Справа 22 ц-2297/07                              Головуюча суду 1 інстанції Франчук
39                                            Суддя - доповідач апеляційного
суду Шолох З.Л.
Ухвала

16
листопада   2007 року   колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області у складі: головуючої   -. Буренкової К.О.,  суддів :
Шолох З.Л.,    Базовкіної Т.М. ,  при секретарі судового засідання - Негрун
І.О.,  за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною   скаргою

ОСОБА_1на     рішення
Южноукраїнського     міського     суду
Миколаївської області від 4 жовтня 2007 року у справі за

позовомОСОБА_1  до

·
малого підприємства „Колос" м.  Харкова (далі - МП „Колос"),

·      Костянтинівського
монтажного управління відкритого акціонерного товариства
„Теплоенергомонтаж" м. Южноукраїнська Миколаївської області (далі - ВАТ
„Теплоенергомонтаж"),

третя
особа:   відділення   виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Южноукраїнську
Миколаївської області ( далі - відділення Фонд),  про встановлення факту нещасного випадку на
виробництві,

встановила:

10 липня
2007 рокуОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МП „Колос" та ВАТ „Теплоенергомонтаж" про
встановлення факту нещасного випадку на виробництві.

Позивач
зазначав,  що з 9 листопада 1992 року по
16 липня 1993 року знаходився в трудових відносинах з ВАТ
„Теплоенергомонтаж",  працюючи
монтажником технологічних трубопроводів 3 розряду.

В період
перебування на курсах підвищення кваліфікації у м.  Харкові від цього ж підприємства,  він працевлаштувався за сумісництвом в МП „Колос".

26 січня
1993 року під час роботи в МП
„Колос" з ним стався нещасний випадок і він втратив два пальці правої
руки,  про що підприємством складено Акт
за формою Н-1.

Згідно
висновку МСЄК від 7 липня 1993 року,  він
визнаний інвалідом 3 групи безстроково внаслідок трудового каліцтва та йому
призначена пенсія.

МП „Колос"
виплатило йому через бухгалтерію ВАТ „Теплоенергомонтаж" лікарняні та
одноразову допомогу,  інших виплат він не
отримував і не звертався за їх отриманням.

10
лютого 2006 року рішенням МСЄК йому встановлено 60 % втрати професійної
працездатності безстроково.

Позивач
вважав,  що має право на отримання
страхових виплат,  тому в березні 2006
року звернувся до відділення Фонду з відповідною заявою.

Між
тим,  йому було відмовлено у зв'язку з
неналежним оформленням Акту Н-1 та відсутністю запису у трудовій книжці про
наявність трудових відносин з МП
„Колос".

Посилаючись
на викладені обставини та порушення його права на отримання страхових
виплат,  позивач просив встановити факт
нещасного випадку на виробництві.

Рішенням
Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 4 жовтня 2007 року
відмовлено у задоволені позову.

В
апеляційній скарзіОСОБА_1,  посилаючись
на незаконність та необґрунтованість рішення суду,  просив його скасувати та ухвалити нове судове
рішення,  яким задовольнити його позов.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення позивача,  перевіривши законність та обґрунтованість
рішення місцевого суду,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи
у задоволенні позову ОСОБА_1,  суд
виходив з того,  що працюючи за
сумісництвом в МП «Колос»
він 26 січня 1993 року отримав трудове каліцтво,  про що тоді ж складено Акт за формою Н-1.
Тому,  як вважав суд,  цей факт не потребує додаткового встановлення
в судовому порядку.

Між
тим,  з таким висновком суду погодитися
не можна,  оскільки до нього він прийшов
з порушенням норм матеріального права та процесуального права.

Так,  цей висновок суд зробив без врахування правил
складання актів про нещасний випадок,
які діяли на час складання акту щодо позивача та не врахував
обов'язковість вимог Закону України «Про охорону праці» ( ст.  25) щодо розслідування і обліку власником
нещасних випадків,  професійних
захворювань і аварій. Тому безпідставно вважав,
що сам факт наявності акту про нещасний випадок,  який за формою не відповідав вимогам
законодавства,  чинного на момент його
складання,  є достатнім для призначення
позивачу страхових виплат.

Крім
того,  позивач одночасно заявляв позовні
вимоги до третьої особи - відділення Фонду - про призначення та виплату
страхових сум з врахуванням його середньомісячного заробітку за основним місцем
роботи,  які   суд обґрунтовано не вирішував у цьому
провадженні.

Водночас,  розглянувши справу у відсутності представника
відповідача - МП «Колос»,  суд допустив порушення норм процесуального
права,  які є безумовною підставою для
скасування рішення та направлення справи на новий розгляд відповідно до вимог
п.3  ч.1
ст.  311 ЦПК України.

Так,  вимогами
ст. 76 ЦПК України передбачено,
що судові повістки,  адресовані
юридичним особам вручаються відповідній службовій особі,  яка розписується про одержання повістки. У
разі відсутності адресата особа,  що
доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини
невручення.

В
матеріалах справи відсутні дані про повернення судової повістки або відсутність
реєстрації МП «Колос»
за вказаною позивачем адресою.

За таких
обставин колегія суддів дійшла висновку,
що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача (МП «Колос»),  який не був належним чином повідомлений про
місце і час розгляду справи.

Відповідно
до вимог ч.3  ст.  303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги,  якщо під
час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм
матеріального або порушення

норм
процесуального права,  які є безумовною підставою для скасування рішення.

При
новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене,  з'ясувати місце знаходження,  реєстрацію відповідача - МП «Колос»,  з'ясувати інші обставини,  які мають відношення до справи,  дослідити докази,  на які посилається позивач,  а також ті,
що знаходяться в матеріалах його пенсійної справи та у відділенні Фонду
і,  з врахуванням встановленого,  вирішити спір з дотриманням норм .
матеріального та процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,  311,
315 ЦПК України,  судова
колегія,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 4 жовтня 2007 року
скасувати і справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим складом.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двох
місяців може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України.