АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  ОДЕСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

1
листопада 2007 року                                                                                    м.  Одеса

Колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого   - Вадовської Л.М. ,

суддів                                                    -  Ващенко Л.Г.,

Фадєєнко А.Ф.,

при
секретарі - Боднар М. М. ,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора
Приморського району м.  Одеси в інтересах
держави в особі Міністерства охорони здоров'я України клінічного санаторію ім.  В.П.Чкалова,  за участю третьої особи Державної
податкової інспекції у Приморському районі м.
Одеси до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про стягнення податку на землю за
апеляційними скаргами заступника прокурора Приморського району м.  Одеси в інтересах держави в особі
Міністерства охорони здоров'я України клінічного санаторію ім,  В.П.Чкалова,  Державної податкової інспекції у Приморському районі
м.  Одеси на рішення Приморського
районного суду м.  Одеси від 15 червня
2007 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

Заступник
прокурора Приморського району м.
Одеси,  звернувшись 16 серпня 2006
року до суду з вищезазначеним позовом в інтересах держави в особі Міністерства
охорони здоров'я України клінічного санаторію ім.  В.П.Чкалова ,
вказав,  що відповідачі є
власниками житлових будинків,  що
розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 ,
яка знаходиться у постійному користуванні санаторію. До липня 2004 року
плату податку за землю проводило ТОВ «Кредо» за договором оренди. Однак після
продажу ТОВ «Кредо» належних йому будівель,
власниками яких на даний момент є відповідачі,  останні не проводять плату податку на землю
загальною площею 676, 4 кв. м.  Оскільки
санаторій ім.  В.П.Чкалова сплатив
податок за вказану земельну ділянку,  а
відповідачі добровільно відшкодувати борг санаторію не бажають,  прокурор після уточнення позовних вимог
просив стягнути на користь санаторію заборгованість по земельному податку за
період з 2004 року по 1 березня 2007 року зОСОБА_1. 24 232 грн. 73 коп.,  ОСОБА_2 11712 грн. 63 коп.,  ОСОБА_313087 грн. 63 коп.

Клінічний
санаторій ім.  В.П.Чкалова ,  Державна податкова інспекція у Приморському
районі м.  Одеси в особі представників
заявлений в інтересах санаторію позов підтримали.

Справа №
22 ц-3894-2007                                              Категорія
33

Головуючий у
першій інстанції Андрухів В.В. Доповідач Вадовська Л.М.

2

Відповідачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. позов не визнали,  мотивуючи тим,  що на земельних ділянках розташовані належні
їм житлові будинки,  в комерційних цілях
земельні ділянки ними не використовуються,
в договірних відносинах з санаторієм вони не перебувають,  земельний податок сплатили як фізичні особи.

Рішенням
Приморського районного суду м.  Одеси від
15 червня 2007 року в позові відмовлено.

В
апеляційних скаргах заступник прокурора Приморського району м.  Одеси в інтересах держави в особі
Міністерства охорони здоров'я України клінічного санаторію ім.  В.П.Чкалова,  Державна податкова інспекція в Приморському районі
м.  Одеси просять судове рішення
скасувати,  ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Неправильність
рішення суду апелянти мотивували порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції,  заслухавши пояснення,  дослідивши докази,  колегія суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлено,  що клінічний санаторій ім.  В.П.Чкалова
має у постійному користуванні для експлуатації та обслуговування будівель і
споруд санаторію,  розташованого на
АДРЕСА_1  земельну ділянку площею 17,
9040 гектарів,  що посвідчено державним
актом на право постійного користування землею (а.с. 7-9).

Згідно
договору оренди,  укладеного 16 травня
1996 року,  санаторій ім.  В.П. Чкалова
передав в оренду ТОВ «Кредо» строком до 2011 року розташоване на території
санаторію нежиле приміщення площею 112 кв.
м . Додатковою угодою до вказаного договору 6 квітня 1998 року санаторій
передав ТОВ «Кредо» для реконструкції приміщення гуртожитку,  що підлягало зйесенню,  і в оренду земельну ділянку площею 656 кв.
м,  займану цим приміщенням (а.с.  10-11,
12). ТОВ «Кредо» зобов'язалось відшкодовувати щомісячно санаторію
земельний податок в сумі 1 438 грн. 70 коп. (а.с. 13,

Згідно свідоцтва
про право власності № 015781,  виданого
10 жовтня 2001 року

виконкомом
Одеської міської ради,  ТОВ «Кредо» стадо
власником збудованих на місці

знесеного  гуртожитку приміщень.  У 2004 році
ТОВ  «Кредо»  провело
відчуження

належних
йому приміщень і розірвало з 1 липня 2004 року з санаторієм договір оренди та

додаткові
угоди до нього (а.с. 25).

На
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого 7 липня 2004 року приватним нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4.,  ОСОБА_1 купив у
ОСОБА_5домоволодіння,  що знаходиться в
АДРЕСА_1 та складається в цілому з одного житлового будинку загальною площею
622, 2 кв. м,  розташованого на земельній
ділянці площею 513 кв. м
Продане домоволодіння належало продавцю на підставі свідоцтва про право
власності на домоволодіння,  виданого
виконкомом Одеської міської ради 17 червня 2004 року (а.с. 15, 16).

На
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого 7 липня 2004 року приватним нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4., ОСОБА_2. купила у ОСОБА_6 домоволодіння,  що знаходиться в АДРЕСА_2 та складається в
цілому з одного житлового будинку під літ. «С» загальною площею 129, 6 кв.
м,  розташованого на земельній ділянці
площею 161 кв. м.  Продане домоволодіння
належало продавцю на підставі свідоцтва про право власності на
домоволодіння,  виданого виконкомом
Одеської міської ради 17 червня 2004 року (а.с. 17,  18).

На підставі
договору купівлі-продажу,  посвідченого
приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4.,  ОСОБА_3. купила у

3

ОСОБА_12/5 частини
домоволодіння,  що знаходиться в АДРЕСА_1
та складається в цілому з одного житлового будинку загальною площею 622, 2 кв. м ,  розташованого на земельній ділянці площею 513
кв. м (а.с.
19,  20).

ТОВ
«Кредо»,  а в подальшому ОСОБА_1, ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. звертались до санаторію ім.  В.П. Чкалова
про дачу згоди на відмову від користування земельною ділянкою,  на якій розташовані житлові будинки,  однак питання не вирішено (а.с. 22-24).

ОСОБА_1, ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. сплачують податок на землю як
фізичні особи на підставі ч.3  ст. 14
Закону України «Про плату за землю» від 03 липня 1992 року № 2535-ХП згідно
податкових повідомлень про нарахування податку (а.с. 54,  56,
58).

Ухвалюючи
рішення про відмову в позові,  суд першої
інстанції виходив з того,  що відповідачі
є фактичними землекористувачами земельних ділянок,  на яких розташовані належні їм на праві
власності житлові будинки. Суд зазначив,
що у сенсі ч.2  ст. 377 ЦК,   ст.
120 ЗК України відповідачі як власники житлових будинків мають право
мати в користуванні чи власності земельні ділянки,  на яких розміщені будинки,  і,
відповідно,  сплачувати земельний
податок за ставками земель житлової забудови. Документи,  які посвідчують право користування чи право
власності на земельні ділянки,  у
відповідачів відсутні із об'єктивних причин. З власної ініціативи відповідачі
звернулися до податкових органів і останні проводять нарахування податку на
землю виходячи з річної ставки земельного податку ,  що підлягає сплаті за землі житлової
забудови. Суд встановив,  що правові
підстави для відшкодування відповідачами санаторію сплаченого земельного
податку відсутні,  оскільки будь-яких
договірних відносин між ними не виникло.

Висновок
суду ґрунтується на повному з'ясуванні обставин,  що мають значення для справи,  і вказує на правильне застосування норм
матеріального права,  тому колегія
суддів,  враховуючи дотримання судом норм
процесуального права,  підстав для
скасування рішення не вбачає.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Договори купівлі-продажу
домоволодінь на час розгляду справи є чинними,
їх дійсність в судовому порядку не оскаржується,  як і дійсність правовстановлюючих
документів,  які підтверджували право
продавців на об'єкти відчуження. За таких обставин посилання апелянтів на
те,  що суд не з'ясовував законність
набуття відповідачами права власності на житлові будинки,  є безпідставними. Відсутність договірних
відносин оренди між санаторієм та відповідачами не породжує обов'язку
відповідачів відшкодовувати санаторію сплаченого останнім податку за землю.

Керуючись  ст. 303,
п.1 ч.1  ст. 307,   ст. 308,
п.1 ч.1  ст. 314,   ст.
ст. 315,  317,  319 ЦПК України,  колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги заступника прокурора Приморського району м.  Одеси в інтересах держави в особі
Міністерства охорони здоров'я України клінічного санаторію ім.  В.П.Чкалова,  Державної податкової інспекції в Приморському районі
м.  Одеси -відхилити.

Рішення
Приморського районного суду м.  Одеси від
15 червня 2007 року за позовом заступника прокурора Приморського району м.  Одеси в інтересах держави в особі Міністерства
охорони здоров'я України клінічного санаторію ім.  В.П.Чкалова,  за участю третьої особи Державної
податкової інспекції у Приморському районі м.
Одеси до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про стягнення податку на землю -
залишити без змін.

4

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.