Справа №22-К-2137
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
вересня    2007 p. колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі:

головуючого
:   судді Горелкіної Н.А.

суддів :                                                 Вербової
І.М. ,  Диби В.Г.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом ОСОБА_1до малого приватного підприємства
«Автоген» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 5 % їх
прихованих від оподаткування доходів підприємства,  за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Апеляційного суду Донецької області від 01 листопада 2004 року,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
1999 року позивачка ОСОБА_1. звернулася в Єнакіївський міський суд Донецької
області з позовом до відповідача - малого приватного підприємства «Автоген» в
якому,  посилаючись на те,  що вона з 01.12.1993 року по 07.08.1998 року
працювала у нього за трудовою угодою,
мала отримати від нього плату в розмірі 5% від виконаних робіт та
наданих послуг,  однак той умови угоди не
виконав,  передбачених угодою сум їй не
сплатив,  мав перед нею заборгованість в
загальному розмірі 94979 грн. 95 коп.,
яку просила стягнути в судовому порядку.

В
подальшому вона у встановленому законом порядку змінювала свої вимоги,  відмовлялась від деяких з них і в кінцевому
результаті просила суд стягнути з відповідача на її користь 5% від прихованих
відповідачем від оподаткування робіт та послуг,
що склало суму 112494 грн. 96 коп.

Рішенням
Єнакіївського міського суду Донецької області від 12 серпня 2004 року позивачці
було відмовлено в задоволенні позову.

Рішенням
апеляційного суду Донецької області від 01 листопада 2004 року апеляційна
скарга ОСОБА_1 була задоволена частково.

Рішення
суду першої інстанції було скасоване та ухвалене нове про відмову їй в
задоволенні позову з підстав пропуску нею строку на звернення з позовом до
суду.

У
касаційній скарзі позивачка просить скасувати рішення Апеляційного суду
Донецької області,  посилаючись на
неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального та
матеріального права.

Заслухавши
доповідь суді,  дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку,
що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно
із вимогами ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального та порушення
норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням судом норм матеріального і процесуального
права,  відсутні й передбачені  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Виходячи
з викладеного та керуючись  ст.   ст.
332,  336,  337 ЦПК України,  Законом України «Про внесення змін до Закону
України «Про Судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22-02-2007 року № 697 - 5,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити,  а рішення Апеляційного
суду Донецької області від 01 листопада 2004 року залишити без змін. Ухвала
оскарженню не підлягає.