Справа№2-3395
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2007
року Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого
-        судді  Бузовського В. В.

при
секретарі -                  Петровської
О.П.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні, у залі суду № 219, в м. Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилався на те,
що 03.02.1999 року придбали у відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діяла від себе
та від імені неповнолітньої ОСОБА_4 1992 року народження, квартиру АДРЕСА_1. В
теперішній час мають намір розпорядитися майном, але оскільки договір купівлі -
продажу зазначеної квартири не відповідає вимогам закону, а саме не
посвідчувався нотаріально, просить визнати його дійсним.

Відповідачі
вимоги позову визнали в повному обсязі, пояснивши, що всі умови сторонами
виконані, а стосовно угоди, яка посвідчувалась на біржі, повідомила, що
працівники біржі завірили, та в самому договорі зазначено, що він нотаріальному
посвідченню не підлягає, про що подали письмову заяву яка приєднана до
матеріалів справи.

Відповідно
до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку встановленому ст.174 ЦПК України.

Згідно з
ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення в задоволенні позову.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення в справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Крім визнання
позову, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено, що АДРЕСА_1, належала на праві власності відповідачам на
підставі свідоцтва про право власності на житло № 12-16529 від 28.12.1998 року.
03 лютого 1999 року відповідачі продали, а позивач придбав зазначену квартиру,
між сторонами було укладено договір № 99-842М, який було посвідчено на Одеській
Універсальній Біржі „ВИТЯЗЬ", та зареєстровано в ОМБТІ та РОН 02.03.1999
року.

Покупець
і продавці цілком виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм,
встановлених цивільним законодавством.

Яких-небудь
суперечок між позивачем і відповідачами судом не встановлено, протизаконних
умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Однак порушена форма угоди, тому що при оформленні її не була дотримана
нотаріальна форма договору.

Відповідно
до ч. 2 ст. 47 ЦК України,
якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати її
дійсною.

У такому разі
наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

За рішенням суду
угода вважається дійсною з моменту її вчинення.

На
підставі ст. 47 ЦК України (1963
року), керуючись ст. ст.
10, 11, 58, 64, 130, 174, 212-215 ЦПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною - задовольнити.

Договір
купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, укладений 03 лютого 1999
року за № 99-842М посвідчений на Одеській Універсальній Біржі „Витязь" між
ОСОБА_1, ОСОБА_3, яка діяла від себе та від імені неповнолітньої ОСОБА_4 1992
року народження, як продавцями з одного боку та ОСОБА_1, як покупцем з другого
боку - визнати дійсним.

Наступне
нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

За рішенням суду
угода вважається дійсною з моменту її вчинення.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.