УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 року                                                                                   м.
Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді   Самчука П.П. судців :   Рищука
П.К., Заїки В.М. при секретарі      Козіцькій А.Б. з участю:     ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянув у
відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-743 за апеляційною скаргою ОСОБА_1,ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на додаткове рішення
Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_4 до житлово-комунального
об"єднання м. Нетішин, Нетішинської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про визнання недійсною
приватизації квартири та виселення.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд

встановив:

Рішенням Нетішинського міського суду від 16 листопада 2004 року , залишеним
без зміни ухвалою апеляційного суду Хмельницької
області від 18 квітня 2005 року та ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України
від 14 червня 2006 року, задоволено позов ОСОБА_4 і ордер на жиле
приміщення-двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, виданий Нетішинським міськвиконкомом 15 грудня 2003 року за № 119372 на
ім"я ОСОБА_5 визнано
недійсним.

В подальшому рішенням Нетішинського міського суду від 17 травня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 18 вересня 2006 року, позов
ОСОБА_4 задоволено і розпорядження житлово-комунального об"єднання м. Нетішина №180 від 04 червня 2004 року про передачу в
приватну власність ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 та свідоцтво про
право власності, видане відділом приватизації
житлово-комунального об"єднання м. Нетішина на квартиру
АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 визнано недійсними та виселено
ОСОБА_1 ( ОСОБА_5) з неповнолітніми дітьми
ОСОБА_6 і ОСОБА_7, а також ОСОБА_3 і ОСОБА_2  із квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Нетішинського міського суду від 22 січня 2007 року, залишеною без
зміни ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 19 березня 2007 р.
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд у
зв"язку з нововиявленими обставинами рішення
Нетішинського міського суду від 17 травня 2006 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до житлово-комунального
об"єднання м. Нетиішин, Нетішинської міської
ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсною приватизації квартири та
виселення.

Головуючий у першій інстанції -  Свіреда І.С..                                  Справа № 22ц- 910

Доповідач- Самчук П.П.                                                                         Категорія
29,30

2

Нетішинським міським судом 20 березня 2007 року за заявою ОСОБА_4 в доповнення
до рішення суду від 17 травня 2006 року, яким виселено ОСОБА_1 (ОСОБА_5) з неповнолітніми дітьми ОСОБА_6 і
ОСОБА_7, а також ОСОБА_3 і ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1, ухвалено додаткове рішення про вселення їх в
раніше займане житло - квартиру АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять скасувати додаткове рішення суду від 20 березня 2007 року, а справу
направити на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення
судом процесуального та матеріального права, зокрема, вимог
ЖК України.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню із таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Рішенням Нетішинського міського суду від 16 листопада 2004 року, яке є
чинним, встановлено, що виділення ОСОБА_5 житла - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 - відбулось з порушенням порядку і умов надання житла, оскільки вона не подала даних про те, що її
діти, згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 18 грудня 2000 року, успадкували однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, тому на підставі ст. 59 ЖК України ордер на
квартиру АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_5, був визнаний недійсним. В
зв"язку з цим згідно з ч.1 ст.117 ЖК України особи, які одержали ордер внаслідок неправомірних дій, підлягають виселенню у жиле
приміщення, яке вони раніше займали.

Однак, рішенням Нетішинського міського суду від 17 травня 2006 року було
виселено ОСОБА_1 (ОСОБА_5) з неповнолітніми дітьми ОСОБА_6 і ОСОБА_7, а також ОСОБА_3 і ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 без зазначення про вселення їх в раніше займане ними житло,
яким була квартира АДРЕСА_2, тому судом правильно ухвалено 20
березня 2007 року додаткове рішення про вселення їх у раніше займане житло, яке
узгоджується з вимогами статей 59 і 117 ЖК України і яким
було виправлено упущення, допущене рішенням суду від 17 травня 2006 року, щодо надання особам, що були виселені, раніше
займаного житла.

Викладене свідчить, що апеляційна скарга не містить підстав для скасування
рішення суду.

Керуючись ст.  ст. 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК  України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,ОСОБА_2 і ОСОБА_3
відхилити, а додаткове рішення Нетішинського міського суду від   20 березня 2007 року  залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного
Суду України з дня набрання нею законної сили.