Справа № 22ц - 5726       2007 рік                                   Голов. в 1-й інстан. Бутов М. М.
41                                                                       Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21
серпня 2007 року                               Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
судді   Пономарьової О.М.

суддів                                          Бабенка П.М. ,  Бондаренко Л.І.,

при
секретарі                              Артамоновій
C.O.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку

цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства вугільної промисловості України про
стягнення заборгованості по заробітній платі,
компенсації за втрату частини заробітку у зв'язку з затримкою її
виплати,  середнього заробітку за час
затримки виплати заробітної плати при звільненні та моральної шкоди,  -

встановив:

Міністерство
вугільної промисловості України звернулося до Апеляційного суду Донецької
області з апеляційною скаргою на рішення Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 19 грудня 2006 року,
яким частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства
вугільної промисловості України про стягнення заборгованості по заробітній
платі,  компенсації за втрату частини
заробітку у зв'язку з затримкою її виплати,
середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при
звільненні та моральної шкоди. З Міністерства вугільної промисловості України
на користь ОСОБА_1стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 13436, 22
грн.,  компенсацію за несвоєчасну виплату
заробітної плати за вказаний період в сумі 4491, 49 грн.,  середній заробіток за 6 місяців в сумі 7719,
49 грн.,  моральну шкоду в сумі 25000
грн..

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та прийняття
нового рішення про відмову в задоволенні вимог,
оскільки суд зробив висновки,  які
не відповідають встановленим по справі обставинам,  вимогам законодавства.

Представник
відповідача Мінвуглепрому України в судове засідання не з'явився,  про час та місце судового розгляду
повідомлений належним чином.

Позивач
ОСОБА_1в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечував проти доводів
апеляційної скарги і просив її відхилити,
оскільки вважає рішення суду правильним та обгрунтованим.

Судом
першої інстанції встановлено,  що позивач
ОСОБА_1працював головою ліквідаційної комісії ДП „Шахта „Донецька" м.  Тореза
з 1 квітня 2002 року по 21 квітня 2003 року і звільнений з виходом на пенсію.

За
вказаний період позивач не отримував зарплату в сумі 13436, 22 грн.,  розмір компенсації становить 4491, 49 грн.
Суд дійшов висновку,  що кошти на виплату
заробітної плати членам ліквідаційної комісії відповідач повинен був виділяти
згідно з наказом Мінтопенерго № 662 від 18 грудня 2001 року та проекту
ліквідації шахти,  але не зробив
цього,  тому стягнув на користь позивача
відповідні суми заробітної плати,
компенсації та середнього заробітку за час затримки розрахунку і
моральну шкоду.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення позивача,  дослідивши
матеріали цивільної справи ,  перевіривши
доводи апеляційної скарги,  апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що позивач
з липня 1998 року працював директором шахти „Донецька",  а наказом № 571 Мінпаленерго України від 16
листопада 2001 року призначений виконуючим обов'язки директора державного
підприємства „Шахта „Донецька",
звільнений наказом Мінпаленерго № 146-к від 21 квітня 2003 року у
зв'язку з виходом на пенсію. Вказані відомості підтверджені записами в трудовій
книжці позивача.

Наказом
№ 159 Мінпаленерго України від 14 березня 2002 року прийнято рішення про
ліквідацію ДП „Шахта „Донецька" і створена комісія з ліквідації ,  в якій ОСОБА_1- директор ДП „Шахти
„Донецька",  призначений головою
комісії.

Суд,  стягуючи на користь позивача заборгованість
по заробітній платі,  і стягуючи з
Мінпаленерго України певні суми,  не
врахував,  що він з 1998 року по день
звільнення у зв'язку з виходом на пенсію,
перебував в трудових відносинах з ДП „Шахта „Донецька".

Заборгованість
по заробітній платі ОСОБА_1,  зазначена в
довідці цього підприємства,  нарахована
виходячи з заробітної платні директора підприємства.

В
судовому засіданні встановлено,  що
процес ліквідації ДП „Шахта „Донецька" не закінчився,  підприємство не ліквідоване і не знято з
державної реєстрації.

Згідно
зі  ст.
33 ЦПК України,  суд за
клопотанням позивача,  не припиняючи
розгляду справи,  замінює первісного
відповідача належним відповідачем,  якщо
позов пред'явлено не до тієї особи,  яка
має відповідати за позовом,  або залучає
до участі у справі іншу особу як співвідповідача. У разі відсутності згоди на
це позивача суд,  залучає до участі в
справі іншу особу як співвідповідача.

Суд
першої інстанції,  допустивши неповноту
з'ясування обставин,  що мають значення
для справи,  зазначені вимоги закону не
виконав,  не обговорив питання про
притягнення до участі в справи підприємства,
з яким в період з 2002 по 2003 рік позивач перебував в трудових
відносинах.

Згідно з
вимогами  ст.  311 ч.1 п.4 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб,  які не брали участь у
справі.

Оскільки
судом першої інстанції допущено порушення процесуального законодавство,  яке є безумовною підставою для скасування
рішення суду і направлення справи на новий розгляд,  рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

При
новому розгляді справи суду першої інстанції також слід перевірити
обґрунтованість заявлених позовних вимог,
заперечення відповідача,  інші
обставини,  що мають значення для
правильного вирішення спору,  дати їм
належну правову оцінку та постановити рішенні відповідно до вимог  ст.
ст.  202-1,  203 ЦПК України.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  307,  311 ч.1 п.4,
313-315 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу представника Мінвуглепрому України задовольнити частково.

Рішення
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2006 року
скасувати і справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили .