УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
жовтня 2007 року                                                                                         м.  Вінниця

Колегія  суддів
судової палати у цивільних
справах  апеляційного  суду Вінницької області у складі: головуючого
: Іващука В.А.,  суддів : Ковальчука
О.В.,  Колоса С. С. ,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до Коростенського
міськвиконкому,  ОСОБА_3 про визнання
недійсним рішення міськвиконкому та визнання недійсним ордеру про надання
житла,  за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 жовтня 2005 року,

встановила:

В липні
2004 року ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 звернулися
із зазначеним позовом до Коростенського міськвиконкому,  ОСОБА_3

Зазначали,  що рішенням Коростенського міськвиконкому №
690 від 20 листопада 2002 року співвідповідачці ОСОБА_3 разом з сином
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження
був виданий 28 листопада 2002 року ордер НОМЕР_1 на жиле приміщення - 2-х
кімнатну квартиру АДРЕСА_1

Посилаюсь
на те,  що на час видачі ордера в
квартирі був прописаний ОСОБА_5,  на дату
видачі ордера він не втратив право користування квартирою,  житлове приміщення,  на яке видано ордер,  було не вільне,  а також на те,  що міськвиконком видав ордер відповідачці на
підставі судового рішення,  яке на
набрало законної сили,  просили визнати
ордер НОМЕР_1 та рішення виконкому Коростенської міської ради від 28 листопада
2002 року на видачу ордера НОМЕР_1 на житлове приміщення за
адресоюАДРЕСА_1,  недійсними.

Справа № 33ц - 650 кс/07  Категорія:
10      Головуючий у суді першої інстанції
Кондратюк А.Д.

Доповідач:
Іващук В.А.

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 грудня 2004 року
позов частково задоволено. Визнано недійсним ордер НОМЕР_1,  виданий Коростенським міськвиконкомом ОСОБА_3
на право зайняття квартири АДРЕСА_1,  та
рішення Коростенського міськвиконкому № 559 від 8 грудня 2004 року у частині
визнання даного ордера,  дійсним,  та в частині надання двокімнатної квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_3,  склад сім'ї 2
чоловіки. У решті позову відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Житомирської області від 26 жовтня 2005 року вказане рішення
суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення,  яким відмовлено у задоволенні зазначеного
позову.

У   касаційній
скарзі   ОСОБА_2,    посилаючись   на
невідповідність  висновків  суду
обставинам    справи,     порушення
норм матеріального    та
процесуального права,  просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції,  а
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

До касаційної
скарги приєдналась ОСОБА_1

Коростенський
міськвиконком та ОСОБА_3 подали письмові заперечення на касаційну скаргу.
Посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги,  просили касаційну скаргу відхилити,  а рішення апеляційного суду Житомирської
області від 26 жовтня 2005 року залишити без змін.

Колегія
суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної
скарги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно
ч.1  ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні передбачені
ч.1  ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336,
337 ЦПК України,  підпунктом 2
пункту 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України
"Про судоустрій України",
колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Житомирської області від 26 жовтня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню
не підлягає.