Справа
№ 2о-88/07 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 квітня 2007 року Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: го­ловуючого - судді
Куковенкова С. В., народних засідателів - ОСОБА_2. та ОСОБА_3., при
секретарі - Стасенко Ю. С, розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.
Олександрії справу за заявою ОСОБА_1 про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця просить
визнати безвісно відсутнім свого колишнього чоловіка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Запоріжжя, свої вимоги мотивує тим, що: 05 червня 1992 року вона
вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_4.

Від шлюбу має
неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ОСОБА_5.

Шлюб з ОСОБА_4.
склався невдало і у травні 1993 року вони фактично припинили їхні шлюбні
відносини, після чого ОСОБА_4. зібрав всі свої речі і пішов з дому повідомивши
заяв­ника, що буде влаштовувати своє життя самостійно.

16 вересня 1993
року за рішенням Олександрійського міського суду шлюб між ними було розі­рвано.

Також з вересня
1993 року після розірвання шлюбу, за рішенням Олександрійського міського суду
Кіровоградської області на підставі виконавчого листа з ОСОБА_4. стягувались
аліменти. Аліменти виплачувались нерегулярно, а з 1999 року вона взагалі
перестала їх отримувати.

У 2002 році ОСОБА_4. знаходився у розшуку, який не дав
ніяких результатів.

З того ж часу заявник не має ніяких відомостей про його
місцезнаходження.

Матері ОСОБА_4.
також нічого не відомо про місцеперебування її сина. Інших родичів або осіб,
які можуть що-небудь повідомити про його існування та місцезнаходження немає.

Визнання
ОСОБА_4. безвісно відсутнім їй необхідно для виїзду за межі України з неповно­літнім
сином - ОСОБА_5,  та для оформлення
державної допомоги та пенсії на сина, тому що згідно ч. 1 ст. 37 и ст. 46 Закону
України „Про пенсійне забезпечення" у випадках встановлення факту безвісно
відсутнім годува­льника, його діти мають право на отримання державної допомоги
та пенсії.

Сторони в судове
засідання не з'явилися, але подали до суду заяви про розгляд справи без їх­ньої
участі, заявник на своїх вимогах наполягає, зацікавлена особа проти позову не
заперечує. Відповідно до вимог п. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає за можливе
розглянути справу у попе­редньому судовому засіданні на підставі наявних
доказів по суті.

Судом встановлено,
05 червня 1992 року вона вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_4.

Від шлюбу має
неповнолітнього сина - ОСОБА_5.

Шлюб з ОСОБА_4.
склався невдало і у травні 1993 року вони фактично припинили їхні шлюбні
відносини, після чого ОСОБА_4. зібрав всі свої речі і пішов з дому повідомивши
заяв­ника, що буде влаштовувати своє життя самостійно.

16 вересня 1993
року за рішенням Олександрійського міського суду шлюб між ними було розі­рвано.

Також з вересня
1993 року після розірвання шлюбу, за рішенням Олександрійського міського суду
Кіровоградської області на підставі виконавчого листа з ОСОБА_4. стягувались
аліменти. Аліменти виплачувались нерегулярно, а з 1999 року вона взагалі
перестала їх отримувати.

У 2002 році ОСОБА_4. знаходився у розшуку, який не дав
ніяких результатів.

2

З того ж часу заявник не має ніяких
відомостей про його місцезнаходження.

Матері ОСОБА_4. також нічого не
відомо про місцеперебування її сина. Інших родичів або осіб, які можуть
що-небудь повідомити про його існування та місцезнаходження немає.

Визнання
ОСОБА_4. безвісно відсутнім їй необхідно для виїзду за межі України з неповно­літнім
сином - ОСОБА_5,  та для оформлення
державної допомоги та пенсії на сина, тому що згідно ч. 1 ст. 37 и ст. 46 Закону
України „Про пенсійне забезпечення" у випадках встановлення факту безвісно
відсутнім годува­льника, його діти мають право на отримання державної допомоги
та пенсії.

Дослідивши матеріали справи, доводи заявниці, суд вважає:
що більше 14 років немає відомос­тей про місце перебування ОСОБА_4., а тому
заява підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст. 213-215, 264 ЦПК України, ст. 43 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Установити, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродже­нець м. Запоріжжя, являється безвісно відсутнім.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до Апеляційного
суду Кіровоградської області може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рі­шення суду подається до
Апеляційного суду Кіровоградської області протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження через суд м. Олександрії.