Справа №2-155/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Щасливої
О.В., при секретарі Морозової В.М., розглянувши в відкритому судовому засіданні
в залі суду в м. Запоріжжі справу за позовом
ОСОБА_1   до   закритого
акціонерного   товариства
„Страхова компанія „Веско",
ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4   про   відшкодування   шкоди,
що   заподіяно   дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення з ЗАТ „СК „Веско" 2709 грн. 77 коп., з
відповідача ОСОБА_2 510 грн. в
рахунок відшкодування шкоди внаслідок ДТП,
якої зазнав належний йому автомобіль. Крім того, просить стягнути з
відповідача ОСОБА_3 2000
грн. у відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1.
звернулася з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 51 грн. судового збору, від яких її представник протягом
судового розгляду відмовився, а відмова прийнята судом.

Під час судового
розгляду представник уточнив вимоги. Просить стягнути з ЗАТ „СК „Веско" 1368 грн. 84 коп., з
відповідача ОСОБА_4 812 грн. 93 коп. у відшкодування
шкоди, з ЗАТ „СК „Веско"
347 грн., а з ОСОБА_4 -
153 грн. франшизи, з ОСОБА_3 -
2000 грн. моральної шкоди. Видатки по сплаті судового збору просить розподілити
між ЗАТ „СК „Веско",
стягнувши з нього на свою користь 70
грн., та відповідачем ОСОБА_4, стягнувши з нього 30 грн.

В обгрунтування вимог представник
позивача в судовому засіданні пояснив, що автомобіль „Форд-Фокус",
державний номер НОМЕР_4,
що належить ОСОБА_2, 17.05.2005
року було застраховано позивачем на підставі договору обов'язкового
страхування власників наземних транспортних засобів. 11 липня 2005 року, близько 22-10 години, на
пересіченні автодоріг „Харків-Сімферополь" та „Донецьк-Запоріжжя" в
м. Запоріжжя сталася ДТП,
внаслідок якої автомобілю позивача „ВАЗ-2103", державний номер
НОМЕР_1, заподіяно технічні ушкодження. Оскільки відповідно до висновку судової
авто технічної експертизи дії відповідачів ОСОБА_3, який керував транспортним
засобом ОСОБА_2 на підставі довіреності, та ОСОБА_4, який керував автомобілем
„ВАЗ-21043, державний номер НОМЕР_2,
містять порушення правил дорожнього руху, які перебувають у причинному
зв'язку з подією ДТП, просить
стягнути з страховика та ОСОБА_4 пропорційно ступеню вини кожного з учасників
руху вартість заподіяної йому шкоди без врахування франшизи, а саме: покласти
на ЗАТ „СК „Веско" відповідальність
за 70 % шкоди, а
на ОСОБА_4 - за 30 % шкоди. Суму
франшизи в розмірі 510 грн.,
яка не враховується при відшкодуванні шкоди страховиком, просить розподілити
між страхувальником, стягнувши з нього 347
грн., та ОСОБА_4, стягнувши з останнього 153 грн. Оскільки на момент ДТП застрахованим автомобілем керував ОСОБА_3, просить
стягнути з нього 2000 грн. у
відшкодування моральної шкоди, яку пояснює емоційними переживаннями з приводу
ушкодження належного йому майна,
відсутності   коштів   на
його   відновлення,   неможливістю   користуватися   та

2

розпоряджатися автомобілем. Судовий збір в сумі 70 грн. та 30 грн. просить
стягнути відповідно з ЗАТ „СК „Веско"
та ОСОБА_4

Представник AT
„CK „Веско" позов
визнала частково. Просить з урахуванням обопільної вини в скоєнні ДТП стягнути з
відповідача 1А частину вартості відновлювального ремонту пошкодженого
транспортного засобу в сумі 844
грн. 88 коп. (2709 грн. 77 коп. : 2 - 510 грн.).

Відповідачі - фізичні особи,
які належним чином неодноразово повідомлялися про час та місце розгляду справи,
до суду не з'явилися. Про причини неявки суд не повідомили. Заперечень проти
позову не надали.

За згаданих
обставин у відповідності до ст. 169
ЦПК України суд вважає за можливе вирішення спору у відсутність зазначених
відповідачів, на підставі наявних в справі даних про права та взаємовідносини
сторін.

Вислухавши
пояснення осіб, що беруть участь в справі, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню, з наступних міркувань.

Судом
встановлено, що 17.05.2005
року між ОСОБА_2. та ЗАТ „СК „Веско"
укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової
відповідальності наземних транспортних засобів терміном дії в один рік, який
охоплює час настання страхового випадку.

11 липня 2005 року, близько 22-10 години, на
пересіченні автодоріг „Харків-Сімферополь" та „Донецьк-Запоріжжя" в
м. Запоріжжя сталася ДТП
з участю автомобілів „Форд-Фокус" під управлінням ОСОБА_3, „ВАЗ-210043" під управлінням
ОСОБА_4, „ВАЗ-2103" під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок зіткнення
транспортних засобів автомобілю„ВАЗ-2103", державний номер НОМЕР_1,
заподіяно технічні ушкодження.

Відносно ОСОБА_3
складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 124 КУпАП.
Постановою Вільнянського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2006 року його
звільнено від адміністративної відповідальності в зв'язку із спливом терміну
давності притягнення до відповідальності.

Згідно із
висновком судової авто технічної експертизи дії водія ОСОБА_3, які не
відповідають вимогам п. 16.11
„Правил дорожнього руху України" та вимогам знаку 2.1, перебувають у
причинному зв'язку з подією ДТП.
Невиконання водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3
„Правил дорожнього руху України" також перебуває в причинному зв'язку
з подією ДТП.

Відповідно до
ст. 979 ЦК України
за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі
та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст. 985 ЦК України
страхувальник має право укласти договір на користь третьої особи, якій
страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату, зокрема, у разі настання
страхового випадку.

Як випливає із
змісту ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом тощо, а
згідно зі ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб,
діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, вирішуючи
питання про розмір відповідальності за майнову шкоду, спричинену позивачеві,
суд вважає, що відповідач ОСОБА_3, який на відповідній правовій підставі
керував джерелом підвищеної небезпеки, рухаючись на

перехресті нерівнозначних доріг, мав поступитися
транспортним засобам, що наближалися по головній дорозі, а також поступитися
транспортним засобам, що під'їжджають до неврегульованого перехрестя по
головній дорозі, допустив більш грубе порушення правил безпеки дорожнього руху,
ніж водій ОСОБА_4, який в порушення вимог п. 12.3. „Правил..." у випадку виникнення перешкод для руху,
які міг об'єктивно виявити, не прийняв заходів для уникнення зіткнення.

З урахуванням
викладеного суд вважає твердження представника позивача щодо нерівнозначності
вини учасників дорожнього руху, дії яких перебувають у причинному зв'язку з подією
ДТП, спроможними
і знаходить за можливе розподілити відповідальність між ними згідно
запропонованій ним пропорції.

Відповідно до
ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Тому, вирішуючи
позов в частині вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає позов
обґрунтованим, таким, що випливає із емоційних переживань позивача через
протиправне пошкодження його майна, а його ціну домірною зазначеним
переживанням, проте вважає за необхідне покласти відповідальність за моральну
шкоду на всіх осіб, винних у вчиненні ДТП,
пропорційно до ступеня вини кожного з них.

Судовий збір,
попередньо сплачений позивачем, має бути стягнутим з ЗАТ „СК „Веско", яке прийняло на
себе цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну власником
транспортного засобу, та з особи, винної в настанні шкоди, тобто з ОСОБА_4

Керуючись ст.
ст. 10, 59, 212-215,
292, 294, 228 ЦПК України, ст. ст. 979, 985, 1167 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Веско", ОСОБА_2,ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з
закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Веско" (р/р 8562 в філії „ЗЦВ
Промінвестбанку" м. Запоріжжя, МФО
313355, )
на користь ОСОБА_1 1386
грн. 84 коп. у відшкодування
шкоди, спричиненої внаслідок настання страхового випадку, та 760 грн. судового
збору.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 347
грн. (безумовної франшизи) у відшкодування шкоди, що заподіяно джерелом
підвищеної небезпеки.

СтягнутиОСОБА_3
користь ОСОБА_1 1400 грн. у
відшкодування моральної шкоди, що заподіяно джерелом підвищеної небезпеки.

Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 965
грн. 93 коп. (812 грн. 93 коп. + 153 грн. франшизи) у
відшкодування шкоди, що заподіяно джерелом підвищеної небезпеки, 600 грн. у
відшкодування моральної шкоди, 30
грн. судового збору.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання заяви
про апеляційне оскарження до суду першої інстанції протягом десяти днів після
проголошення рішення і подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про оскарження або шляхом подання апеляційної скарги впродовж
терміну, встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя  0В- Щаслива