Справа №2-1235 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 травня 2007
року   Жовтневий районний суд м.
Харкова

у складі:
головуючого - судді
Труханович В.В.

при секретарі - Чубенко О.С.,
Лук'яновій В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ „ІнтерАМІ ЛТД" про стягнення заборгованості по
заробітної плати, компенсації у зв'язку з затримкою її виплати, відшкодування
моральної шкоди, суд

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 та просив постановити рішення, на
підставі якого стягнути з відповідача на його користь заборгованість по
заробітній платі за період з серпень, вересень, жовтень, листопад 2006 року у розмірі 6358,31 грн.,
компенсацію у зв'язку з затримкою її виплати, та відшкодувати моральну шкоду у
розмірі 2000 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підприємстві ТОВ „ІнтерАМІ
ЛТД" він працював з 19.02.2003 року на посаді маляра з інтер'єру.

14.11.2006
року позивач звільнився з підприємства за власним бажанням. Однак, на
період його звільнення утворилась заборгованість по заробітній платі за період
серпень, вересень, жовтень, листопад у сумі 6358,31 грн., яка йому виплачена не була.

Крім того, на підставі вимог ст. 117
КЗпП України, у випадку несвоєчасної виплати заробітної плати при звільнені
з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за період затримки
розрахунку.

Також діями відповідача заподіяна моральна шкода позивачу
тим, що він тривалий час не отримував заробітну плату, або отримував її з
затримкою, у зв'язку з чим не міг придбати продукти харчування, ліки, сплати
комунальні послуги. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 2000 грн., які
просить стягнути з відповідача.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, та дав
пояснення які викладені у рішенні вище, при цьому пояснив, що дійсно 28.12.2006 року йому
відповідачем була виплачена сума заборгованості по заробітній платі у розмірі 6358,31 грн. Однак, він
просить суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію у зв'язку з
затримкою виплати заробітної плати, та заподіяну моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Представник відповідача Городніченко О.А. у судовому
засіданні позов ОСОБА_1 не визнала, при цьому пояснила, що дійсно позивач
працював ТОВ „ІнтерАМІ ЛТД", та 14.11.2006
року звільнився за власним бажанням. На період звільнення ТОВ мала перед
позивачем заборгованість по заробітній платі у сумі 6358,31 грн., яка була
виплачена позивачу у повному обсязі 28.12.2006
року. Вона не заперечує проти стягнення з відповідача на користь позивача
середнього заробітку за період затримки розрахунку у сумі 2549,40 грн., що
підтверджується довідкою ТОВ „ІнтерАМІ" ЛТД. Відносно вимог позивача про
відшкодування моральної шкоди пояснила, що позов в даній частині також не
визнає, вважає, що позивач не надав суду докази, які могли підтверджувати його
моральні страждання, втрату нормальних життєвих зв'язків, які б вимагали від
нього додаткових зусиль для організації його життя.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що
позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Так, у
судовому засіданні вірогідно встановлено, що ОСОБА_1 дійсно з 19.02.2003 року до 14.11.2006 року працював
ТОВ „Інтер AMI"
ЛТД на посаді маляра, звільнений за ст. 38
КЗпП України за власним бажанням. (а.с. 3)

Згідно зі ст. 115 КЗпП
України, заробітна плата виплачується робітникам регулярно у робочій день, в
строк, встановлений колективним договором, але не менш ніж два рази на місяць
через   час, який не перевищує
шістнадцяти календарних днів.

У відповідності до вимог ч.І ст. 116
КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому
від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

На період звільнення позивач ОСОБА_1 мав заборгованість по заробітній платі
за період серпень, вересень, жовтень, листопад у сумі 6358,31 грн., яка йому
виплачена не була. (а.с.4)

У відповідності до вимог ч.І ст. 117
КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України,
при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача Городніченко О.А.,
і це не було спростовано позивачем, 28.12.2006
році позивачу ОСОБА_1 була виплачена заборгованість по заробітній платі у
сумі 6358,31 грн.

Згідно довідки ТОВ „ІнтерАМІ" ЛТД № 116 від 26.02.2007 року, середня
заробітна плата ОСОБА_1 за період з 19.02.2003
року по 14.11.2006 року,
склала 1927,36 грн.

У зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_1 звільнився з підприємства 14.11.2006 року, виплата
заборгованості по заробітній платі була призведена 28.12.2006 року, то
відповідач ТОВ „Інтер AMI"
ЛТД повинен виплатити позивачеві його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку, а саме за 32 робочих дня у
суму 2549,40 грн. (у
тому числі податок з доходів фізичних осіб -15% у розмірі 382,41
грн.), що підтверджується довідкою ТОВ „ІнтерАМІ" ЛТД № 251 від
22.05.2007 року.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним
задовольнити вимоги позивача в частині стягнення компенсації у зв'язку з
затримкою виплати заробітної плати у сумі 2549,40 грн., та відмовити у
задоволені позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, у
зв'язку з її виплатою.

Крім того, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача заподіяну
моральну шкоду у розмірі 2000 грн., посилаючись на те, що він тривалий час не
отримував заробітну плату, у зв'язку з чим не міг придбати продукти харчування,
сплати комунальні послуги, а також не міг своєчасно придбати ліки які йому
необхідні у зв'язку з його хворобою.

Як вибачається з довідок міської поліклініки № 22, ОСОБА_1, 1949 року
народження дійсно перебуває на „Д" обліку у терапевта з 2005 року з
діагнозом ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, СН 1 ст., гіпертонічна хвороба
2 ст.     ( а.с.5, 26
)

Таким чином у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 дійсно
є хворою людиною, а тому має необхідність у прийнятті ліків.

Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим
органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення
його законних прав призвели до маральних страждань , втрати
нормальних життєвих зв"язків ї вимогають від нього додаткових зусиль для
організації життя.

У судовому засіданні судом встановлено, що неправомірними
діями відповідача по несвоєчасні виплаті усіх сум ОСОБА_1 при його звільненні,
йому дійсно була заподіяна моральна шкода. Але сума моральної шкоди позивачем
достатньо не обгрунтована та завищена, тому суд зменшує її до 1000 грн.

Крім того, відповідно до ст. 88
ЦПК України, оскільки справу доведено до суду за виною відповідача,  з нього підлягає стягненню на користь держави
судовий збір у сумі

51-00 грн., та у відповідності
до вимог ст. 81 ЦПК України витрати на інформаційне-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30-00
грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 84, 88,212,213,214,215, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 115, 116,237-1 КЗпП України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ „ІнтерАМІ" ЛТД про стягнення
заборгованості по заробітної плати, компенсації у зв'язку з затримкою її
виплати, відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „ІнтерАМГ'ЛТД на користь ОСОБА_1 компенсації у зв'язку з
затримкою виплати заробітної плати у розмірі 2549,40 грн. (дві тисячі п'ятсот сорок дев'ять грн. сорок коп.).

Стягнути з ТОВ „ІнтерАМГ'ЛТД на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду у
розмірі 1000грн. (одна тисяча грн.)

У задоволені вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ „ІнтерАМГ'ЛТД
заборгованості по заробітної плати -
відмовити.

Стягнути з ТОВ „ІнтерАМГ'ЛТД на користь держави судовий збір у розмірі 51-00 грн. (п'ятдесят
одна грн.), та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 30-00 грн.
(тридцять грн.)

Рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.