Справа №22-ц-1034/2007р.
у 1 інстанції Коновалова
Доповідач Соколовський В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2007р.                                                                                м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                        Сокол овського В.М.,

суддів:                                                   Пнівчук
О.В., Фединяка В.Д.,

секретаря                                              Сем"янчук
С.Й.,

з участю:                                               апелянта
ОСОБА_1.,

його
представника ОСОБА_3., позивача ОСОБА_2., його адвоката ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Івано-Франківського міського суду від 18 червня 2007 року, -

встановила:

ОСОБА_2звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09 листопада
2006 року в м. Івано-Франківську.

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 18 червня 2007 року позов ОСОБА_2.
задоволено частково та стягнуто з відповідача ОСОБА_1. на його користь 5705
грн. за ремонт автомобіля, 1675 грн. 93 коп. втрати товарної вартості
автомобіля, 300 грн. за послуги спеціаліста-автотехніка, 18 грн. 48 коп. за
послуги адресного бюро, 81 грн. 30 коп. державного мита, 30 грн. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1000 грн. моральної
шкоди. В решті позову відмовлено.

Не
погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що суд однобоко з'ясував обставини справи на користь позивача, його
висновки не відповідають встановленим обставинам по справі, а тому рішення
постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке
підлягає скасуванню. Вимоги скарги мотивував тим, що при визначенні суми
матеріальної шкоди, суд не взяв до уваги суму внесеної ним передоплати за
ремонт автомобіля в розмірі 400 грн., а визначив суму як різницю вартості робіт
в розмірі 7744 грн. і суму 2039 грн., які він передав позивачу на ремонт
автомобіля. Тому вважає, що встановлена судом матеріальна шкода в розмірі 5705
грн. є необгрунтованою та неправильною, і не може підлягати відшкодуванню.
Також безпідставним є висновок суду про стягнення з нього втрати товарної
вартості автомобіля в сумі 1675 грн. 93 коп., поскільки при здійсненні ремонту
на спеціалізованій станції технічного обслуговування використовувалися для
заміни виключно нові деталі. Окрім того, суд не врахував, що позивачем
здійснено і інший ремонт автомобіля, а не тільки ремонт тих пошкоджень, які
були безпосередньо спричинені внаслідок ДТП.
Вважає, що судом

2

необгрунтовано
стягнуто з нього і моральну шкоду, оскільки позивач не надав жодних доказів про
спричинення такої.

Просив
скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2.
у задоволенні позовних вимог.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. та його представник ОСОБА_3. вимоги скарги
підтримали з вище наведених мотивів та просили задовольнити в повному об'ємі.

Позивач
ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_4 вимоги апеляційної скарги не визнали, вважають
її безпідставною, а постановлене судом рішення - законним і обґрунтованим, яке
слід залишити в силі, а в скарзі відмовити.

Вислухавши
доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких
підстав.

Судом
встановлено, що 09 листопада 2006 року біля 18 год. 05 хв. ОСОБА_1., керуючи автомобілем в стані алкогольного
сп'яніння по вул. Берегова в м. Івано-Франківську, не вибрав безпечної
швидкості руху і допустив зіткнення з автомобілями марок „ЗA3-1103-07",
д.н.з. НОМЕР_1, та „Мерседес", д.н.з. НОМЕР_2, про що було
складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1. притягнуто до
адміністративної відповідальності за скоєне ДТП і накладено штраф (а.с. 4-6).

Згідно
висновку спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню
вартості матеріального збитку від 21.11.2006 року №830 (а.с. 15-20), вартість
відновлювального ремонту автомобіля „ЗA3-1103-07" без врахування фізичного
зносу замінних складових становить 6799 грн. 57 коп., а втрата товарної
вартості автомобіля становить 1675 грн. 93 коп. Власником автомобіля
„ЗАЗ-1103-07" зазначено ОСОБА_2.

Відповідно
до акту виконаних робіт приватним підприємцем ОСОБА_5(а.с. 14), вартість
ремонту автомобіля марки „ЗАЗ-1103-07", належного позивачу, становить 7744
грн.

На
підставі відповідних розписок та проведеної передоплати (а.с. 42, 44, 45),
відповідач частково відшкодував позивачу вартість ремонту автомобіля в сумі
2039 грн.

Статтею
1187 ЦК України
визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Стаття
1167 зазначеного Кодексу передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При
таких даних, постановляючи рішення, суд правильно виходив з того, що винними
діями відповідача ОСОБА_1., який керував джерелом підвищеної небезпеки
-транспортним засобом, позивачу ОСОБА_2. було заподіяно матеріальну та моральну
шкоду. Суд вірно визначив розмір моральної шкоди, врахувавши всі підстави для
її стягнення, тому правомірно частково задоволив в цій частині позовні вимоги позивача.

Однак,
визначаючи розмір матеріальної шкоди, пов'язаної з ремонтом автомобіля
позивача, суд, на думку колегії суддів, не врахував всіх обставин по справі та
неправильно стягнув суму завданих матеріальних збитків.

Виходячи
з протоколу огляду пошкодженого автомобіля (а.с. 6) та висновку
спеціаліста-експерта по автотоварознавчому дослідженню транспортного засобу
(а.с. 15-20), вартість відновлювального ремонту автомобіля марки
„ЗАЗ-1103-07", що належав ОСОБА_2., склала 6799 грн. 57 коп.

Згідно ж
акту виконаних робіт приватним підприємцем ОСОБА_5 (а.с. 14), загальні витрати
на ремонт автомобіля склали 7744 грн., що, на погляд колегії суддів, не
відповідає дійсності. В даному акті деякі види виконаних робіт дублюються і
повторюються,

3

а деякі виконані
роботи, матеріали та заміна запасних частин не пов'язані із пошкодженням
автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем котрої був
ОСОБА_1.

Суду
першої інстанції, за таких обставин, слід було враховувати та брати за основу
для відшкодування збитків за ремонт автомобіля висновок спеціаліста-експерта,
який є найбільш правильним і точним.

Оскільки,
згідно досліджених матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1. частково
відшкодував ОСОБА_2. за ремонт автомобіля суму в 2039 грн. (а.с. 42, 44, 45), а
також оплатив вартість деяких нових запасних частин до автомобіля на суму 1315
грн. (а.с. 46), то колегія суддів приходить до висновку про стягнення з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. за ремонт автомобіля внаслідок ДТП, згідно висновку
спеціаліста-експерта, суми в розмірі 3445 грн. 57 коп. (матеріальна шкода за
ремонт автомобіля згідно висновку спеціаліста становить 6799 грн. 57 коп.,
мінус часткове відшкодування ОСОБА_1 заподіяних збитків за ремонт автомобіля в
сумі 3354 грн., отже залишок невідшкодованих збитків за ремонт автомобіля
становить 3445 грн. 57 коп.)

В
зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що рішення в частині відшкодування
збитків за ремонт автомобіля необхідно змінити, стягнувши з ОСОБА_1. на користь
позивача 3445 грн. 57 коп.

В решті
рішення слід залишити без змін, оскільки, позивачем доведено факт втрати
товарної вартості автомобіля на суму 1675 грн. 93 коп. згідно висновку
спеціаліста-експерта, а тому доводи апелянта стосовно безпідставності
задоволення зазначеної вимоги та відсутності підстав для задоволення вимоги про
стягнення моральної шкоди є необгрунтованими та голослівними і не можуть бути
взяті до уваги колегією суддів.

На
підставі ст. ст. 1167, 1187 ЦК
України, керуючись ст.
ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 18 червня 2007 року змінити в частині
розміру відшкодування матеріальної шкоди за ремонт автомобіля, виклавши в такій
редакції:

Стягнути
з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 3445 грн. 57 коп. заподіяної матеріальної шкоди за
ремонт автомобіля.

В решті
рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.