Справа №
першій інстанції: Островська О.П.
Доповідач: Сергеева С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада
2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого:
Сергєєвої С.В.

суддів:
Фарятьєва C.O.,
Медведева A.M.,

при
секретарі: БолотовоїК. розглянувши у відкритому Судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду М.  Луганська
від 14.06.2007 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  Управління з
питань житлового господарства та приватизації Луганської міської ради,  паспортного відділу Ленінського РВ УМВС
України в Луганській області про визнання права користування житловою площею,  вселення його у квартиру,  визнання недійсним свідоцтва про право
власності на житло та виселення ОСОБА_4

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2006 р,  ОСОБА_2 звернувся до Ленінського
районного суду М.  Луганська із позовом
до ОСОБА_5,  паспортного відділу Ленінського
РВ УМВС України в луганській області,  в
якому просив визнати за ним право користування квартирою АДРЕСА_1,  та вселити його в неї,  зобов'язавши паспортний відділ Ленінського РВ
зареєструвати його у цій квартирі. В подальшому ОСОБА_6 доповнив свої позовні
вимоги,  вказавши відповідачами
Управління з питань житлового господарства і приватизації житла Луганської
міської ради та ОСОБА_4.,  пославшись при
цьому,  що відповідачкою ОСОБА_5 без його згоди було
приватизовано вказану квартиру на неї та дитину,  а також вселено без його згоди батька ОСОБА_4.. Тому позивач просив
визнати свідоцтво про право власності на спірну квартиру в порядку приватизації
недійсним,  зобов"язати Управління з
питань житлового господарства та приватизації житла Луганської міської ради
скасувати наказ (розпорядження) згідно якого видано свідоцтво про право
власності на квартиру,  та виселити з
квартири відповідача ОСОБА_4.

Ухвалою
суду від 13.02.2007 р. уточнено прізвище відповідачки,  замість ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати
ІНФОРМАЦІЯ_2,  у зв'язку із зміною
прізвища після одруження.

Уточнені позовні
вимоги відповідачами визнані не були.

Рішенням
Ленінського районного суду М.  Луганська
від 14.06.2007 р. у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6 було
відмовлено за необґрунтованістю.

Не
погодившись із рішенням суду першої інстанції,
представник ОСОБА_6-
ОСОБА_1,  надав апеляційну скаргу,  в якій,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального
права,  просив рішення скасувати та
ухвалити нове рішення,  яким позовні
вимоги ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення учасників
процесу,  що з'явилися,  перевіривши матеріали справи і обговоривши
доводи апеляційних скарг ,  судова
колегія вважає  за  необхідне апеляційну скаргу  ОСОБА_1
в  інтересах  ОСОБА_6

2

відхилити,  а рішення Ленінського районного суду М.
Луганська від 14.06.2007 р. залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно
до вимог  ст. . 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права . Не може бути скасовано правильне по суті та
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Статтею
11 ЦПК передбачено те,  що суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі. Статтею 213 ЦПК встановлено те,  що рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим,  тобто суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  повинен вирішити справу
згідно із законом,  ухваливши рішення на
основі повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень;
підтверджених тими доказами,  які були
досліджені в судовому засіданні.

Судовою
колегією встановлено,  що судом першої
інстанції згідно вимог  ст. . ст. . 212,  213 ЦПК України вірно було встановлено
обставини по справі,  повно,  всебічно та - об'єктивно досліджені надані
сторонами докази,  і на підставі
вказаного,  з додержанням процесуальних
норм,  вірно встановлено
правовідносини,  що склалися між.
сторонами,  та зроблено висновки про
недоведеність позивачем порушення відповідачами ОСОБА_3,
ОСОБА_4,
Управлінням з питань житлового господарства та приватизації житла його
права користування житловою площею у спірній квартирі. Також,  вірно встановивши правовідносини між
сторонами,  судом першої інстанції
правильно застосовано до вказаних правовідносин норми матеріального права та
зроблено висновки про те,  що,  незважаючи на тривале проживання позивача у
спірній квартирі,  права постійного
користування нею він не набув,  у зв'язку
з чим підстав для визнання за ним такого права та вселення його у квартиру
немає. У зв'язку з цим суд також вірно прийшов до висновку про відсутність у
позивача права вимагати визнання недійсною приватизації відповідачкою ОСОБА_3
спільної квартири та свідоцтва про право власності на житло,  видане їй та неповнолітньому синові сторін.

Доводи
апелянта,  наведені в апеляційній
скарзі,  які є по суті доводами його
позовних вимог,  не спростовують
висновків суд і є необґрунтованими.

На
підставі викладено судова колегія вважає оскаржуване рішення таким,  що ухвалено судом з додержанням норм
матеріального та процесуального права,  а
тому згідно вимог  ст. . 308 ЦПК України воно підлягає
залишенню без змін.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст. . ст. . 307,  308,
313-315,  317 ЦПК України,  судова колегія -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Луганська від 14.06.2007 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  Управління з
питань житлового господарства та приватизації Луганської міської ради,  паспортного відділу Ленінського РВ УМВС
України в Луганській області про визнання права користування житловою
площею,  вселення його у квартиру,  визнання недійсним свідоцтва про право
власності на житло та виселення ОСОБА_4.
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно,  але її
може бути оскаржено протягом двох місяців з моменту набрання законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.