РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року                                                                                         м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В.,

при секретарі Яні І.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та
піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про
зобов'язання не перешкоджати зустрічам з дитиною, визначення способу участі у
вихованні дитини,

встановила:

В січні 2006
року ОСОБА_2звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги
тим, що 16 червня 2005 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси шлюб між ним та відповідачем розірвано.
Від шлюбу є дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій відповідно до вказаного
рішення суду повинен проживати разом з матір'ю. З травня 2004 року вони з відповідачем
проживають окремо. За цей період позивач міг брати дитину на короткий час: 2-3
дні, іноді 5-7 днів, оскільки відповідач перешкоджала зустрічам з дитиною. Для
вирішення питання він звернувся до органу
опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

24 листопада
2005 року органом опіки та піклування було прийнято рішення про порядок
спілкування позивача з сином та усунення перешкод у зустрічах з дитиною.
Відповідач це рішення не виконує.

У судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити,
зобов'язати відповідача не перешкоджати його зустрічам з сином, надати
можливість брати участь у його вихованні, не перешкоджати зустрічам з дитиною
наодинці кожну суботу та неділю (повну добу) та надати йому можливість
спільного відпочинку в період щорічної відпустки.

Представник відповідача позов не визнала.

Представник третьої особи підтримала позовні вимоги.

Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2007 року позов ОСОБА_2
задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 виконувати висновок органу опіки та піклування
про визначення порядку участі ОСОБА_2 у вихованні його малолітнього сина
ОСОБА_3.

Головуючий у першій інстанції Ярош С.В.                            Справа №
22ц-4703/2007

Доповідач
Журавльов О. Г.                                                     Категорія ЦП: 35

2

Зобов'язано
ОСОБА_1 не
перешкоджати зустрічам та епілкуванню ОСОБА_2 з його малолітнім сином ОСОБА_3.,
надати можливість ОСОБА_2 брати участь у вихованні його малолітнього сина
ОСОБА_3., не перешкоджати зустрічам ОСОБА_2 з його малолітнім сином ОСОБА_3. наодинці
кожну суботу та неділю, надати можливість спільного відпочинку ОСОБА_2 з його
малолітнім сином ОСОБА_3. у період чергової відпуски ОСОБА_2

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати, у
зв'язку з порушенням судом норм матеріального права та постановити нове
рішення, яким визначити наступний порядок зустрічей ОСОБА_2 з його малолітнім
сином ОСОБА_3., а саме 2 рази у місяць у присутності матері ОСОБА_1

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та
заперечень на неї судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно ст. 141
СК України, мати, батько мають рівні права чи обов'язки щодо дитини, незалежно
від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє
від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до
ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне
спілкування.

Згідно ст. 157
СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її виховані і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків,
з яким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає
окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке
спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Посилення
апеляційній скарги на те, що спілкування ОСОБА_2 з сином перешкоджає
нормальному розвитку дитини, а також що судом не правильно застосовані норми
матеріального права є необгрунтованими.

Судом
встановлено, матеріалами справи підтверджено, що шлюб між позивачем та
відповідачем розірвано. Від шлюбу є дитина, ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1,
який проживає разом з матір'ю. З травня 2004 року позивач з відповідачем
проживають окремо. Рішенням органу опіки та піклування Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради від 01.12.2005 року № 04-М-622, зобов'язано
ОСОБА_1 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню ОСОБА_2 з його малолітнім сином
ОСОБА_3., та надавати йому можливість реалізувати свої батьківські права і
обов'язки. Крім того, визначено порядок зустрічей ОСОБА_2 з його малолітнім
сином, кожні вихідні місяця (субота та неділя), одна друга щорічної відпуски
гр. ОСОБА_2( а.с. 5-7,10-11).

Відповідно до
роз'яснень викладених в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16
від 12.06.1998 року (з послідуючими змінами) «Про застосування судами деяких
норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» при вирішенні таких спорів суди повинні
виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх
нормального виховання.

Задовольняючи
позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує
рішення органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, яким встановлено порядок
спілкування позивача з сином. Разом з цим, районним судом при вирішанні
справи по суті не було прийнято до уваги, ту обставину,
що ОСОБА_1 з точки зору нормального виховання дитини і її фактичних інтересів,
також має право на спілкування з дитиною в вихідні дні.

Таким
чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині
встановлення порядку зустрічей ОСОБА_2 з його малолітнім сином ОСОБА_3. в
вихідні дні місяця підлягає зміни на підставі ч.1 п. 3 ст. 309 ЦПК України.

3

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307
ч.1 п.3, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 02'серпня 2007 року в частині встановлення порядку зустрічей
ОСОБА_2 з його малолітнім сином ОСОБА_3. в вихідні дні місяця змінити.

Визначити
наступний порядок зустрічей ОСОБА_2 з його малолітнім сином ОСОБА_3 в вихідні
дні місяця: кожні вихідні дні місяця - субота. В решті рішення суду залишити
без змін.

Рішення
суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена
протягом двох місяців безпосередньо до суду касаційної інстанції.