Справка №2-о-87/07
РІШЕННЯ

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
червня 2007 року Торезький міський суд Донецької області в складі:

Головуючої
судді                                                            Арапіної
Н.Є.

народних
засідателів:                                        Завертайло
Т.В., Шилової Г.І.

При
секретарі                                                                 Терещенко І.О.

За участю:

Заявника                                                                         ОСОБА_1.,

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Торезі цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Торезької державної нотаріальної
контори про оголошення громадянина померлим,

ВСТАНОВИВ:

заявник звернулася в суд з заявою за участю
заінтересованої особи Торезької державної нотаріальної контори про оголошення
громадянина померлим. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Торезького
міського суду від 11 березня 2002 року батько заявника ОСОБА_2 визнано безвісно
відсутнім. До теперішнього часу місцезнаходження ОСОБА_2. невідоме. Заявник має
підстави вважати свого батька померлим, оголошення його померлим необхідно для
оформлення документів про право на спадщину, оскільки в місці постійного
перебування чоловіка заявника не має ніяких відомостей про місце його
перебування та знаходження понад трьох років. Просила оголосити ОСОБА_2, 1936
року народження, померлим.

В
судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, дала пояснення, аналогічні
викладеним в позові.

Представник
заінтересованої особи Торезької державної нотаріальної контори у судове
засіданні не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи належним
чином повідомлений. У відповідності зі ст. 169 ЦПК України справа розглянута за
відсутності представника, оскільки достатньо матеріалів для розгляду справи по
суті.

Свідок
ОСОБА_3 пояснив, що знав ОСОБА_2. з дитинства, жили на одній вулиці. У жовтні
2000 року разом з ОСОБА_2 поїхав збирати на поле кукурудзу, а повернувся без
ОСОБА_2. З того часу ОСОБА_2. не з"являвся за місцем постійного
проживання. За рішенням Торезького міського суду його визнано безвісно
відсутнім.

Вислухавши
заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що
заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2, 1936 року народження, уродженець с.Лапигіно
Старо-Оскольського району Білгородської області, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 ОСОБА_2. Згідно акту обстеження громадського дільничого комітету
"Северний" за місцем постійного проживання не проживає з 10 жовтня
2000 року, з 1 березня 2001 року знятий з обліку управлінням Пенсійного Фонду
України в м.Торез (а.с. 11,13, 19,49,52).

Дослідженими
у судовому засіданні матеріалами цивільної справи № 1804/02 встановлено, що
рішенням Торезького міського суду від 11 березня 2002 року ОСОБА_2, 1936 року
народження, уродженця с.Лапигіно Старо-Оскольського району Білгородської
області, визнано безвісно відсутнім.

Допитаний
у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив, що з жовтня 2000 року ОСОБА_2.
не з"являвся у місці постійно проживання та немає відомостей про місце її
перебування.

Відповідно
до ст. 46 ЦК України, фізична
особа може бути оголошена судом померлою, якщо в місці її постійного проживання
немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

Таким
чином, у судовому засіданні встановлено, що в місці постійного проживання
ОСОБА_2 немає відомостей про місце його перебування з жовтня 2000 року.

Керуючись
ст.ст. 46 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215,246-249 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_2,
1936 року народження, уродженця с.Лапигіно Старо-Оскольського району
Білгородської області, оголосити померлим.

Копію
рішення суду після набрання законної сили надіслати органу державної реєстрації
актів цивільного стану міста Тореза
Донецької області та Торезькій державній нотаріальній конторі.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Торезький міський суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.