Справам 2-962/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м. Ковель                                                                                                           08 червня 2007 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді  Денісова В.П.,

за участю секретаря       Матвійчук Т.Е.,

позивачки            ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської Ради про визнання права власності на
самочинне будівництво та визнання права власності в порядку успадкування,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до
Ковельської міської Ради про визнання права власності на житловий будинок та
господарські будівлі, в тому числі на самочинне будівництво - хлів розмірами
4.00x1.80м., літню кухню розміром 8.90x5.50м., що
знаходяться в АДРЕСА_1, які належали батькові позивачки. На обґрунтування своїх
позовних вимог вказала на те, що її батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після
його смерті спадщину прийняла її мати ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 Вказала,
що при житті мати, ОСОБА_3 21.08.2004
року склала заповіт на все належне їй майно на ім»я позивачки ОСОБА_1.
Пояснила, що відповідно до заповіту позивачка прийняла спадщину і фактично
стала власником спадкового майна. Додала, що звернулася в нотаріальну контору
за одержанням свідоцтва про право на спадщину, однак на житловий будинок
нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Підставою стало те, що покійним -
батьком позивачки ОСОБА_2
на земельній ділянці, яка була приватизована 15.04.2003 року було побудовано хлів розмірами 4.00x1.80м., літню
кухню розміром 8.90x5.50м.
Добудову було проведено без належного дозволу та проекту, а тому таке
будівництво вважається самочинним. Архітектурно-планувальним бюро від 30.01.2007 року був
виготовлений паспорт забудови земельної ділянки на самочинне будівництво.
Позивачка вказує, що вимушена звертатися до суду, щоб отримати свідоцтво на
спадкове майно. У зв'язку із наведеним просить суд визнати за нею право
власності в порядку успадкування на житловий будинок та господарські будівлі, в
тому числі на самочинне будівництво -
хлів розмірами 4.00x1.80м., літню кухню розміром 8.90x5.50м., що
знаходяться в АДРЕСА_1, які
належали батькам - ОСОБА_2,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2

На відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді
позивачка позов підтримала з вище викладених підстав та прохає його
задовольнити. Судові витрати по справі прохає віднести за її рахунок.

Представник відповідача -
Ковельської міської Ради в відкрите судове засідання при попередньому
розгляді не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його
відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує
проти їх задоволення.

Відповідно до ч.4 ст. 130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК
України. Згідно ч.4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено наступне.

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1,
виданого 28.05.2003 року
виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського
управління юстиції Волинської області, вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне останньому майно також
на житловий будинок та господарські будівлі, в тому числі на самочинне
будівництво - хлів
розмірами 4.00x1.80м., літню кухню розміром 8.90x5.50м., що знаходяться в
АДРЕСА_1, яку за
законом прийняла його дружина, матір позивачки по справі - ОСОБА_3

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2,
виданого 26.10.2006 року
виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського
управління юстиції Волинської області, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Ковельської державної
нотаріальної контори Луцик Н.А. 21.08.2004
року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження щодо
належного їй на день смерті майна, житловий будинок та господарські будівлі, в
тому числі самочинне будівництво -
хлів розмірами 4.00x1.80м., літню кухню розміром 8.90x5.50м., що
знаходяться в АДРЕСА_1, на ім'я
ОСОБА_1. Заповіт не змінено та не відмінено.

Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю,
вбачається, що ОСОБА_2 передається у приватну власність земельна ділянка
розташована на території АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 376
ЦК України житловий будинок, будівля, інше нерухоме майно вважаютьс самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, а
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній.

Згідно копії паспорту забудови земельної ділянки виданого
Архітектурно-планувальним бюро від 30.01.2007
року, вбачається, що хлів розмірами 4.00x1.80м., літня кухня розміром

8.90x5.50м., що
знаходяться в АДРЕСА_1 -
є самочинно збудованими господарськими спорудами.

Відповідно до ст. 392
ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216
ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від
фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217
ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за
законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241
ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому
обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов'язкову
частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Таким чином право на спадщину після померлої ОСОБА_3. має особа визначена
заповітом, а саме позивачка по справі. Осіб, які мали б право на обов'язкову
частку в спадщині не встановлено.

Статтею 1268
ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що остання не
відмовлялася від прийняття спадщини, навпаки прийнала її, користуючись
будинком, обробляючи присадибну ділянку, сплачуючи відповідні платежі

Таким чином визнання відповідачем пред'явленого і позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить
до висновку про підставність вимог позивачки про визнання за нею права
власності на житловий будинок та господарські будівлі АДРЕСА_1, в тому числі
на самочинне будівництво - хлів розмірами 4.00x1.80м., літню кухню розміром
8.90x5.50м. в
порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3

Судові витрати
за клопотанням позивачки слід віднести за її рахунок.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130,
174 ЦПК України ст. ст. 376,
392, 1216, 1217, 1222. 1241, 1268 ЦКУкраїни,-

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та
господарські будівлі, в тому числі на самочинне будівництво - хлів розмірами
4.00x1.80м., літню кухню розміром 8.90x5.50м., що
знаходяться в АДРЕСА_1,
- в порядку спадкування за заповітом після померлих батьків - ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження; із одночасною
подачею копії апеляційної скарги суду апеляційної інстанції.