Справа №
33-Ц-550                Головуючий у
першій інст. - Бердан Н.В.
Суддя-доповідач: Василевич B.C.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 листопада
2007 року
м.Рівне

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в
складі:

суддів
Василевича B.C., Буцяка З.І.,
Гордійчук C.O.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду від 29 березня 2005 року та
на ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Івано-Франківської області від 24 червня 2005 року, -

встановила:

У вересні 2004
року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні
житлом.

У січні 2005
року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про
втрату права на житло.

Рішенням
Калуського міськрайонного суду від 29 березня 2005 року позов ОСОБА_4
задоволено. Вселено його в квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні житлом. В задоволені зустрічного
позову ОСОБА_2, ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

На дане рішення
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу.

Ухвалою
Івано-Франківського апеляційного суду від 24 червня 2005 року апеляційну скаргу
відхилено, а рішення Калуського міськрайонного суду від 29 березня 2005 року
залишено без змін.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду першої та
ухвалу апеляційної інстанцій, а справу направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування
своїх вимог покликаються на неправильність застосування апеляційним судом та
судом першої інстанції норм матеріального права. Вважають, що суди не повно та
не об'єктивно дослідили всі обставини справи, що і призвело до неправильних
висновків. Зокрема суди обох інстанцій неправильно застосували ч.3 ст. 71 ЖК
України як підставу збереження житлового приміщення за ОСОБА_4 на період
перебування його в Волинській гімназії-інтернат, оскільки вказана норма
передбачає підстави збереження житла за тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї. Проте в судовому засіданні доведено, що позивач не
перебуває в родинних стосунках ні з ким із осіб, що проживають в спірній
квартирі.

2

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє законність судових
рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Встановлено, і
це вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду та рішення суду першої
інстанції винесені з додержанням судом норм матеріального та процесуального
права, і доводи скарги висновків суду не спростовують. Відсутні й передбачені
ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України та Законом України «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22.02.07 p.
№ 697-V,
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Калуського міськрайонного суду від 29 березня 2005 року та на ухвалу колегії
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської
області від 24 червня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.