УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
листопада 2007 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

Сидоренко
І.П.,  Каранфілової В.М. ,  Троїцької Л.Л.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
збільшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів з касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2006р. та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 13.04.2006р.,  -

встановила:

12.01.2006р. ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом доОСОБА_1  про збільшення розміру
аліментів,  в якому посилалась на те,  що рішенням Шевченківського районного суду
м.  Запоріжжя від 11.03.2002р. встановлено
батьківство відповідача стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
і з відповідача стягнуті аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.  Запоріжжя від 24.11.2004р. розмір аліментів
був зменшений до 1/7 частини всіх видів заробітку відповідача Посилаючись на
те,  що в теперішній час розмір пенсії
відповідача значно збільшився з 345 грн. 35 коп. до понад 1300 грн.,  позивач просила суд збільшити розмір
аліментів,  які стягуються з відповідача
на її користь,  до 1/4 частини всіх видів
його заробітку.

03.02.2006р.
ОСОБА_1  пред'явив до ОСОБА_2 зустрічний
позов про зменшення розміру аліментів з 1/7 частини всіх видів заробітку до 30%
прожиткового мінімуму дитині відповідно віку,
посилаючись на те,  що стан його
здоров'я погіршився,  з 28.01.2005р. він
є інвалідом 1 групи,  потребує постійного
медикаментозного та стаціонарного лікування,
інших доходів не має,  на
утриманні має дружину та сина.

Рішенням
Шевченківського райсуду м.
Запоріжжя від 20.02.2006р. позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Суд
збільшив розмір аліментів,  що стягуються
зОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої дочкиОСОБА_3 з 1/7 частини всіх видів доходу відповідача до 1/6
частини всіх видів його доходів. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено.

В задоволенні
зустрічного позовуОСОБА_1  судом
відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 13.04.2006р. апеляційна
скаргаОСОБА_1  відхилена,  рішення Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 20.02.2006р. залишено без змін.

У
касаційній скарзіОСОБА_1  ставиться
питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного
суду Запорізької області,  та ухвалення
нового рішення про зменшення розміру аліментів,
які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини з 1/7 до
1/8 частини всіх видів заробітку,  що не
буде менше прожиткового

Справа №
33ц-1539/2007                                                                                  Категорія
ЦП: 7

Головуючий у
першій інстанції суддя Галущенко Ю.А.

Суддя доповідач
Сидоренко І.П.

мінімуму для
дитини відповідного віку,  посилаючись на
те,  що рішення суду першої інстанції та
ухвала суду апеляційної інстанції необгрунтовані в зв'язку з невідповідністю
висновків суду обставинам справи та постановлені з порушенням норм матеріального
та процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення суду першої інстанції відсутні,  виходячи з наступного.

Суди
першої інстанції та апеляційної інстанції обгрунтовано прийшли до
висновку,  що позов ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню,  а зустрічний
позовОСОБА_1  не підлягає
задоволенню,  та збільшили розмір
аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини з 1/7 частини
до 1/6 частини всіх видів доходу відповідача,
при цьому суд врахували стан здоров'я дитини,  яка хворіє,
матеріальне становище позивачки,
яка має низьку заробітну плату та яка несвоєчасно виплачується,  наявність на утриманні позивачки
онкозахворюваної матері,  1937 року
народження,  яка отримує незначний розмір
пенсії,  стан здоров'я відповідача,  який є інвалідом першої групи,  визнаний непрацездатним,  потребує стороннього догляду,  перебуває на диспансерному обліку,  потребує постійного прийому ліків,  на його утриманні знаходиться дружина
ОСОБА_4.,  яка здійснює догляд за відповідачем,  як за інвалідом першої групи,  наявність у власності відповідача нерухомого
майна,  за рахунок користування якого
відповідач має можливість отримувати додаткові доходи,  крім пенсії.

Судом
першої інстанції та судом апеляційної інстанції ніяких порушень норм
матеріального чи процесуального права допущено не було.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України в редакції
від 2004р. підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом
норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК України,  суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Із
змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішення суду та ухвали суду не
вбачається порушення судом норм матеріального та процесуального права,  касаційна скарга є необгрунтованою і
викладені в ній доводи висновки суду не спростовують,  та відсутні передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст. 332, 336 ЦПК України,  колегія
суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2006р. та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 13.04.2006р.по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягаэ.