Справа №2-1735/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада
2007р. Харцизький міський суд Донецької області в складі: головуючого судді -
Демидової В.К. при секретарі - Недіковій О.О. за участю адвоката -
ОСОБА_1,  ОСОБА_2

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м.
Харцизьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3,  яка діє в інтересах неповнолітніх дітей
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 до ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про стягнення грошової компенсації належних часток з майна,  які знаходяться в спільній долевої власності,  за зустрічним позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_3,  яка діє в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_8,
третя особа БТІ м.
Харцизька,  Харцизька міська рада,  орган опіки та піклування виконкому
Харцизької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на
квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3
від себе особисто та і в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_4,  ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до
відповідачів,  в якому зазначає,  що на підставі свідоцтва про право власності,  виданого 23.02.1995р. їй,  її дітям та відповідачам по справі належить
квартира АДРЕСА_1 по 1/7 частині кожному. Відповідачі по справі - це родина її
колишнього чоловіка ОСОБА_7,  шлюб з яким
розірвано 16.01.2001р. Вона з дітьми після розірвання шлюбу мешкає за іншою
адресою. В даний час виникла необхідність виділу належних їм частин,  а саме 3/7 частини спірної квартири. Оскільки
виділ цих в натурі неможливий,  вони
мають право на сплату відповідачами на їх користь грошової компенсації. Просить
стягнути на їх користь з відповідачів грошову компенсацію за 3/7 частини
квартири в сумі ринкової вартості квартири.

ОСОБА_7 звернувся до
суду із зустрічним позовом до відповідачів,
в якому зазначає,  що про
приватизацію квартири АДРЕСА_1,  де
мешкають його мати ОСОБА_6
та сестра з своєю родиною,  він
дізнався тільки після подачі ОСОБА_3
вищевказаного позову до суду,  у зв'язку
з чим вважає,  що позов звернення до суду
ним не пропущений. В приватизації спірної квартири він ніякої участі не брав,  заяву не підписував,  свідоцтва ніколи не отримував і його взагалі
не бачив. У вказаній квартирі він давно не мешкає. Вважає,  що при приватизації квартири були порушені
його права. Просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру
АДРЕСА_1,  видане 23.02.1995р. Харцизькою
міською радою.

В
судовому засіданні позивачка-відповідачка ОСОБА_3,  яка дії від себе особисто та від імені
неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі,  позов ОСОБА_7 не визнала і пояснила,  що про приватизацію квартири ОСОБА_7
знав,  оскільки вони в той час мешкали
однією родиною в спірній квартирі,  він
казав,  що підписував таку заяву,  однак особисто вона не бачила як він
підписував заяву на приватизацію. Вона особисто підписувала заяву на
приватизацію,  однак в БТІ не ходила.
Оформленням усіх необхідних документів займалася мати її колишнього чоловіка ОСОБА_6,  оскільки раніше вона була

2

головним
наймачем квартири і знаходилась на обліку для отримання квартири більшої площі.
Крім того,  їй відомо,  що в 1999р. ОСОБА_7 пропонував матері ОСОБА_6 або сестрі ОСОБА_8 викупити його та
наші частини в приватизованій квартирі,
однак у сестри тоді не хватило грошей. Вважає,  що якби ОСОБА_7
на дав свою згоду і не підписав заяву на приватизацію,  вони би не отримали свідоцтво і після не
отримали нову квартиру.

В
судовому засіданні відповідач - позивач ОСОБА_7
позов ОСОБА_3 не визнав,  свої
позовні вимоги підтримав в повному обсязі і дав пояснення аналогічні викладеним
в його позовній заяві.

Відповідачка
ОСОБА_8 позов
ОСОБА_3 не визнала,  пояснила,  що оформленням усіх документів по
приватизації займалася її мати ОСОБА_6,  приватизація була оформлення на 7 осіб. З 1977р.
знаходилась на квартирному обліку для поліпшення житлових умов. В 1995р. їй
надалі квартиру по АДРЕСА_1 осіб. Вони всі прописались там.  А після вона виписалась і запропонувала
ОСОБА_3,  які мешкали в квартирі по вул.
. Жуковського,  відмовитися від своїх
частин в квартирі по м-ну Металургів на її користь. ОСОБА_3 дала свою згоду,  однак до кінця вони нічого не зробили,  оскільки для нотаріального оформлення їй не
вистачило грошей. До теперішнього часу ніхто з ОСОБА_3 не пред'являв їй ніяких
вимог щодо квартири. Просить в позові відмовити. Зустрічний позов вона
визнає,  однак не бачила,  щоб брат ОСОБА_7 підписував заяву на приватизацію квартири,  усі документи оформлювала ОСОБА_6 і вона не
виключає,  що брат не знав про це. Після
того,  як вона побачила підпис в
документах на приватизацію,  може
сказати,  що підпис зроблений рукою
матері. Особисто вона йому про приватизацію нічого не говорила. Сказала тільки
в 1999р.,  коли сама дізналася і коли
після смерті батька стало питання про його частину.

Відповідачка
ОСОБА_6 позов
ОСОБА_3 не визнала,  позов ОСОБА_7 визнала та
пояснила,  що квартира АДРЕСА_1 була
приватизована в 1995р. В приватизації приймали участь 7 осіб - вона,  її чоловік,
син,  донька,  невістка та двоє онуків. Вони усіх включили в
приватизацію для того,  щоб отримати ще
одну квартиру,  вона з 1977р. знаходилась
на квартирному обліку і бажала забезпечити житлом своїх дітей. Вона одна
займалась приватизацією квартири,
оскільки син з невісткою працювали,
а донька навчалася,  вона особисто
збирала усі необхідні документи,  ходила
по інстанціям,  крім того,  вона була заінтересована приватизувати
квартиру. Заяву на приватизацію квартири вона підписувала за себе,  сина та невістку,  чоловік та донька розписались в заяві
особисто за себе. Про приватизацію квартири вона казала усім членам сім'ї,  однак у зв'язку з роботою їм ніколи було цим
займатися. Після отримання нової квартири по вул. .Жуковського,  вона віддала її сину та невістки,  де вони мешкали до розірвання шлюбу. Грошей
для виплати компенсації вона не має. Вважає,
що невістка з онуками тільки формально приймали участь у
приватизації,  невістка та син свої
підписи на заяві про приватизацію не ставили. Просить в позові ОСОБА_3
відмовити,  позов ОСОБА_7 задовольнити.

Представник
3ї особи - БТІ м. Харцизька в суд не прибула,
надала заяву про слухання справи у її відсутність,  просить прийняти рішення відповідно до
закону.

Представник
3ї особи - Харцизької міської ради в суд не прибув,  надав заяву про слухання справи у його
відсутність,  просить прийняти рішення
відповідно до закону.

Представник
3ї особи - Органу опіки та піклування м. Харцизька - в судовому засіданні
пояснив,  що двоє неповнолітніх дітей
ОСОБА_3 мають право власності на 17 частину спірної квартири кожний.
Відповідно до законодавства заборонено обмеження та зменшення житлових прав
неповнолітніх дітей. Дозвіл на відчуження житла,  власниками якого є неповнолітні діти,  можливо тільки у випадку надання взамін
іншого житла не меншої площі. Грошова компенсація за житло є обмеженням
житлових прав дитини. У зв'язку х тим,
що в даному випадку не йде мова про заміну житла,  а виплату компенсації і

3

позбавлення
дітей права власності на житло,  вони
вважають доцільним вирішення спірного питання залишити не вирішеним до
досягнення дітьми повнолітнього віку.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  третьої особи,  дослідивши матеріали справи,  знаходить позов ОСОБА_3 необґрунтованим та
таким,  що не підлягає задоволенню,  позов ОСОБА_7
обґрунтованим та таким,  що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з
ст.  1 Закону
України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація
державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир
(будинків),  кімнат у квартирах та
одноквартирних будинках,  де мешкають два
і більше наймачів,  та належних до них
господарських споруд і приміщень (підвалів,
сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно
до  ст. . 8 вказаного закону приватизація
державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами,  створеними місцевою державною
адміністрацією,  та органами місцевого
самоврядування,  державними
підприємствами,  організаціями,  установами,
у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких
знаходиться державний житловий фонд.

Передача
займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову
власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї,  які постійно мешкають в даній квартирі
(будинку),  в тому числі тимчасово
відсутніх,  за якими зберігається право
на житло,  з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири (будинку).

Передача
квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень
відповідних органів приватизації,  що
приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно з
Порядком передачі квартир (будинків) у власність громадян,  затвердженим наказом Держжитлокомунгосп №56
від 15.09.1992р.,  передача займаних
квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну
(сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від
18 і більше років) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого
власника квартири (будинку).

До
членів сім'ї наймача включаються лише громадяни,  які постійно мешкають у квартирі (будинку)
разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Відповідно
до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003р. положення зазначеного кодексу
застосовуються до цивільних відносин,  що
виникли після набрання ним чинності,  а
також до тих прав та обов'язків,  що
виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У
зв'язку з тим,  що права та обов'язки
сторін ,  пов'язані з укладанням договору
купівлі-продажу спірної квартири та визнання права власності на неї виникли до
набрання чинності ЦК України
2003р.,  однак продовжують існувати після
цього,  суд вважає необхідним застосувати
при вирішенні справи положення ЦК
України 1963р. та ЦК
України 2003р.

Відповідно
до  ст. . 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право
власності у разі приватизації державного майна та майна,  що є в комунальній власності. Приватизація
здійснюється у порядку,  встановленому
законом.

Згідно з
ст. . 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з
ст. . 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок
володіння та користування майном,  що є
їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі,  яка відповідає його частці у праві спільної
часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших
співвласників,  які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

4

На
підставі  ст. . 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із
майна,  що є у спільній частковій
власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно
із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу),  співвласник,
який бажає виділу,  має право на
одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації
вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його
згодою.

Суд
встановив,  що згідно з свідоцтвом про
право власності від 23.02.1995р.,
виданим Харцизькою міською радою,
квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_6,  ОСОБА_9,
ОСОБА_7,  ОСОБА_3,  ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_8 по 1/7 частини кожному,
тобто знаходиться в спільній частковій власності вказаних осіб. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на момент
приватизації та на момент розгляду справи є неповнолітніми.

Згідно з
висновком будівельно-технічної експертизи №376/2007 від 15.10.2007р. ринкова вартість
вказаної квартири на момент подання позову до суду складає 63828грн.

Суд
також встановив,  що всі вказані особи на
момент приватизації квартири були зареєстровані в ній і відповідно до  ст. . 8 Закону України "Про
приватизацію державного житлового фонду" та Порядку передачі квартир
(будинків) у власність громадян усі повнолітні члени сім'ї мали право на
подання заяви на приватизацію спірної квартири.

В
матеріалах справи мається заява наймачки спірної квартири ОСОБА_6 про передачу
квартири АДРЕСА_1 у спільну часткову власність членів її сім'ї. На вказаній
заяві міститься підпис самої ОСОБА_6,  її
сина ОСОБА_7,  крім того,  на заяві міститься відмітка про підпис доньки
ОСОБА_3,  однак сам її особистий підпис
відсутній,  відсутній особистий підпис
невістки ОСОБА_3 та чоловіка ОСОБА_4,
тобто заява підписана не всіма повнолітніми членами сім'ї ОСОБА_6

Крім
того,  в судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_6 підтвердила,  що усі документи на
приватизацію квартири оформлювала вона і вона особисто поставила підпис від
імені свого сина ОСОБА_7 Вказані показання узгоджуються з показаннями
відповідача-позивача ОСОБА_7 в частині того,
що він не підписував дану заяву,
з показаннями відповідачки ОСОБА_8 в частині того,  що оформленням усіх документів займалася її
матір ОСОБА_6 і те,  що брат можливо не
підписував цю заяву,  ставив він свій
підпис чи ні вона особисто не бачила,  а
підпис,  якій міститься на заяві явно
зроблений не його рукою,  а рукою
матері,  з показаннями
позивачки-відповідачки ОСОБА_3 в частині того,
що вона особисто не бачила чи ставив ОСОБА_7 свій підпис на заяві про
приватизацію житла,  а також з копією
паспорта ОСОБА_7,  в якому міститься
зразок його підпису,  який явно
відрізняється від підпису,  який
міститься на заяві про приватизацію житла поряд з його прізвищем,  у зв'язку з чим суд приймає вказані докази за
основу при постановленні рішення.

Згідно з
заявою ОСОБА_7 він відмовляється від проведення судової почеркознавчої
експертизи на підтвердження факту належності йому підпису,  який міститься у вказаній заяві,  оскільки його матір ОСОБА_6 визнала,  що підпис зроблено нею і вказані обставини
підтверджуються іншими доказами.

Таким
чином,  вбачається,  що в порушення  ст.  8
Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та Порядку
передачі квартир (будинків) у власність громадян письмова згода усіх
повнолітніх членів сім'ї ОСОБА_3 на отримання квартири у сумісну часткову
власність відсутня,  що унеможливлює
передачу квартири в власність громадян,
у зв'язку з чим вважає,  що правові
підстави для видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на спірну квартиру
були відсутні і свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1,  виданого 23.02.1995р. Харцизькою міською
радою,  необхідно визнати недійсним.

5

В такому випадку не підлягають
задоволенню вимоги позивачки-відповідачки ОСОБА_3,  яка діє від себе особисто та від імені
неповнолітніх дітей,  щодо виплати їм
грошової компенсації за частини квартири,
які належать їм,  у зв'язку з
неможливістю їх виділу в натурі.

Згідно
вимог  ст.  71, 76 ЦК України 1963р.та
ст. . 257,  261 ЦК
України 2003р. ОСОБА_7
має право на звернення до суду з позовом про визнання свідоцтва на право
власності недійсним протягом трьох років з дня,
коли довідався або міг довідатися про порушення свого права або про
особу,  яка порушила це право.

В
судовому засіданні встановлено і це підтверджується матеріалами справи,  що про наявність свідоцтва про право
власності на спірну квартиру та про відсутність оригінального підпису на заяві
про приватизацію житла,  підроблення
підпису іншою особою,  що унеможливлює
проведення приватизації спірного житла,
відповідач-позивач ОСОБА_7
дізнався в квітні 2007р. після звернення до суду з позовом ОСОБА_3,  у зв'язку з чим вважає,  що строк позовної давності ним не пропущено.

На
підставі вищевикладеного,  суд вважає
необхідним в позові ОСОБА_3 відмовити,
позов ОСОБА_7 задовольнити.

Керуючись
ст. . 1,
8 Закону України "Про приватизацію державного житлового
фонду",  Порядком передачі квартир
(будинків) у власність громадян,
затвердженим наказом Держжитлокомунгосп №56 від 15.09.1992р,   ст. . 71, 76 ЦК України
1963р.,   ст. . 257,
261, 345, 356, 358, 364,  п.4 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК
України 2003р.,   ст. . 10, 11, 14, 60, 212-215 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3,  яка діє від себе особисто та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4,  ОСОБА_5 до
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8 про стягнення грошової компенсації
належних часток з майна,  які знаходяться
в спільній частковій власності - відмовити.

Позов ОСОБА_7
до ОСОБА_3,  яка діє від себе особисто та
в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  та до ОСОБА_6,  ОСОБА_8,
треті особи - БТІ м.
Харцизька,  Харцизька міська
рада,  орган опіки та піклування
виконкому Харцизької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право
власності на квартиру задовольнити.

Визнати
недійсним свідоцтво про право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Харцизький
міський суд.

Заява
про оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
рішення,  а апеляційна скарга - протягом
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або протягом 10 днів без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.