РІШЕННЯ                                      справа
№ 2-146207

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21
травня 2007 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у скла­ді

головуючого
судді                                                             Смолки
І.О.,

при
секретарі                                                                     Запухлій
І.В.,

з участю
адвоката                                                              ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_2
до ОСОБА_3, 3-ті особи: відділ громадянства, іміграції та реєстрації фізичних
осіб Жовтневого РВ ЗМУ УМВС України в Запо­різькій області, Опікунська рада
Шевченківської районної адміні­страції, про спонукання до дачі згоди на виїзд
на постійне місце проживання з неповнолітньою дитиною за межі України,

Встановив :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує на те, що з
відповідачем по справі вона знаходилась у шлюбних від­носинах з 1988 р. по 199б
р.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Донька
після розірвання шлюбу залишилась проживати з пози­вачкою, відповідач не
приймає участі у вихованні доньки.

В
теперішній час позивачка знаходиться у тяжкому стані у зв"язку з тим, що є
онкохворою, перенесла 2 операції. У м. Запо­ріжжі в неї немає ніяких родичів.
Мати і сестра позивачки прожи­вають у Росії. Враховуючи стан позивачки, зміна
міста проживання піде на користь їй і її доньці.

Не
зважаючи на те, що відповідач з донькою не спілкується з 1996 p., аз 2001 р. по
2006 р. зовсім її не бачив, він не дає згоди на виїзд позивачки з донькою у
Росію на постійне місце проживання.

Позивачка просить суд дозволити їй виїзд з її неповноліт­ньою
донькою у Російську Федерацію на постійне місце проживання.

У судовому
засіданні позивачка позов підтримала.

Відповідач з позовом не погодився, мотивуючи непогодження тим, що позивачка
обманним шляхом залишила відповідача без жит­ла.

Треті особи
просять слухати справу без їх представника.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріа­лами справи, вважає позов
таким, що підлягає задоволенню, з на­ступних підстав.

Доводи
відповідача, якими він мотивує своє заперечення проти позову, не мають ніякого
відношення до справи.

Судом
встановлено, що з 1988 р. сторони знаходилися у шлю­бі. Розірвано шлюб у 1996 р. У 1996-1998 роках
сторони вирішили усі спірні питання стосовно аліментів, сумісно нажитого майна,
квартири, про що свідчать судові рішення, які протягом майже 10 років
відповідач не оспорював.

Позивачка має
незадовільний стан здоров'я, в м. Запоріжжі в неї нікого з родичів не має.
Сестра і мати, які можуть потур­буватися за нею і її донькою, проживають у
Росії. Тимчасове жит­ло до придбання позивачкою свого житла, родичі їй
нададуть. Від­повідач з донькою фактично не спілкується, колишній сім"ї не
до­помагає. Тому у позивачки немає іншого виходу, як змінити місце постійного
проживання на Україні на місце постійного проживання у Росії, де проживають її
близькі родичі. Суд, ухвалюючи таке рішення, приймає до уваги висновок органу
опіки та піклування, який не заперечує проти задоволення позову.

Керуючись
ст.ст.10,11,212-215,79,84 ЦПК України, ст.4 За­кону України про порядок виїзду
громадян з України та в"їзд в Україну громадян України від 21.01.1994 p., № 3857 - XII, суд

Вирішив :

Позов
задовольнити.

Дозволити
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, виїзд з її неповнолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у Ро­сійську Федерацію на постійне місце проживання.

Стягнути
з ОСОБА_3 на ко­ристь ОСОБА_2 516 грн. судових витрат.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апе­ляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.