21                                                         Головуючий
1 інстанції Черткова Н.І.
Справа №
5918, 2007 р.                                      Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

7 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Курило В.П. суддів Санікової О.С. ,
Шамрило Л.Г. при секретарі
АрутюнянГ.В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
представника ОСОБА_2 на рішення Куйбишевського районного суду міста Донецька
від 4 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У
березні 2007 року ОСОБА_3
звернувся в суд з таким позовом до відповідача. Він посилався на те,  що 17 червня 2006 року відповідач,  керуючи автомобілем ВАЗ 2107 на вул.  Артемівський у місті Донецьку,  порушив Правила дорожнього руху,  скоїв дорожньо-транспортну пригоду,  внаслідок чого одна людина була смертельно
травмована,  а він отримав легкі тілесні
ушкодження. У зв"язку з отриманими ушкодженнями він був госпіталізований у
лікарню з приводу черепно-мозкової травми,
травми голови,  шиї,  грудної клітини. У лікарні він знаходився з 17
червня по 3 липня 2007 року. Після чого він проходив курс амбулаторного
лікування. У зв"язку з отриманими травмами і аварією,  яку скоїв відповідач,  він зазнав моральних страждань,  фізичний біль. Тому просив відшкодувати
моральну шкоду,  стягнувши з відповідача
на його користь 15000 грн.

У травні
2007 року позивач доповнив свої вимоги,
вказавши,  що через отримані
травми він неодноразово проходив курс медичного лікування,  на що витрачав власні кошти. Тому просив
відшкодувати ці витрати в сумі 830 грн. і на відшкодування моральної шкоди
стягнути 4000 грн.

Рішенням
Куйбишевського районного суду м.
Донецька Донецької області від 4 червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені
частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування
матеріальної шкоди 239.65 грн. і на відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

В
апеляційній скарзі представника відповідача ставиться питання про зміну рішення
суду і відмову у задоволені позовних вимог про відшкодування матеріальної
шкоди. Позивач не довів в суді факту понесених ним витрат на ліки. Суд стягнув

необгрунтовану
суму на відшкодування моральної шкоди. Відповідач визнає лише 1000 грн.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що скарга підлягає частковому
задоволенню,  рішення суду зміні в частині
спору про відшкодування матеріальної шкоди,
виходячи з наступного.

Судом
встановлено,  що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди,  яка
сталася 17 червня 2006 року з вини відповідача по справі,  позивач отримав тілесні ушкодження. Позивач
зокрема отримав черепно-мозкову травму,
забиту травму тем"янопотилочної області справа,  забиту рану передньої поверхні шиї,  крайовий перелом грудного кінця ключиці,  зміщення хребтів У-У1-УП. Внаслідок отриманих
ушкоджень він приймав стаціонарне і амбулаторне лікування,  проходив відповідні медичні обстеження,  на що витрачав власні кошти. Крім того,  позивачеві заподіяно і моральні страждання
від того фізичного болю,  що він переніс
і переносить до сьогоднішнього часу у зв"язку з отриманими пошкодженнями.

Відповідно
до ч. 1  ст.  1166 ЦК України майнова шкода,  завдана неправомірними рішеннями,  діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної особи,  а також
шкода,  завдана майну фізичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Відповідно
до ч. 1 і ч. 2  ст.  1167 ЦК України моральна шкода,  завдана фізичній особі неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її завдала незалежно від вини фізичної
особи,  якщо шкоди завдано
каліцтвом,  іншим ушкодженням
здоров"я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд
встановив,  що винним у пошкодженні
здоров"я позивача є відповідач по справі і тому правильно згідно з
вимогами  ст.  ст.
1166,  1167 і  ст.  1187
поклав обов"язок по її відшкодуванню на відповідача.

Разом з
тим суд неправильно визначив розмір матеріальної шкоди,  що підлягає відшкодуванню потерпілому. При
цьому суд виходив з того,  що позивач
довів в суді факт понесення ним витрат на лікування на суму 239.65 грн. Але
розрахунок вказаної суми в судовому рішенні не приведений,  тому суд апеляційної інстанції позбавлений
можливості погодитися з висновками суду з цього приводу.

Аналіз
наданих позивачем доказів свідчить про те,
що ним доведений факт витрат на лікування в сумі 220.50 грн. Ці витрати
підтверджені копіями чеків,  що на
а.с.  24. З вказаних чеків видно,  що потерпілий придбав в аптеках місця ліки і
інші медичні препарати і витрачався на придбання рентгенівської плівки. Чек на
суму 4.40 грн. судова палата не приймає до уваги через те,  що з чеку не видно,  які саме товари позивач придбав в аптеці.

Тому
рішення суду в зазначеній частині підлягає зміні і суд апеляційної інстанції
стягує з відповідача на користь позивача 220.50 грн.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України з відповідача необхідно було стягнути 51 грн. -судовий
збір на користь держави і 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в суді першої інстанції. Суд першої інстанції
такий висновок не зробив. Тому рішення місцевого суду має бути доповнено таким
висновком.

Доводи
скарги про те,  що в суді не доведений
факт витрат позивача на придбання ліків для лікування саме травм,  отриманих ним під час дорожньої аварії,  безпідставні і спростовані наданими чеками.

Рішення
суду в частиФні відшкодування моральної шкоди є законним і обгрунтованим.  Внаслідок аварії позивач переніс стрес,  отримав тілесні ушкодження через які зазнав
сильний фізичний біль. Фізичний біль позивач переносить і зараз. Тому з
врахуванням ступеню моральних страждань,
вини відповідача у заподіянні шкоди,
наслідків,  що наступили від
травмування позивача,  суд правильно
визначив до стягнення 3000 грн. Доводи скарги про те,  що ця сума є завищеною безпідставні.

В
зазначеній частині рішення суду відповідає вимогам закону і підстав для його
скасування не має. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального законів,  що призвело або
могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  304,  307,
308,  309 ЦПК України,  апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу задовольнити частково. Рішення Куйбишевського районного суду міста
Донецька від 4 червня 2007 року в частині спору про відшкодування матеріальної
шкоди змінити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 220.50 грн.

Доповнити
рішення таким висновком.  Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 51 грн. і витрати на
інформаційно-технічний розгляд справи в сумі
30 грн.

В іншій частині
це ж рішення залишити без змін,
апеляційну скаргу відхилити.

Рішення
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу його проголошення і
може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня проголошення рішення суду апеляційної
інстанції.