Справа № 22ц-1560/2007 рік
Категорія - цивільна Головуючий
у першій інстанції - Бечко Є.М.
Доповідач - Заболотний В.М.
УХВАЛА

Іменем      України

27 листопада 2007 року                                                                                         місто
Чернігів

Апеляційний       суд    Чернігівської області у складі: головуючого
- судді Квача М.О. суддів - Заболотного В.М., Острянського В.І. при секретарі -
Вареник О.М.

з участю - представника відповідача ОСОБА_5, адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною скаргою Деснянського відділу Державної
виконавчої служби (далі - ДВС) Чернігівського міського управління юстиції (далі
- МУЮ) на рішення Деснянського районного суду м Чернігова від 17 серпня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Деснянського відділу ДВС
Чернігівського МУЮ, ТОВ „Парма" про визнання недійсними акту про
проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності відновлення прав
власності та відшкодування моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним
рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволені частково, визнано недійсним акт про
проведення прилюдних торгів від 21.07.2003 року квартири АДРЕСА_1, затверджений
в.о. начальника відділу ДВС Деснянського МУЮ; визнано недійсним свідоцтво про
право власності на зазначену квартиру, видане 23.07.2003 року на ім'я ОСОБА_3; визнано право
власності на квартиру за ОСОБА_1 і ОСОБА_2; стягнуто з Деснянською відділу ДВС
Чернігівського МУЮ на користь ОСОБА_3 181597
грн. вартості квартири.

Задовольняючи
частково позов суд першої інстанції вийшов з того, що вироком Деснянського райсуду м. Чернігова від
26.12.2005 року ОСОБА_4 було визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених
ст. 366, 368 КК України та встановлено, що вона, працюючи старшим держаним
виконавцем, будучи службовою особою, проводячи виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 3120
грн. порушила Закон „Про виконавче провадження", Інструкцію „Про
проведення виконавчих дій" та інші нормативні акти, внесла завідомо
неправдиві відомості про відсутність майна у зазначених осіб, та склала
завідомо неправдивий документ,   на  підставі
якого  наклала  арешт
на  квартиру  озивачів,
а   при

2

продовженні своєї незаконної
діяльності внесла неправдиві відомості до акту, про те, що при проведенні експертизи для визначення ринкової вартості
квартири, ОСОБА_2 чинила опір і до квартири
не впускала. На підставі зазначених актів, ОСОБА_4 передала квартиру на
реалізацію з прилюдних торгів, видавши
завідомо неправдиві документи, яка була придбана ОСОБА_3 за 18332 грн., що в подальшому спричинило тяжкі
наслідки у вигляді позбавлення права потерпілих на житло та заподіяння
матеріальних збитків позивачам в сумі 15212 грн. Цивільний позов вироком суду
був задоволений та стягнуто з ОСОБА_4
10826 грн. 80 коп. у відшкодування матеріальної шкоди і
13000 грн. у відшкодування моральної шкоди на користь позивачів.
Рішенням суду від 30.05.2005 року був
скасований виконавчий напис від 19.10.2001 р. про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 подвійної
суми завдатку в розмірі 3120 грн.
державного мита. Саме на підставі зазначеного, суд прийшов до висновку
про необхідність визнання безпідставним і недійсним результат проведення прилюдних торгів та акт про проведення
прилюдних торгів. Також, суд вирішив за необхідне вирішити питання про
відшкодування ОСОБА_3 коштів, сплачених ним за квартиру в сумі 181597 грн.
Відмовивши у відшкодуванні моральної шкоди,
суд зазначив, що моральна шкода, яка була їм завдана злочинними діями ОСОБА_4,
відшкодована позивачам вироком Деснянського
районного суду м. Чернігова від 26.12.2005 року.

В апеляційній скарзі відповідач Деснянський відділ ДВС Чернігівського МУЮ просить скасувати зазначене рішення суду, вказуючи на
те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачі не
заявляли вимог стосовно відшкодування ОСОБА_3 вартості квартири. Також,
апелянт посилається на те, що підставою для часткового задоволення вимог стало скасування рішенням суду від 30.05.2005 року
виконавчого напису від 29.10.2001 року
про стягнення з позивачів на користь ОСОБА_5 боргу. Але, на момент проведення виконавчих дій по даному виконавчому
документу виконавчий напис від
29.10.2001 р. не був скасований і підлягав виконанню ДВС. Крім того, при прийнятті рішення про скасування виконавчого
напису суд керувався нормами ЦК УРСР, який втратив чинність після
прийняття ЦК України, Також, в порушення ст.
119 ЦПК України, позивачами в позові не було зазначено доказів, які б
підтверджували факт неповідомлення їх щодо проведення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого напису, і
цього судом не було прийнято до уваги.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_1зазначають, що рішення суду є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга
є безпідставною та такою, що підлягає відхиленню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд, якщо суд вирішив
питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

3

Приймаючи
рішення по даній справі, суд стягнув з відповідача Деснянського відділу ДВС
Чернігівського МУЮ на користь ОСОБА_3
181597 грн. вартості квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003
року № 14, при розгляді позовів фізичних і юридичних осіб про відшкодування
шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця,
необхідно враховувати, що в таких справах
відповідачами є відповідні відділи державної виконавчої служби, в яких працюють
державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства
України.

Виходячи з цього, суд повинен був залучити до участі у справі в якості співвідповідача територіальний орган Державного
казначейства України -управління Державного казначейства
України в Чернігівській області, оскільки Державне казначейство є розпорядником
бюджетних коштів, а тому без участі у справі цього органу неможливе
винесення судового рішення.

Таким чином, суд
вирішив питання про права і обов'язки зазначеної особи, яка участі у справі не
приймала.

За таких
обставин, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим. Таке рішення підлягає
скасуванню, з направленням справи на новий судовий розгляд.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 311,
313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Деснянського відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління юстиції - задовольнити частково.

Рішення
Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 серпня 2007 року - скасувати, а
справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.