Справа №2-3360/07 УХВАЛА
районний суд м. Одеси в складі:
судді Дрішлюка А.І.,
за участі секретаря Іскрич В.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №
215 в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення
суду у цивільній справі 2-3360/07
(№ 2-3395/06), за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
зацікавлена особа Перша державна виконавча служба у Малиновському районі м.
Одеси, ОСОБА_3, Малиновська районна адміністрація м. Одеси (рада опіки та
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 1 листопада 2006 року було
скасовано ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25.05.2006 по справі № 2-3395/06 (головуючий
суддя Савинська І.О.), питання про встановлення способу та порядку виконання
рішення суду передано на новий розгляд в суд першої інстанції. Ухвалою
Малиновського районного суду м. Одеси від 18
грудня 2006 року
провадження за заявою ОСОБА_1 продовжено під годуванням судді Дрішлюка А.І.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала свою заяву та просила
змінити спосіб та порядок виконання рішення суду та визнати за її малолітніми
дітьми право власності на /4
квартири за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 проти
зміни способу та порядку виконання рішення не заперечував.

Представник Першої державної виконавчої служби у Малиновському районі м.
Одеси заперечував проти задоволення заяви, звертав увагу суду на порушення
інтересів іншого стягувача -ОСОБА_3,
перед якою ОСОБА_2 маю заборгованість, що виникла в 1995 році.

ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви та
посилалася на те, що такий спосіб виконання рішення суду зашкодить її інтересам
стягувача боргу з ОСОБА_2.

Представник Малиновської райадмінстрації м. Одеси залишив
вирішення питання на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

З матеріалів, наданих зацікавленої особою ОСОБА_3 та залучених до
матеріалів справи, вбачається, що ½  спірної квартири,
щодо якої поставлене питання про зміну способу та порядку виконання рішення
суд, була неодноразово предметом судових спорів, зокрема ухвалою Малиновського
районного суду м. Одеси по справі №
2-8255/06 (головуючий суддя Северова
О.С.) суд досліджував питання колізії інтересів сторін виконавчого провадження та
визнав, що за правилами черговості задоволення вимог кредиторів боржника право
на отримання відшкодування від боржника в першу чергу належать ОСОБА_3, про що
свідчило виконавче провадження, відкрите ще в 2003 році, тоді як заборгованість по аліментам на користь
ОСОБА_1 встановлена лише в 2006
році. З аналогічних міркувань виходив Апеляційний суд Одеської області в
ухвалі від 1 листопада 2006 року, скасовуючи ухвалу Малиновського районного
суду м. Одеси від 25.05.2006 по справі № 2-3395/06 (головуючий суддя Савинська
І.О.).

Згідно з ч. 2 ст. 74 Закону України „Про виконавче
провадження" у разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати
чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює
і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника. При цьому згідно
зі ст. 50 Закону
України „Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника
звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим
документом з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору.
Законом спеціально регламентується процедура звернення стягнення на будинок,
квартиру, приміщення, земельну ділянку (ст. 62 Закону), згідно з якою звернення стягнення на будинок,
квартиру, інше приміщення, земельну ділянку, що є нерухомим майном, провадиться
у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в
першу чергу провадиться

звернення стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше
приміщення, що належать боржникові. В останню чергу звертається стягнення на
жилий будинок чи квартиру. Реалізація належних боржникові будинку, квартири та
іншого нерухомого майна провадиться відповідно до закону шляхом продажу з
прилюдних торгів. Закон також регламентує порядок проведення прилюдних торгів
(ст. 66 Закону),
та черговість задоволення вимог стягувачів. Аналогічні положення містить
„Інструкції про проведення виконавчих дій" № 74/5 від 15.12.1999 р. Разом
з тим, ні Законом, ні Інструкцією не передбачена можливість передачі об'єктів
нерухомого майна у власність стягувача, така можливість передбачена тільки щодо
іншого майна боржника. З точки зору суду, введення спеціального механізму
реалізації нерухомого майна пов'язана з запровадженням законодавцем додаткових
гарантій захисту інтересів боржника та стягувачів, тому його зміна, навіть в
порядку аналогії закону, призводить до порушення прав учасників виконавчого
провадження.

Доводи заявниці щодо порушення прав малолітніх суд оцінює наступним чином.
Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного
з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи
закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Малолітні проживають з матерю - заявницею
ОСОБА_1, яка є власником частини спірного майна. Право на отримання аліментних
платежів малолітніми не припиняється у разі звернення стягнення на майно
боржника, а тому з точки зору засад цивільного законодавства, боржник, який є
працездатною особою, має забезпечувати своє існування та сплату як батько
аліментних платежів, тем більш, що їх розмір був визначений за його згодою.
Відповідним державним органом -
радою опіки та піклування Малиновської районної адміністрації м. Одеси
порушень прав малолітніх не зафіксовано.

В частині інших доводів заявниці та ОСОБА_2 суд роз'яснює, що згідно зі ст.
383 ЦПК
України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи. Процесуальною формою
реагування є скарга (ст. 384
ЦПК України), яка вже була подана ОСОБА_1, ОСОБА_2 та розглядається
Малиновським районним судом м. Одеси, що не заперечувалось учасниками
виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 373 ЦПК
України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі,
стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про
відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити
спосіб і порядок виконання рішення. Оскільки обставин, що обумовлюють
необхідність зміни способу та порядку виконання рішення суду не встановлено,
заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 50, 62, 66, 74 Закону України „Про виконавче
провадження", ст.ст. 373,
384 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення
суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської
області через Малиновський районний суд міста Одеси шляхом подачі в 5-денний
строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 10 днів
апеляційної скарги.