УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

8 серпня 2007 року                                                                  м.
Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду

Донецької області в складі: Висоцької B.C.,

Новосядлої В.М., Жданової B.C.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною
скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 1 грудня 2004 року і на ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 28 березня 2005 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1,
третя особа - Шоста Київська державна нотаріальна контора, про визнання
недійсним договору доручення і договору купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2001 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в
якому просив

визнати недійсними довіреність, видану його батьком
ОСОБА_3 13 січня 1999 року на користь ОСОБА_4 та договір

купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 19 січня 1999 року, за яким
ОСОБА_4, від імені ОСОБА_3, продала квартиру ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те,
що квартира

належала його батькові ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

року. На час підписання довіреності, батько позивача не
міг керувати своїми діями і не

усвідомлював їх. Крім того, спірну квартиру ОСОБА_4
продала, ввівши в оману

батька, тобто внаслідок шахрайських дій. У зв'язку із цими обставинами,
стосовно ОСОБА_4 порушена кримінальна справа.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач уточнив свої
позовні вимоги і просив визнати угоди недійсними на підставі статті 55 ЦК України.

Останнім рішенням Шевченківського районного суду м. Києва
від 1 грудня 2004

року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 28 березня 2005 року,

позов ОСОБА_3 був задоволений: рудом була визнані недійсними довіреність
ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 від 13 січня 1999 року і договір купівлі-продажу
квартири укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 На користь ОСОБА_1 з ОСОБА_4 стягнуто
вартість квартири у розмірі 174 456 гривень.

В касаційній скарзі представник відповідачки просить скасувати судові
рішення і направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції
через порушення судовими інстанціями норм процесуального права і неправильне
застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 2 статті? 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

№ 33ц1477 - кс  07

Згідно із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України, суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскаржувані рішення постановлені з додержанням норм процесуального права,
доводи скарги не спростовують висновків судів.

Відсутні і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року
№697-У та главою 2 розділу У ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 1
грудня 2004 року і ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2005 року в
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа - Шоста Київська
державна нотаріальна контора, про визнання недійсним договору доручення і
договору купівлі-продажу квартири, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не
підлягає.