Справа № 2-713/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 червня  2007 року Татарбунарський
районний суд Одеської об­ласті у складі:

головуючого -
судді                                                Сивоконь Т.І.

при секретарі                                                           Коваленко І.М.

за участю прокурора адвоката (ів)

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари справу за позовом
ОСОБА_1 до Нерушайської сільської Ради Татарбунарсько-го району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку фермерського господарства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на земельну
ділянку для ведення фермерського
господарства посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2 Після
його смерті на території Нерушайської сільської Ради залишилась земельна ділянка площею 4,44 га, яка була виділена йому в приватну власність для
ведення фермерського господарства.

Звернувшись вчасно до нотаріальної контори з проханням
видати їй свідоцтво про право на успадкування у порядку першої черги як мати померлого, їй відмовили посилаючись на те, що питання про визнання права власності на
земельну ділянку фермерського господарства
треба вирішувати в су­довому порядку.

Крім позивачки спадкоємцями першої черги є батько та дру­жина
померлого, однак останні відмовляються від своєї час­тки
спадку на користь ОСОБА_1

На теперішній час ОСОБА_1 позбавлена
можливості отримати свідоцтво про право
власності на земельну ділянку у
зв'язку з вищевказаними обставинами, тому вона змушена звернутись
до суду з даним позовом.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимо­ги .

Представник Нерушайської сільської Ради позовні
вимоги

визнав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового

засідання.

Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 цього ж Кодексу,
яка передбачає, що у разі визнання відпо­відачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши
пояс­нення та доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи та згідно з ч.4 ст.17 4 ЦПК України, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Із свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 15 липня 2006
року/а.с.5/ вбачається, що ОСОБА_2, дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
актовий запис за №6553.

Із копії Державного акту на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЯГ №942083 видно, що земельна діля­нка була видана для
ведення фермерського господарства роз­міром 4,4 4 га та належала на праві приватної власності ОСОБА_2 /а.с.7-8/.

Відмова державного нотаріуса Татарбунарського району від 02.02.2007 року на (а.с.10) свідчить про
неможливість видачі свідоцтва про право власності
на земельну ділянку для ведення фермерського господарства, у зв'язку тим, що дане питання треба вирішувати в судовому порядку.

Із заяви третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4а.с.14-15) вбачається, що вони відмовляються від своєї долі спадку на користь позивачки.

В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Із копії актового запису про народження за №27 від 01 листопада 197 6 року (а.с.18) вбачається, що
батьками ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спад­кування за законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смер­ті,
той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що
ОСОБА_1 є матір'ю померлого, а отже спадкоємицею
першої черги, майна, що залишилося після смерті її сина, а також встановлено, що батько ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_4відмовились від своїх часток спадку на користь позивачки.

У зв'язку з вищевказаним, суд вважає, що за ОСОБА_1 повинно бути визнано право влас­ності на земельну ділянку для ведення фермерського
госпо­дарства розміром 4,44 га, згідно Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯГ №942083, яка розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка
належала при житті ОСОБА_2.

Керуючись     ст.ст.58-60,     213,
215,130,174     ЦПК
Ук­раїни,   ст.ст.1216,   1261  ЦК України  суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 1953 року народження, право власності на земельну ділянку, яка
була виділена для ведення
фермерського господарства розмі­ром
4,44 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ
№942083, розташовану на терито­рії
Нерушайської сільської Ради Татарбунарского району Одеської області, що залишилася після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

На рішення Татарбунарського районного суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рі­шення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
Украї­ни .