ЦПК України,

рішив :

В задоволенні
позову відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.