Апеляційний суд Донецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
жовтня 2007 року                                                                             м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі: Висоцької B.C., Новодворської
О.І., Олєйникової Л.С.

розглянувши в попередньому
судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
3-я особа: Деснянська районна у м. Києві Державна адміністрація про визнання
права користування жилим приміщенням та зміну договору найму житлового
приміщення та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виселення за
касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13
квітня 2006 року,

встановила:

В
березні 2005 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, 3-я
особа Деснянська районна у м. Києві Державна адміністрація про визнання права
користування жилим приміщенням та зміну договору найму жилого приміщення
квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вони з 8 грудня 2001 року знаходяться
в зареєстрованому шлюбі. У жовтні 2001 року ОСОБА_2 вселилася в зазначену
квартиру, постійно проживає в ній, бере участь у витратах, пов'язаною з оплатою
комунальних послуг, виконує інші обов'язки за договором найму жилого
приміщення, але відповідач ОСОБА_3 не дає згоди на її реєстрацію.

Позивачі
зазначили, що квартира є трикімнатною з кімнатами розміром 16.99 кв.м, 9.93
кв.м з балконом та 14.77 кв.м. з балконом. Оскільки між ними визначено порядок
користування жилими приміщеннями, вона з чоловіком займає кімнати 16.99 та 9.93
кв.м., а відповідач - кімнату 14.77 кв.м., просили змінити договір найму жилого
приміщення.

ОСОБА_3
звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про виселення її зі спірної
квартири, посилаючись на те, що він та його брат ОСОБА_4 заперечували проти
вселення ОСОБА_2 Остання самоправно вселилася в спірну квартиру.

Справа №
33ц- 2408 кс 07                        Категорія
ЦП: 10

Головуючий у 1-й
інстанції Колегаєва С. В.

Доповідач
Висоцька B.C.

2

Рішенням
Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2005 року, позов задоволений
частково: за ОСОБА_2 визнано право користування квартирою АДРЕСА_1. В решті
первісного позову та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 13.04. 2006 року рішення суду скасовано, справа
повернута на новий розгляд до суду першої інстанції.

ОСОБА_1,
ОСОБА_2 подали касаційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування норм
процесуального права, в зв'язку з чим ставлять питання про скасування ухвали
апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, що
помилково було скасовано апеляційним судом.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду ухвали апеляційного суду
відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи
рішення суду та повертаючи справу на новий розгляд, апеляційний суд виходив з
того, що суд першої інстанції не притягнув до участі у справі в якості
відповідача ОСОБА_4, який зареєстрований у спірній квартирі і є членом сім'ї
наймача.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з
додержанням судом норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення. Наведені у касаційній скарзі доводи висновок суду не
спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 20 травня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.