АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-2011 2007 р.                                           Головуючий
Категорія        спори,         що                                         Зайончковська
сімейних                                            Доповідач
в апеляційній інстанції
правовідносин                                                                 Храпко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25"
жовтня 2007 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                     Храпка В.Д.

суддів                                Карпенко О.В.,  Бурлаки В.О.

при секретарі                    Пономаренко
Ю.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1,  що діє за дорученням ОСОБА_2 на рішення
Смілянського міськрайонного суду від 5 вересня 2007 р. по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним майном

встановила:

ОСОБА_3
пред'явила позов до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним
майном.  Зазначала,  що перебувала із відповідачем в
зареєстрованому шлюбі з 23 травня 1992 р. по 11 серпня 2006 р. Під час
перебування в шлюбі придбали жилий будинок АДРЕСА_1,  а також автомобіль ВАЗ-21093. Відповідач на
даний час не допускає її до жилого будинку і забрав автомобіль і користується
ним без її згоди. Просила зобов'язати відповідача припинити протиправні дії і
надати можливість безперешкодно проживати разом з донькою ОСОБА_4 в
будинбку,  що знаходиться АДРЕСА_1. Також
просила зобов'язати відповідача надати їй для спільного з ним користування
автомобіль ВАЗ-21093. Крім того,
вказаними діями відповідача їй завдана моральна шкода,  яку вона оцінює в 3000 гривень в просить
стягнути із відповідача.

Рішенням
Смілянського міськрайонного суду від 5 вересня 2007 р. позов задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_3 ключі від всіх вхідних дверей
будинку АДРЕСА_1,  хвіртки та воріт.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду 400 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  що діє за дорученням ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати,  як постановлене із порушенням
норм матеріального і процесуального права,
а по справі ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги,  судова колегія
приходить до висновку про часткове задоволення скарги по наступних підставах.

Постановлюючи
рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив із
того,  що відповідач ОСОБА_2 чинить
перешкоди в користуванні жилим будинком і не надає позивачці ключі. При
стягненні моральної шкоди суд виходив із психологічного стану дитини,  проживання дитини в будинку значно меншому по
площі ніж спірний.

Проте
повністю з таким висновками погодитись не можна,  так як вони не відповідають нормам
матеріального і процесуального права.

Судом
встановлено,  підтверджується наявними у
справі доказами,  що сторони в шлюбі
придбали жилий будинок. Вказаний факт сторони не оспорюють. В даний час в суді
розглядається спір стосовно цього жилого будинку. На даний час кожна із сторін
має право на користування жилим будинком,
що відповідає вимогам  ст.  63,  68
СК України. Тому суд першої інстанції обґрунтовано задоволив позов в цій
частині.

В
судовому засіданні позивачка змінювала свої позовні вимоги і просила надати їй
ключі від будинку,  хвіртки і воріт. На
зміну своїх позовних вимог позивачка має право на підставі ч. 2  ст.  31
ЦПК України.

Що
стосується стягнення моральної шкоди,  то
суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального і
процесуального права.

Відшкодування моральної шкоди здійснюється у випадку,  коли право на її відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції України,
або у випадках передбачених статтями Цивільного кодексу України та іншим
законодавством,  яке встановлює
відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Позивачка
в позовній заяві не посилалась на будь-які норми права про відшкодування
моральної шкоди. Не обґрунтовувала свої позовні вимоги в цій частині і в
судовому засіданні.

Суд
першої інстанції в рішення також не вказав,
на яких нормах права відшкодовується моральна шкода.

З
урахуванням наведеного судова колегія вважає,
що позов ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309. 314. 316 ЦПК України . судова
колегія,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  що діє за дорученням
ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення
Смілянського міськрайонного суду від 5 вересня 2007 р. змінити.

В позові
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

В решті рішення
залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але бути оскаржено в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом двох місяців.