Апеляційний суд Миколаївської області
вул.  Садова 2 "а" тел. 35-64-41.
Справа № 33ц-722
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

04
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Паліюка В.П.,

Колосовського
С.Ю.,  Шолох З.Л.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» (далі -
СТОВ «Нива») про визнання права власності,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Новоархангельського
районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2005 року,

встановила:

В травні
2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до СТОВ «Нива» про
визнання права власності на споруду колишньої контори за рахунок майнових
паїв,  а також стягнення 5599 грн. 80
коп. матеріальних збитків та 8000 грн. моральної шкоди.

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Останнім
рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23
травня 2005 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської
області від 05 липня 2005 року,  в задоволенні
позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили скасувати судові рішення,  посилаючись на неповне з'ясування судами
обставин справи,  неправильне
застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів,  вивчивши матеріали справи,  дійшла висновку,  що касаційна скарга задоволенню не підлягає з
врахуванням наступного.

Судами
встановлено,  що загальними зборами СТОВ
«Нива» визначена структура майнового паю ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  що відповідає чинному законодавству. Вимоги ж
позивачів про визнання права власності на споруду колишньої контори за рахунок
майнових паїв,  порушують права інших
співвласників майна.

Крім
того,  встановлено,  що позивачі не укладали з відповідачем
договори оренди майнових паїв,  а тому не
мають права вимагати орендну плату та відшкодування моральної шкоди.

За таких
обставин,  суд першої інстанції,  з висновками якого погодився апеляційний
суд,  обгрунтовано відмовив в задоволенні
позову.

Наведені у
касаційній скарзі доводи таких висновків не спростовують.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне
застосування   судом    норм
матеріального    права   чи
порушення    норм

2

процесуального
права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Водночас
встановлено,  що судові рішення ухвалені
з додержанням судами норм матеріального та процесуального права,  а в матеріалах справи відсутні передбачені ч
1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись  ст.  ст.
332,  336 ЦПК України та Законом
України «Про судоустрій України»

(із змінами від 22 лютою 2007 року),
колегія суддів Судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити,  а
рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23
травня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 09
листопада 2005 року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.