УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня
2007 року                                                                                м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді Ващенка С. Є.,

суддів:                                                                                  Кізюн
О.Ю.,  Варвус Ю.Д.,

при
секретарі      Курдзіль М. В.,

з участю:
представників сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-1218 за апеляційною скаргою
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 04 травня 2007 року за позовом Хмельницької
митниці до ОСОБА_3,  ОСОБА_4 та ОСОБА_5
про виселення.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення
представників сторін,  перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів

встановила:

20 лютого 2007 року Хмельницька митниця,  яка є правонаступником Подільської

регіональної митниці,  звернулася в
суд з позовом до       ОСОБА_3,  ОСОБА_4. та

ОСОБА_5
про виселення їх із службової квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла,  посилаючись на припинення ОСОБА_3 21.06.2004
року трудових відносин з Подільською регіональною митницею.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 04 травня 2007 року позов задоволено:
ОСОБА_3,  ОСОБА_4. та ОСОБА_5 виселено із
вказаної службової квартири без надання іншого житла. Крім того,  стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4.,  на користь Хмельницької митниці по 8 грн.
судових витрат.

В
апеляційній скарзі апелянти просять рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення,  яким у задоволенні позову
відмовити,  посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи,  порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Звертають увагу на те,
що ОСОБА_3 з Державною митною службою України перебуває у трудових
відносинах з 1996 року і їх не припиняв,
має стаж роботи понад 10 років,  у
зв'язку з чим,  вважають,  що їх не може бути виселено із спірної
квартири без надання іншого житла. На їх думку,
ця квартира Подільській регіональній митниці не належала.

Головуючий
у першій інстанції -Латюк П.Я.                                        Справа
№22ц-1218

Доповідач
-Ващенко С. Є.                                                                         Категорія
30

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та
вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
118 Житлового кодексу України службові жилі приміщення призначаються для
заселення громадянами,  які у зв'язку з
характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу
від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого
комітету районної,  міської,  районної в місті Ради народних депутатів.
Тобто однією з обов'язкових умов призначення та заселення громадянами службових
приміщень є їх проживання за місцем роботи або поблизу від нього.

А на
підставі  ст. 124 цього ж Кодексу
робітники і службовці,  що припинили
трудові відносини з підприємством,
установою,  організацією,  підлягають виселенню з службового жилого
приміщення з усіма особами,  які з ними
проживають,  без надання іншого жилого
приміщення.

Аналогічні
підстави і порядок призначення службових квартир,  заселення та виселення з них передбачені
пунктами 1.2,  1.3. та 4.1. Положення про
порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в митних службах
України,  затвердженого наказом Державної
митної служби України від 08.02.2000 р. №60 (з наступними змінами).

Як видно
з наявних у справі доказів,  спірна
квартира на підставі рішення спільного засідання адміністрації та
житлово-побутової комісії Подільської регіональної митниці від 05 грудня 2003
року рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12.02.2004
року №49 була включена до складу службових і надана заступнику начальника
Подільської регіональної митниці - начальнику відділення по боротьбі з
контрабандою та порушеннями митних правил ОСОБА_3 на сім'ю з 3 чоловік,  у томі числі його дружини ОСОБА_4 та доньки
ОСОБА_5. На підставі цього рішення 15 березня 2004 року ОСОБА_3 з сім'єю було
видано службовий ордер.№000068. Однак вже 21.06 2004 року наказом №68
начальника Подільської регіональної митниці ОСОБА_3 звільнено з посади
начальника сектора інформаційних технологій відділу інформаційно - аналітичної
роботи та митної статистики в порядку переведення у Хмельницький центр
підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів Держмитслужби України,  відповідно до п.5  ст. 36 КЗпП України,  звідки 19.07 2005 року він був звільнений в
порядку переведення до Кельменецької митниці,
де і працює по теперішній час.

Наведене
свідчить,  що місцевий суд правильно
встановив фактичні обставини справи,  у
тому числі щодо стажу роботи ОСОБА_3 на Подільській регіональній митниці і
періоду його проживання в службовій квартирі,
дав належну оцінку повно та всебічно дослідженим в судовому засіданні
доказам і з дотриманням вимог  ст.  ст. 118,
119,  121,  122, 124,
125 Житлового кодексу України та Положення про порядок надання службових
жилих приміщень і користування ними в митних службах України ухвалив законне та
обґрунтоване рішення.

Доводи ж
апелянтів,  що квартира належить не
позивачеві,  а Державній митній службі
України,  спростовуються даними
досліджених судом договору купівлі - продажу квартири та наказу Державної
митної служби України від 22 березня 2005 року №194 Про припинення діяльності
та створення митних органів.

Безпідставними
є і їх доводи з посиланням на лист Державної митної служби України №11/2 - 30 -
6691 - ЕП,  оскільки як за змістом цього
листа,  так і відповідно до абзацу
другого пункту 1.6. Положення про порядок надання службових жилих приміщень і
користування ними в митних службах України виключення жилого приміщення з числа
службових може мати місце у встановленому порядку не раніше п'яти років після
надання цього приміщення працівникові митного органу. А ОСОБА_3,  як встановлено судом,  в спірній квартирі проживав значно менше
вказаного періоду.

Будь-яких
інших передбачених ЖК України та зазначеним Положенням підстав для залишення
ОСОБА_3 з сім'єю у цій квартирі або виселення з неї з наданням іншого жилого
приміщення місцевим та апеляційним судами не встановлено.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 303,  307,  308,
313,  314 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3,  ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 04 травня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців.