Справа №22-948/2007 р.                        Головуючий
у 1-ій інстанції Ковей Л.В.
23.                                             Суддя
- доповідач Дяченко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

8 листопада 2007
року.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у
складі:

Головуючого -
Дяченко В.М.

Суддів -
Трушкова М.М., Баркової Л.Л.

При
секретарі - Фік К.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Донської селищної ради Волноваського району і Відкритого акціонерного
товариства „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про
відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Волноваського районного суду Донецької області від 28 квітня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до
відповідачів, а у квітні 2007 року, діючи за довіреністю від інших членів своєї
сім*ї -позивачів, уточнив свої позовні вимоги.

Вказував,
що відповідачу ОСОБА_6
належить квартира АДРЕСА_1, а їм - позивачам, належить квартира №16,
розташована поверхом нижче під цією квартирою. 23 травня 2006 року, внаслідок
порушення технології виконання робіт по заміні водяної системи тепломережі
відповідачем ОСОБА_5., який є зятем ОСОБА_6 і разом з донькою останнього
зареєстрований та проживає в його квартирі, сталося залиття їх квартири
холодною водою. У зв'язку з цим намокли стіни, підлога, меблі і речі в
квартирі, чим їм - позивачам, було завдано майнову шкоду, яку вони оцінюють у
14889,36 грн. Також позивачі вважають, що діями відповідачів їм було завдано і
моральну шкоду, оскільки вони позбавлені можливості вести нормальний спосіб
життя, що спричиняє їм моральні страждання. Тому на відшкодування моральної
шкоди позивачі просили суд стягнути з відповідачів на їх користь 4000 грн. та
судові витрати.

Рішенням
Волноваського районного суду Донецької області від 28 квітня 2007 року були
частково задоволені позовні вимоги позивачів і з ОСОБА_6 на користь позивачів на відшкодування майнової шкоди
було стягнуто 4514,05 грн., на відшкодування моральної шкоди - 2000 грн., на
відшкодування витрат : по сплаті судового збору - 58,5 грн.,
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи - 30 грн., проведення
експертиз - 610,17 грн., транспортних послуг - 220,97 грн., надання юридичної
допомоги - 1300 грн., технічних послуг - 48 грн.

В іншій частині
в задоволенні позову відмовлено.

Не
погоджуючись з цим рішенням і посилаючись в апеляційній скарзі на
невідповідність висновків суду обставинам справи, зокрема, що він особисто
ніяких робіт по переобладнанню системи теплопостачання не здійснював,
відповідач ОСОБА_6

2

просить
апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачам в задоволенні позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, відповідачів ОСОБА_6 і
ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_1 і
представника відповідача ВАТ „ММК імені Ілліча" Тасбаш Л.О., які
заперечували проти скарги, перевіривши матеріали справи у межах апеляційного
оскарження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга відповідача ОСОБА_6
підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без зміни з
таких підстав :

Згідно зі ст.
308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до
ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок
(квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за сві
рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію.

Безгосподарне
утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою
наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.

Згідно зі ст.
1166 ч. 1 ЦК України,
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно зі ст.ст.
23,1167 ЦК України,
особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення
її прав, і полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку
із знищенням або пошкодженням її майна, і відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Як вбачається з
матеріалів справи і правильно встановлено судом, сторони є сусідами по під*їзду
зазначеного будинку і квартира відповідача ОСОБА_6 розташована над квартирою позивачів. 23 травня 2006
року, внаслідок того, що відповідач ОСОБА_5 в приміщенні кухні квартири до
батареї опалення самочинно приєднав металопластикову трубу з краном для
несанкціонованого споживання гарячої води із системи опалення, а коли під
тиском було проведено подачу води і цю трубу зірвало, то це стало причиною
залиття квартири позивачів холодною водою, чим останнім було завдано майнову і
моральну шкоду.

Виходячи з того,
що оскільки відповідач ОСОБА_5 з сім*єю проживає в квартирі без укладання
договору найму, тобто без відповідних правових підстав, а відповідач ОСОБА_6 є власником
квартири і повинен був контролювати дії мешканців своєї квартири, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позову і
покладення обов'язку по відшкодуванню майнової і моральної шкоди на відповідача
ОСОБА_6

З таким
висновком суду колегія суддів не може не погодитися, оскільки він відповідає
нормам матеріального та процесуального права, а також обставинам справи, які
підтверджуються наданими по справі доказами : відповідним комісійним актом з
участю депутатів, поясненнями свідків, яким судом дана належна оцінка,
висновками судово-товарознавчої та будівельно-технічної експертиз, якими
підтверджується розмір завданої майнової шкоди і іншими матеріалами справи.

Надходячи
такого висновку колегія суддів не може прийняти до уваги, як безпідставні,
доводи відповідача ОСОБА_6 на
обгрунтування апеляційної скарги, що

2

висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам
справи тому, що він особисто ніяких робіт по переобладнанню системи
теплопостачання не здійснював і у зв'язку з цим не може нести цивільно-правову
відповідальність, оскільки ці доводи об'єктивно нічим не підтверджені і
спростовуються наданими по справі доказами.

Крім того, в
судовому засіданні апеляційного суду із пояснень самого відповідача ОСОБА_6 встановлено, що
він достовірно знав про самочинне переобладнання ОСОБА_5. в його квартирі
системи теплопостачання, але ніяких заходів проти цього не приймав, оскільки
вважав це нормальним явищем, яким користується значна кількість мешканців
будинків селища.

Інші доводи
апеляційної скарги також не спростовують правильність прийнятого по справі
рішення, тому останнє, як таке, що постановлене з додержанням норм
матеріального і процесуального права, на підставі ст. 308 ЦПК України, підлягає
залишенню без зміни, а апеляційна скарга відповідача ОСОБА_6 - відхиленню.

Керуючись ст.ст.
303,307,308,313,314 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_6
відхилити.

Рішення
Волноваського районного суду Донецької області від 28 квітня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з цього моменту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.