РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007 року
Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого
- судді                                                   Чіркова.
Г. Є.,

при
секретарі                                                           Авраненхо
Л. С ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СПД ОСОБА_2 про повернення сплаченої за товар
грошової суми та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Василенко
звернулася до суду з даним позовом,
посилаючись на порушення відповідачем Закону України „Про захист прав
споживачів",  який відмовився
повернути грошові кошти,  сплачені нею за
неякісний товар,  що є підставою до їх
стягнення разом із відшкодуванням заподіяної моральної шкоди.

У
судовому засіданні позивачка просила про задоволення позову з викладених у
ньому підстав. Ствердила,  що 16 липня 2006 року в магазині
„Асмел",  який належить
відповідачу,  придбала мобільний телефон
„Соні Еріксон К-750і".

Оскільки
протягом гарантійного строку (в листопаді того ж року) телефон перестав
працювати,  з метою безоплатного усунення
недоліків звернулася до сервісного центру ТОВ „Равіс". Виявлені недоліки
не могли бути усунуті протягом установленого законодавством строку,  а тому вона вимагала від продавця розірвання
договору й повернення сплаченою нею за товар грошової суми. Дані вимоги
продавцем відхилено.

Представники
відповідача позов не визнали і ствердили про відсутність підстав до розірвання
договору та повернення позивачці сплачених нею коштів за товар.
Наполягали,  що недолік згаданого
телефону не є істотним і стався з вини самої позивачки,  яка даний товар для проведення дефектації не
надала.

При
цьому дефектацією називали перевірку недоліків товару на предмет порушення
споживачем правил його користування або зберігання в умовах сервісного центру.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши представлені докази,  суд дійшов наступного.

Про зазначені
позивачкою обставини йдеться в представлених суду доказах.

Так,  з матеріалів справи вбачається,  що 16
липня 2006 року
позивачка в магазині відповідача „Асмел" придбала телефон „Соні Еріксон
К-750І". Згідно гарантійного талону належна робота даного телефону
забезпечувалася протягом 12
місяців. Вартість придбаного телефону становить 1 600 грн.

Унаслідок
недоліків придбаного телефону позивачка з листопада 2006 року не змогла
його використовувати,  оскільки той
перестав працювати.

За
правилами  ст.  8
Закону України „Про захист прав споживачів" позивачка протягом
встановленого гарантійного строку з метою безоплатного усунення недоліків
товару за власним вибором звернулася до сервісного центру,  адреса якого вказана в гарантійному талоні.

При
цьому,  суд зважує на вимоги згаданої
статті,  згідно з якими споживач має
право в порядку та в строки встановлені законом вимагати за своїм вибором

безоплатного
усунення недоліків товару в розумний строк,
як від продавця,  так і від
виробника або підприємства,  що
задовольняє такі потреби.

Згідно
довідки сервісного центру ТОВ „Равіс" від 4 грудня 2006
року мобільний телефон позивачки потребує заміни системної плати і у
встановлені законодавством строки відремонтований бути не може. Цією ж довідкою
встановлено і те,  що телефон вийшов зі
строю протягом гарантійного строку і слідів проникнення вологи й інших
механічних ушкоджень,  що могли
утворитися внаслідок його неправильної експлуатації і зберігання не містить.

Твердження
представників відповідача,  що недолік
телефону позивачки стався з її вини на матеріалах справи не ґрунтується і
докази про таке суду не представлено.

Суд
зазначає,  що положеннями  ст.  8 згаданого Закону
саме на продавців товару покладається обов'язок довести подібні дії споживачів
у разі порушення ними правил користування товаром або його зберігання.

Разом з
тим,  відповідно до  ст.  7 згаданого
Закону,  належна якість і робота товару
протягом гарантійного строку забезпечується виробником продукції,  а споживачі згідно  ст.  4 того ж Закону
під час придбання товарів для задоволення своїх потреб мають право на належну
якість продукції та обслуговування.

У той же
час,  твердження представників
відповідача,  що дані сервісного центру
не могли бути використанні позивачкою для захисту своїх прав,  оскільки діяли лише протягом доби є
безпідставними і на вимогах Закону не ґрунтуються.

Відповідно
до ч. 9  ст.  8 Закону при
пред'явлені споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони
повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення.

Неможливість
використання товару відповідно до його цільового призначення змусило позивачку
звернутися до сервісного центру,  а
необхідність усунення цього недоліку понад чотирнадцять календарних днів згідно
з п. 12  ст.  1 цього ж Закону є
ознаками істотного недоліку даного товару.

Дані
обставини за правилами  ст.  8
Закону дають право споживачеві вимагати на свій вибір у тому числі й
розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Таке,  право споживачу надано і ч.3  ст.  8 Закону в разі
незадоволення його попередньої вимоги,
чим позивачка і скористалася пред'явивши 5 грудня 2006 року вимогу
продавцеві за місцем купівлі товару.

Суд
звертає увагу на те,  що перевірка якості
товару сервісним центром на той час відбулася,
про що позивачка представила продавцю належну довідку,  яку продавець безпідставно піддав сумніву і
відмовив у задоволені вимог споживача.

При
цьому,  умовою до задоволення вимог
позивачки висувалося те,  що остання мала
надати телефон для повторного дослідження в тому ж сервісному центрі на предмет
встановлення причин недоліків. Однак такі дії позивача на вимогах закону також
не ґрунтуються і про дотримання прав позивачки не свідчать.

З цього
суд зважує на те,  що відповідно до ч. 5  ст.  8 Закону продавець
зобов'язаний прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його
вимоги,  чого в цій справі виконано не
було.

Унаслідок
цього позивачка була змушена фіксувати пред'явлення
своїх вимог у формі письмової заяви,  яку
надавала продавцю в присутності свідка ОСОБА_3
Оскільки в прийнятті цієї заяви до розгляду і задоволені її

вимог
відмовлено,  таку заяву вона надсилала
відповідачеві поштою,  про що суду надано
відповідні документи. і

Про ці обставини
в судовому засіданні ствердив і свідок ОСОБА_3

Вказаних
вимог Закону відповідач не дотримався,  а
тому з огляду на зазначені правовідносини,
судом виявлено порушене право позивачки,
яке підлягає захистові.

Доводи
представників відповідача про інше суд вважає необгрунтованими і до уваги не
приймає.

Таким
чином,  пред'явлений позов підлягає
частковому задоволенню в межах висунутих вимог.

Що
стосується розміру моральної шкоди,  то в
цьому випадку слід зважити на підстави і обставини,  що обґрунтовані позивачкою в судовому
засіданні,  зокрема,  з огляду на перенесені нею страждання у
зв'язку з неможливістю використання за призначенням придбаного товару,  його характер і ступінь негативних
наслідків,  вимушених змін у життєвих
планах,  викликаних також і відмовою в
задоволенні її законних вимог,  а також
їх тривалість,  на підставі чого суд
визнає доведеним розмір відшкодування частково від заявленої суми.

Крім
того,  суду представлено документальне
підтвердження понесених позивачкою судових витрат,  які слід стягнути з відповідача.

На підставі
викладеного і керуючись статтями 209-215
ЦПК України,

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачені нею за неякісний товар 1
600 грн. та на відшкодування моральної шкоди 500 грн.,  а також
судові витрати,  що складаються з оплати
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО грн. та
оплати правової допомоги в розмірі 350
грн.,  а всього 2 480 грн.

Стягнути
з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати,
що складаються з судового збору в розмірі 51 грн.

Рішення
набирає законної сили протягом 10
днів з дня його проголошення і може бути оскаржено в апеляційному порядку
шляхом подання в зазначений строк заяви про його оскарження та протягом 20 днів після цього
апеляційної скарги або в порядку ч. 4
ст.
2 95 ЦПК
України.