Справа-22ц-6931                                                Головуючий
у 1 інстанції: Воробйов C.O.
21                                                       Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12 жовтня 2007
року Судова палата у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі: головуючого - судді    Новікової
Г.В.

суддів    Сукманової Н.В., Дем*яносова М.В.

при
секретарі     Писаревій Ю.Г.

з    участю
позивача  ОСОБА_1, його    представника    ОСОБА_2,       представників відповідачівОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,  ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької
області від 11 липня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до ДП „ Донецький облавтодор
„ , Служби автомобільних доріг в Донецькій області, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від неіцасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Красноарміиську Донецької області ,
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Димтрові
Донецької області про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11.07.2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Суд посилався на те, що позивач з
1.07.1978 року до 25.12.1982 року знаходився у трудових відносинах з
Горлівською автобазою "Укршахтбуд", де працював водієм.

При
виконанні трудових обов'язків 22.10.1981 року з ним стався нещасний випадок,
пов'язаний з дорожньо-транспотрною пригодою , внаслідок чого його було
травмовано, про що складено акт за формою Н-1.

Відшкодування
шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, які позивач отримував до червня 1999
року, тобто до дати переосвідчення у МСЕК. Висновком МСЕК від 09.04.2004 року
(а.с.24 т.1) йому було встановлено 25% втрати професійної працездатності
безстроково за вказаним нещасним випадком. Згідно п.3 Прикінцевих положень
Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування..."
Фонд проводить відшкодування шкоди особам, які потерпіли до набрання цим
законом чинності, але ст.1187 ЦК України передбачено відшкодування шкоди в
даному випадку особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, в зв"язку з чим , належним відповідачем по справі є
Служба автомобільних доріг у Донецькій області та ДП "Донецький
облавтодор", але вказані підприємства не є правонаступниками Донецького
обласного виробничого управління будівництва, ремонту і експлуатації доріг і
позивачем не надано доказів про належного відповідача, тому підстав для
задоволення позову немає.

В
апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати і направити справу на
новий розгляд, оскільки судом першої інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права, не враховано, що саме Служба
автомобільних доріг в Донецькій області є належним відповідачем по справі.

Заслухавши
доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд
приходить до наступних висновків.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач працював на Горлівській автобазі
"Укршахтбуд" в автоколоні №3
водієм. При виконанні трудових обов"язків 22.10.1981 року з ним
стався

нещасний
випадок, пов'язаний з дорожньо-транспотрною пригодою , внаслідок чого його було
травмовано, про що складено акт за формою Н-1 ( а.с. 4-5).

Згідно з
ч.1 ст. 456 ЦК України, 1963 року, у разі заподіяння громадянину каліцтва або
іншого ушкодження здоров'я, пов'язаних з виконанням ним трудових обов'язків,
організація або громадянин, відповідальні за шкоду, зобов'язані відшкодувати
потерпілому у повному розмірі втрачений заробіток, а також виплатити
потерпілому (членам сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого)
одноразову допомогу в установленому законом порядку.

Відповідно
п.1, 2 Правил відшкодування підприємствами , установами, організаціями шкоди,
заподіяної робітникам і службовцям каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я ,
пов'язаного з їх роботою від 22.12.1961 року - підприємства , установи ,
організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду , заподіяну робітникам
і службовцям каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з їх роботою.

Вина
підприємства в спричиненні робітнику чи службовцю каліцтва чи іншого ушкодження
здоров'я, конкретно пов'язаного з їх роботою, встановлюються з врахуванням
конкретних обставин і доказів, які маються по кожному випадку. До таких
випадків , зокрема , відносяться: акт про нещасний  випадок , пов'язаний з виробництвом   та інші.

В ст.1
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності зазначається, що завданнями страхування від нещасного
випадку є: відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами
заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових
обов'язків, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а
також у разі їх смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх
сімей. А ч.2 ст. 2 вказаного Закону також передбачено, що особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних
з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по
страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Таким
чином,  відшкодування шкоди, пов'язаної з
втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під
час виконання трудових обов'язків з 01.04.2001
року покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України.

Відповідно
довідок Димитровської автобази ДВАТ „ Трест Красноармійськшахтобуд „ (а.с. 8,
28), вона є правонаступником автоколони №3 Горлівській автобазі
"Укршахтбуд" і за період з січня 1994 року по червень 1999 року
провадила виплати регресу позивачу відповідно до висновку МСЕК, однак підприємство,
не було залучене до участі в справі, незважаючи на те , що при розгляді
справи   вирішувались питання стосовно
його прав та обов'язків.

Зазначені   обставини
є    грубим   порушенням   норм      процесуального    законодавства       і безумовною підставою   відповідно до ст.  311 ч.1.п.4   ЦПК
України  для скасування рішення суду     з направленням справи на  новий розгляд   ,
оскільки,   суд  вирішив питання    про
права   і обов'язки осіб, які не
брали участь у справі.

Враховуючи
викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково , а рішення суду скасуванню з направленням справи на новий розгляд в
іншому складі суду.

При  новому розгляді  справи
суду,    крім виконання
норм   вказаного    закону
, слід детальніше перевірити
доводи   всіх учасників   розгляду, встановити   інші обставини  ,  що
мають значення для правильного вирішення спору та постановити рішення
відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст.
307, 311 ч.1.п.4,  313-315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1   -
задовольнити частково.

Рішення    Красноармійського міськрайонного суду
Донецької  області    від 11 липня 2007 року скасувати ,
направити   справу на новий розгляд до
суду першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала   набирає
законної сили    з моменту
проголошення та може бути оскаржена    до
Верховного Суду України   протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.