Справа № 2-583
РІШЕННЯ

ІМЕНЕ М    УКРАЇНИ

17 липня 2007
року

Першотравневий
районний суд м.  Чернівці в складі
головуючого-судді: Іщенко І.В.,  при
секретарі Заяць В.В.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою,  що втратила право на користування
житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його таким,  що втратив право на житло. Вказала,  що з відповідачем по даній справі ОСОБА_2
перебувала в шлюбі з 10 вересня 1995 року по 16 грудня 2002 року. Шлюбний
контракт не укладався. Фактично сімейні відносини між ними припинені з грудня
1999 року і з цього часу проживають окремо. Рішенням Кельменецького районного
суду від 21 жовтня 2002 року шлюб між ними розірваний. З початку спільного
сімейного життя до січня 1996 року проживали на квартирі,  яку вона орендувала на період навчання. В
січні 1996 року вони переїхали в квартиру АДРЕСА_1,  яка належала її батькові ОСОБА_3,  де і проживали до липня 1997 року. 24 липня
1997 року на кошти,  які батько отримав
від продажі належної йому квартири АДРЕСА_1,
а також інші належні йому кошти ними була придбана квартира АДРЕСА_2,  яка була за бажанням батька оформлена на неї.
її право власності на квартиру підтверджується довідкою-характеристикою
Чернівецького комунального обласного бюро технічної документації. 28 грудня
1999 року ОСОБА_2 за власною ініціативою виїхав з квартири АДРЕСА_2,  де вони сумісно проживали,  з його слів він переїхав проживати в с
Перківці Кельменецького району Чернівецької області. Не дивлячись на те,  що відповідач на протязі майже семи років не
проживає в належній їй квартирі,  він і
на даний час зареєстрований в ній як колишній чоловік,  що підтверджується довідкою КЖРЕП №9. Факт не
проживання у спірній квартирі підтверджується актом обстеження
житлово-побутових умов АДРЕСА_2. Просить визнати відповідача таким,  що втратив право на проживання в даній
квартирі та зняти його з реєстрації.

В
судовому засідання позивачка та її представник ОСОБА_4 позов підтримали і в
своєму поясненні підтвердили обставини викладені в позовній заяві. Посилалися
на факт відсутності відповідача на даній житловій площі з 2000 року.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив,  що він виїхав з даної квартири у зв"язку
з конфліктом з позивачкою. Вказав,  що
вони добровільно поділили майно,  а саме
меблі. З приводу розподілу квартири він до суду не звертався. В позові просив
відмовити.

Заслухавши
позивачку,  її представника,  відповідача та дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов обґрунтований підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Судом
встановлено,  що позивачка з відповідачем
по даній справі ОСОБА_2 перебувала в шлюбі з 10 вересня 1995 року по 16 грудня
2002 року. Шлюбний контракт не укладався. Фактично сімейні відносини між ними
припинені з грудня 1999 року і з цього часу проживають окремо. Рішенням
Кельменецького районного суду від 21 жовтня 2002 року шлюб між ними розірваний.
З початку спільного сімейного життя до січня 1996 року проживали на
квартирі,  яку вона орендувала на період
навчання. В січні

1996
року вони переїхали в квартиру АДРЕСА_1,  яка належала її батькові ОСОБА_3,  де і проживали до липня

1997
року. 24 липня 1997 року на кошти,  які батько позивачки отримав від продажі
належної йому квартири АДРЕСА_1,  а також
інші належні йому кошти позивачкою була придбана квартира АДРЕСА_2,  яка була за бажанням батька оформлена на неї.
Право власності на квартиру підтверджується довідкою-характеристикою
Чернівецького комунального обласного бюро технічної документації. 28 грудня
1999 року ОСОБА_2 за власною ініціативою виїхав з квартири АДРЕСА_2,  де вони сумісно проживали,  з його слів він переїхав проживати в с Перківці
Кельменецького району Чернівецької області. Не дивлячись на те,  що відповідач на протязі майже семи років не
проживає в належній їй квартирі,  він і
на даний час зареєстрований в ній як колишній чоловік,  що підтверджується довідкою КЖРЕП №9. Факт не
проживання у спірній квартирі підтверджується актом обстеження
житлово-побутових умов АДРЕСА_2.

За
період 28 грудня 1999 року і до моменту подання цієї заяви відповідач повністю
припинив виконувати обов'язки члена сім'ї,
передбачені  ст. 156 ЖК України,  пов'язані з утриманням,  оплатою житлового приміщення та комунальних
послуг,  які виконує позивачка. В той же
час всі нарахування проводяться на трьох осіб,
що прописані в квартирі,
включаючи відповідача,  тому
позивачка вимушена нести збитки у вигляді оплати комунальних послуг,  які розраховуються виходячи із кількості
зареєстрованих в квартирі осіб.

Згідно
зі статтею 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік,  якщо інше не встановлено домовленістю між ним
і власником житла або законом.

Поважні
причини відсутності члена сім'ї власника визначені в статті 71 ЖК України,  які не можуть бути застосовані до
відповідача. Перешкод в користування даним житловим приміщенням відповідачу не
чинилися,  він сам вирішив це питання
шляхом виселення.

Допитані
по справі свідки ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7 показали,  що відповідач з 2000 року не проживає в даній
квартирі,  наприкінці 1999  року
він  вивіз  меблі
з  даної  квартири
та добровільно  виїхав  в

Кельменецький район. Перешкоди в користуванні йому житлом з боку позивачки
не чинилися.

За таких
обставин суд вважає,  що ОСОБА_2 втратив
право на користування житлом,  так як він
без поважних причин більше одного року не проживає в квартирі АДРЕСА_2.

Згідно  ст. 319 ЦК
України власник володіє,
користується,  розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Стаття
321 ЦК України
передбачає,  що право власності є
непорушним.  Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно  ст. 48 ч.2 Закону України «Про власність»
власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права,  хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння.

Враховуючи
наведені вище обставини та вимоги закону,
суд вважає,  що позовні вимоги є
обгрунтовані і підлягають задоволенню.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.  319, 321,  405 ЦК
України,   СТ. .156 ЖК України,   ст.
ст.  209,  212-215, 218 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1 таким,  що втратив право на користування житловим
приміщенням -квартирою АДРЕСА_2 та зняти його з реєстрації за вказаною адресою.

На
рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду
Чернівецької області через Першотравневий районний м.  Чернівці.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.