Справа № 33ц-475кс/07р.                                      Рішення ухвалено
Категорія:    7                                                           Сульженко
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області

від 17жовтня 2007року

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Нагорняка В.П.

Суддів: Гуцола
П.П.,  Нікушина В.П.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення
розміру аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Володарського -
Волинського районного суду від 10.02.2005 року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 9.06.2005 року,
-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
у грудні 2004 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом.  Зазначив,
що згідно постанови судді Володарськ-Волинського районного суду від 4
лютого 1997 року він сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в
розмірі  1/4 частини заробітної плати.
Відповідно до рішення Володарськ-Волинського районного суду від 8.10.2004 року
з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 в
розмірі  1/4 частини його заробітку.

Таким
чином на двох дітей з нього утримуються аліменти в розмірі 1/2 частини його
заробітної плати,  тому на підставі  ст.
192 СК України просив зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/6
частини його заробітку на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожному.

Рішенням
Володарськ-Волинського районного суду від 10 лютого 2005 року в задоволенні
позову відмовлено з-за безпідставністю вимог.

Ухвалою
апеляційного суду Житомирської області від 9 червня 2005 року рішення
Володарськ-Волинського районного суду від 10 лютого 2005р. залишено без змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 9 червня 2005 року,  посилаючись на те,  що суд не виконав вимоги  ст.
192 СК України не зменшив розмір аліментів на двох дітей,  не врахував тих обставин,  що в нього змінився сімейний стан,  створилась нова сім'я з ОСОБА_3,  в якої народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 році донька ОСОБА_5,  а дружина знаходяться у відпустці за доглядом доньки до
трьохвічного віку. Однак суду цього не врахував.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстав для
перегляду рішень суду першої інстанції та апеляційного суду відсутні,  виходячи з наступного.

Як
встановлено судом,  що після винесення
рішення суду від 8 жовтня 2004 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3
на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі
1/4 частини його заробітку,
ОСОБА_1 і ОСОБА_3 продовжували спільно проживати однією сім'єю,  а ОСОБА_3
подала виконавчий лист на

виконання лише
після звернення позивача з даним позовом до суду. Крім того,  сімейний кодекс України не містить обмежень
щодо розміру стягнення аліментів,  що
сплачуються на двох і більше дітей.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Згідно
ч. 2  ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправільне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення суду першої інстанції і апеляційний суд ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права і відсутні передбачені  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судових рішень.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  331,  332,
337 ЦПК України та п.п. 2 п.3 розділу УП «Прикінцевих та перехідних
положень» Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ від 22 лютого 2007р. №697-У,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 9
червня 2005 року і рішення Володарськ-Волинського районного суду від 10 лютого
2005 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.