РІШЕННЯ

іменем України

06 вересня  2007 року Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді        Князевої Н.В.,

при
секретарі                            Корольовій
М. Ю.,

за участю  позивача
ОСОБА_1

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі,  у залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ларгасу" про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду справи був
повідомлений в порядку Конвенції з правової допомоги та правових відношеннях з
цивільних,  сімейних та кримінальних
справ від 22.01.93 року. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Позивач
в судовому засіданні підтримала позов. Допитана в якості свідка вона
показала,  що з ОСОБА_3 одружилась в 1989
році,  того ж року в них народився син
ОСОБА_2. ОСОБА_3був психічно неврівноважений,
навіть відбував покарання у штрафбаті,
зловживав спиртними напоями,  вів
себе неадекватно,  все це негативно
відбивалося на дитині,  яка була свідком
скандалів. Приблизно в 1993-1994 роках чоловік поїхав на Північ щоб заробити
грошей. З цього часу вона сама утримувала себе і дитину,  багато працювала. Ніякої допомоги ОСОБА_3не
надавав До 1997 року телефонував їй кожного тиждня,  а потім зв'язок обірвався. Деякий час вона
шукала його,  зверталася до міліції,  але все було марно. В 2002 році вона
випадково знайшла повістку в суд Хабаровського краю,  після чого стала переписуватися з
підприємством,  де працював чоловік -
"Ларгасу". Так їй стало відомо про загибель чоловіка. Просила відділ
кадрів,  щоб надіслали їй паспорт та
трудову книжку чоловіка,  але їй
відмовили,  мотивуючи тим,  що вони загублені. Вона особисто зазнала
моральних страждань з приводі бездіяльності посадових осіб
"Ларгасу",  які не вжили жлдних
заходів до відшкодування їй та дитині шкоди у зв'язку із смертю ОСОБА_4.

Свідок
ОСОБА_5суду показав,  що позивач - його
дочка вийшла заміж за ОСОБА_3,  якого він
може охарактеризувати як людину неврівноважену,
складну. Зять часто вживав спиртні напої,  вчиняв скандали. На початку 90-х років він
поїхав на Північ на заробітки. Дочка залишилася с сином сама,  зять
матеріально не допомагав,  потім зник
зовсім.  Вони шукали його,  навіть через міліцію. Потім з'ясувалося,  що батьки ОСОБА_3 листувалися з ним,  знали,
що він вдруге одружився,  мав
дитину він іншої жінки. Коли зять поїхав,
онук ще був маленький,  батька не
пам'ятає,  тому навіть не цікавиться що з
ним,  йому байдуже. Дочка вела листування
з підприємством,  де працював
ОСОБА_3,  неодноразово просила вислати
документи,  що потрібні були для призначення
допомоги по втраті годувальника,
зверталася до органів соціального захисту,  але все марно. Підприємство не сплатило
жодної гривні - ані за загибель чоловіка,
ані на утримання неповнолітнього сина.

Вислухавши
показання позивача,  свідка ОСОБА_5суд
вважає,  що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Із
показань ОСОБА_1 та ОСОБА_5витікає,  що
загиблий ОСОБА_3,  з яким позивач
одружилася в 1989 році,  зловживав
спиртними напоями,  вчиняв сварки,  у нетверезому стані вів себе
неадекватно,  після від'їзду до районів
Півночі на заробітки,  матеріальної
допомоги не надава,  а з 1997 року
стосунки із сім'єю не підтримував; син ОСОБА_3- неповнолітній ОСОБА_2 - батька
фактично не пам'ятає,  з 4-5-річного віку
проживає лише з матір'ю,  яка його
виховує і утримує самостійно. Отже,  в
судовому засіданні не встановленно,  що
неповнолітній ОСОБА_2,  в інтересах якого
пред'явлено позов,  зазнає моральних
страждань з приводу загибелі ОСОБА_3.

Щодо
відшкодування матеріальної шкоди. Позивач наполягає,  що смерть ОСОБА_3 настала під час виконання
трудових обов'язків,  тому
"Ларгасу" повинно сплатити певну суму. У зв'язку із цим суд
вважає,  що правовідносини між позивачем
та відповідачем мали б регулюватися

нормами цивільного законодавства,
що передбачають відповідальність за смерть громадянина,  пов'язану з виконанням ним трудових
обов'язків,  а з урахуванням того,  що ОСОБА_3 загинув 31.10.00,  тобто до введення в дію Цивільного Кодекску
2004 року,  спір належить вирішувати на
підставі норм Цивільного Кодексу 1964 року,
а саме -  ст.  456 ЦК України.

Частина
2  ст. 456 ЦК України передбачає право
непрацездатних осіб на відшкодування шкоди у разі смерті потерпілого,  а частина 4 зазначає,  що порядок відшкодування встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Для покладання відповідальності на заподіювача
шкоди,  крім загальних умов
відповідальності за заподіяння шкоди ( ст. 440 ЦК України),  необхідні ще й додаткові,  спеціальні умови,  передбачені
ст.  456 ЦК України -
заподіяння шкоди у зв'язку із роботою та вина страхувальника. Позивачем же не
надано доказів на підтвердження факту складання відповідачем акту про нещасний
випадок на виробництві,  який міг би бути
доказом вини заподіювача шкоди.

Отже,  позовні вимоги про відшкодування моральної
шкоди суд вважає безпідставними,  про
відшкодування матеріальної шкоди - бездоказовими.

Керуючись  ст.
ст.  440,  440-1,
456 ЦК України
1964 року,   ст.  ст. 10, 11,
60,  88,  212 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

У  задоволенні  позовних
вимог ОСОБА_1 в   інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Ларгасу" про відшкодування шкоди відмовити.

Стягнути
зі ОСОБА_1на користь УДКУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо таку заяву не подано.
Заява подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо
заяву подано,  але скарга не надійшла в
зазначений строк рішення набирає законної сили після закінчення 20-денного
строку. У разі подання апеляційної скарги,
рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.  Заяви
та скарги подаються до апеляційного суду Дніпропетровської області через
Інгулецький районний суд м. Кривого Рога.