Справа №2-1612
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

19 липня
2007 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого
- судді Смірнової Н.А., при секретарі Новосад В.О., розглянувши у попередньому
судовому засіданні у залі суду міста Лозова, Харківської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб: Лозівської державної
нотаріальної контори, Чернігівської селищної ради Лозівського району,
Харківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку
спадкування за заповітом, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третіх осіб: Лозівської державної
нотаріальної контори, Чернігівської селищної ради Лозівського району,
Харківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку
спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько
ОСОБА_3, якому на праві власності належало домоволодіння, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1. За
життя дядько склав заповіт на ім'я позивача на все своє майно. Спадкоємцем
першої черги крім нього є відповідачка по справі, яка від прийняття спадщини
відмовилася на його користь. Він фактично спадок прийняв, оскільки поховав
дядька, розпорядився його особистими речами, в установлений законом строк
звернувся до Лозівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття
спадщини, але йому в цьому було відмовлено, оскільки дядько за життя не
зареєстрував домоволодіння в Лозівському бюро технічної інвентаризації. Так
спірний будинок був наданий ОСОБА_3 радгоспом «Комуніст» в 1968 році, а він
сплачував його вартість шляхом відрахувань з заробітної плати. Тому просить
визнати за ним право власності на вищевказане домоволодіння в порядку
спадкування за заповітом.

В судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачка
позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснив, що дійсно відмовляється від
прийняття спадщини на користь позивача по справі.

Представник
третьої особи Лозівської державної нотаріальної контори проти задоволення
позову не заперечує, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Представник
третьої особи Чернігівської селищної ради проти задоволення позову не
заперечує, вважає їх законними та можливими задовольнити в повному обсязі.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачкою позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Перевіривши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню,
оскільки в судовому засіданні було встановлено, що після смерті ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, яке
належало йому на прав власності. За життя дядько склав заповіт на ім'я позивача
на все своє майно. Спадкоємцем першої черги крім нього є відповідачка по
справі, яка від прийняття спадщини відмовилася на його користь. Він фактично
спадок прийняв, оскільки поховав дядька, розпорядився його особистими речами, в
установлений законом строк звернувся до Лозівської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття спадщини, але йому в цьому було відмовлено,
оскільки дядько за життя не зареєстрував домоволодіння в Лозівському бюро
технічної інвентаризації. Так спірний будинок був наданий ОСОБА_3 радгоспом
«Комуніст» в 1968 році, а він сплачував його вартість шляхом відрахувань з
заробітної плати. Тому він позбавлений можливості оформити прийняття спадщини
через державну нотаріальну контору оскільки домоволодіння значилось за
спадкодавцем лише по господарським книгам Чернігівської сільської ради
Лозівського району Харківської області, а в Лозівському БТІ право власності на
нього не оформлене і не зареєстроване, про що свідчить довідка-характеристика
Лозівського БТІ.

Відповідно
до ст.1236 ЦК України
заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно ст.. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно мешкав разом з спадкодавцем на час відкриття
спадщини вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК
України, він не заявив про це відмову. З таких обставин суд вважає, що
мешкаючи разом з спадкодавцем постійно, позивач фактично спадок прийняв, заяву
про відмову не писав, тому за таких обставин за ним необхідно визнати право
власності на відкрите після смерті ОСОБА_3 майно.

Таким
чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 30, 60, 130, 174, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1217,
1220,1223,1236,1258,1268,1270 ЦК
України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 -  задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженцем р-п Щербаки, Сарматського
району, Омської області право власності на домоволодіня, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за заповітом.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.