РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
травня   2007 р.                                   Острозький районний суд
Рівненської області

суддя Венгерчук
А.О.

при секретарі Самолюку А.В.

з участі
представника ОСОБА_3

розглянувши
у судовому засіданні справу № 2-15307 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
,  третя особа ВАТ КБ « Надра»,  Острозька ДНК про визнання права власності на майно

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1
звернулася із позовом в суд,  і просить
визнати за нею право приватної власності на 16 частину житлового будинку,  з надвірними будівлями ,  та земельних ділянок,  які розташовані в АДРЕСА_1,  мотивуючи свою заяву тим,  що вона не може оформити спадщину після
смерті матері,  через те,  що її батько ОСОБА_2  заперечує її право на 16 частину житлового
будинку,  з надвірними будівлями ,  та земельних ділянок,  які розташовані в АДРЕСА_1.

Відповідач
позов не визнав,  подав заперечення на
позов,  в якому вказує,  що 30 червня 2006 р. ОСОБА_1 отримала кредит
в сумі 25 тис грн. на підставі кредитного договору№7300606-1 між ВАТ КБ «
Надра» і ОСОБА_1 Вказує,  що між ним та
ВАТ КБ « Надра» був укладений договір іпотеки. Предметом іпотеки є
будинок,  в АДРЕСА_1. Зазначає,  що згідно ч.2
ст.  6 ЗУ « Про іпотеку»,  майно,
що є у спільній власності,  може
бути передано в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх
співвласників. Вказує,  що передавав
будинок в іпотеку по проханню позивачки,
при цьому в іпотеку був переданий весь будинок. Стверджує,  що позивачка погоджувалася з тим,  що він є власником всього будинку,  що вона не попередила банк про те,  що вона має право на 16 частину цього
будинку в порядку спадкування. Вказує,
що відповідно до ч.3  ст.  9 ЗУ
« Про іпотеку»,  відчуження заставленого
майна здійснюється виключно на підставі згоди іпотекодержателя,  тому визнання за позивачем права власності на
спірне майно можливе за згодою ВАТ КБ
« Надра» .

В
судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Посилається на
те,  що вона є спадкоємицею за законом
після смерті її матері - ОСОБА_4,
просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно - на 16
частину житлового будинку,  з надвірними
будівлями ,  та земельних ділянок,  які розташовані в АДРЕСА_1. Вказує,  що її батьки перебували в шлюбі з 17 червня
1973 року по 17 лютого 2005,  за час
шлюбу вони побудували житловий будинок в АДРЕСА_1.

Зазначає,  що після смерті матері вона ,  як спадкоємиця за законом,    подала в Острозьку ДНК заяву про
прийняття спадщини.

Відповідач
позов не визнав і пояснив,  що він є
власником житлового будинку з надвірними будівлями,  в АДРЕСА_1. Пояснює,  що  він
перебував у шлюбі з  ОСОБА_4  з 17 червня 1973 року по 17 лютого 2005

року .
Вказує,  що 30 червня 2006 р. ОСОБА_1
отримала кредит в сумі 25 тис грн. на підставі кредитного договору між ВАТ КБ « Надра» і
ОСОБА_1 Вказує,  що між ним та ВАТ КБ « Надра» був
укладений договір іпотеки. Предметом іпотеки є будинок,  в АДРЕСА_1.

Вказує,  що передавав будинок в іпотеку по проханню
позивачки,  при цьому в іпотеку був
переданий весь будинок. Стверджує,  що
позивачка погоджувалася з тим,  що він є
власником всього будинку,  що вона не
попередила банк про те,  що вона має
право на 16 частину цього будинку.

Представник
відповідача проти позову заперечує,
вказує,  що його довіритель є
власником житлового будинку,  з
надвірними будівлями ,  та земельних ділянок,  які розташовані в АДРЕСА_1. Вказує,  що посилання позивачки на те,  що то є спадкове майно нічим не
підтверджується,  правовстановлюючих
документів у позивачки немає,  всі
документи знаходяться у відповідача. Зазначає,
що не виділено частку у спільному майні подружжя після померлої
ОСОБА_4,  тому немає підстав для
виділення частки у майні спадкодавця.

Вказує,  що під іпотекою може бути все майно,  що знаходиться під заставою але не якось його
частка .відповідно до ст5

Зазначає,  що згідно
ст.  6 ЗУ « Про
іпотеку»,  майно,  що є у спільній власності,  може бути передано в іпотеку лише за
нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Просить врахувати,  що
відповідач передав під іпотеку будинок в АДРЕСА_1,  поки не буде виконано кредитний договір
повністю,  відчуження майна неможливе.
Предметом іпотеки відповідно до вимог  ст. .5 ЗУ « Про іпотеку»,  може
бути все майно,  а не якась частка.

Зазначає,  що власником зазначених земельних
ділянок,  що знаходяться в АДРЕСА_1. є
ОСОБА_2  відповідно до державного актів
на право власності на земельні ділянки.

Представник
ВАТ КБ « Надра»
проти позову заперечує,  вказує,  що даний позов впливає на інтереси
банку,  що відповідач передав під іпотеку
будинок,  бо він є власник. Вказує,  що позивачка достроково сплачує кредит,  однак ще не все сплатила,  на сьогоднішній день залишок становить 17240
грн. 47 коп.3азначає,  що частина об'єкту
не може бути об'єктом іпотеки. Частина об'єкта нерухомого майна може бути
предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності
на неї як на окремий об'єкт нерухомості,
якщо інше не встановлено законом.
Зазначає,  що відповідно до вимог  ст. 9 ЗУ
« Про іпотеку» Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотеко
держателя    відчужувати предмет іпотеки.

Представник
Острозької ДНК проти
позову не заперечує,  вказує,  що позивачка вчасно звернулася з заявою про
прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4

Суд,  перевіривши матеріали справи,  вислухавши пояснення сторони,  рахує,
що позов підлягає   задоволенню з
таких підстав.

Як
вбачається з технічного паспорта від 05.11.1987 року власником житлового
будинку в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2(а.сІЗ).

Відповідно
до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від
24 листопада 1978 року ОСОБА_2  була
надано в користування земельну ділянку АДРЕСА_1.

Відповідач
не заперечує ,  що він перебував у шлюбі
з ОСОБА_4 з 17 червня 1973 року по 17 лютого 2005 року ,  за час шлюбу вони побудували житловий будинок
в АДРЕСА_1.

Стаття
60 СК   України визначає,  що майно,
набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. Кожна річ набута

за час шлюбу,  крім речей індивідуального
користування,  є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Стаття  1226 ЦК
України визначає,  що частка у праві
спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно
до довідки від 20.02.07р. № 17-03.59 Відділу реєстрації актів цивільного стану
Острозького районного управління юстиції -17 червня 1973 р. зареєстровано шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.  29).

Згідно з
Державними актами на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1,  серії НОМЕР_2 від 04.09.2003 року ОСОБА_2  є власником земельних ділянок площею
0.0741га,  0.0655га. (а.с. 25-26)

Посилання
відповідача та його представника на те,
що позивачка не надала доказів того,
що 1/2 частина житлового будинку,
з надвірними будівлями ,  та
земельних ділянок,  які розташовані в
АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 є надуманими і такими ,  що не заслуговують на увагу.

Відповідач
не заперечує ,  що він перебував у шлюбі
з ОСОБА_4 з 17 червня 1973 року по 17 лютого 2005 року ,  за час шлюбу вони побудували житловий будинок
в АДРЕСА_1.

Виходячи
з викладеного ОСОБА_4 була власником 12 частини житлового будинку,  з надвірними будівлями ,  який знаходиться в АДРЕСА_1. 17 лютого 2005
року р. вона померла (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ).

Після
смерті ОСОБА_4 позивачка фактично прийняла спадщину. Згідно довідки Острозької
ДНК від 31.01.2007 № 41/2-21 ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті
ОСОБА_4 Спадкоємцями за законом також є ОСОБА_2- чоловік спадкодавця,  ОСОБА_6- син спадкодавця,  які спадкове майно прийняли фактично,  але не оформили юридично ( приписані у
спадковому будинку).

Враховуючи,  що відповідач заперечує право позивачки на
16 частину житлового будинку,  з
надвірними будівлями ,  та земельних
ділянок,  які розташовані в
АДРЕСА_1,  не надає їй свідоцтва про
право власності на зазначене будинковолодіння ,
виникла необхідність визнати за позивачкою право власності на 16
частину житлового будинку,  з надвірними
будівлями ,  та земельних ділянок,  які розташовані в АДРЕСА_1.

Громадяни
України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі
успадкування. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах,  із збереженням її
цільового призначення.

Стаття
120 ч. 4 ЗК України визначає,  що при
переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на
земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та
споруди,  якщо інше не передбачено у
договорі відчуження будівлі і споруди.

30
червня 2006 р. ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 25 тис грн. на підставі
кредитного договору №7300606-1 між ВАТ КБ
« Надра» і ОСОБА_1 Між відповідачем та ВАТ КБ « Надра» був укладений договір іпотеки. Предметом іпотеки
є будинок,  в АДРЕСА_1.

Доказів
того ,  що перехід права власності на
частину предмету іпотеки- 16 частину будинку,
з надвірними будівлями ,  який
знаходиться в АДРЕСА_1. зашкодить інтересам банку представник ВАТ КБ « Надра» суду не
надає.

Відповідно
до вимог  ст.  22 ЗУ
« Про іпотеку»- У разі переходу права власності (права
господарськоговідання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи,  у тому числі в порядку спадкування чи
правонаступництва,  іпотека є дійсною для

набувача
відповідного нерухомого майна,  навіть у
тому випадку,  якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа,  до якої перейшло право власності на предмет
іпотеки,  набуває статус іпотекодавця і
має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі
і на тих умовах,  що існували до набуття
ним права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи
викладене,  керуючись  ст. 328,
392,   ст.  1216,
1258,  1268 ЦК,
ст. . 22 ЗУ
« Про іпотеку»  ст.  10,  57, 212-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право приватної власності на 16 частину житлового будинку,  з надвірними будівлями ,  та 16 земельних ділянок, 0.0655га та
0.0741га ,  які розташовані в АДРЕСА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного
суду Рівненської області . Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було
подано,  але апеляційна скарга не була
подана у строк,  встановлений  ст.
294 ЦПК,  рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.