Справа № 2-206/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року Крюківський
районний суд М. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Дядечка
І.І.,

при секретарі - Монт А.Ю.,  Кіндратенко Л.Г.,

за участю:

адвокатів
ОСОБА_2,  ОСОБА_6,

позивача - фізичної особи
ОСОБА_1

представника
відповідача юридичної особи Відкритого акціонерного товариства «Крюківський
вагоннобудівний завод» та представника третіх осіб ОСОБА_3,  ОСОБА_4 -
ОСОБА_5.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М. Кременчуці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства «Крюківський вагоннобудівний
завод» про визнання частково недійсними та скасування наказів в частині
накладення дисциплінарного стягнення,
визнання незаконним та скасування рішення спостережної ради,  поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом,  де
просить суд постановити рішення,  яким
визнати недійсним та скасувати наказ голови правління Відкритого акціонерного
товариства «Крюківський вагоннобудівний завод» від 4 жовтня 2006 року «Про
виготовлення платформ мод. 13-7024
з відступом від НТД»,  яким йому
оголошено догану,  поновити його на
посаді члена правління та директора з якості - головного контролера ВАТ «Крюківський вагоннобудівний
завод»,  стягнути з відповідача на його
користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.10.2006 року по день
поновлення на роботі,  а також стягнути
моральну шкоду в сумі 3000
гривен.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1та адвокат ОСОБА_2 неодноразово доповнювали
та уточнювали позовні вимоги,  остаточно
просять визнати частково недійсним та скасувати наказ голови правління ВАТ
«Крюківський вагоннобудівний завод» №
591 від 4 жовтня 2006 року «Про
виготовлення платформ мод. 13-7024
з відступом від НТД»,  в частині
оголошення йому догани (п.1 резолютивної частини наказу),  визнати частково недійсним та скасувати наказ
№ 494 від 23 серпня 2006 року «Про
завчасне руйнування зовнішнього захисно-декоративного покриття на
вагонах-мінераловозах,  що поставлені AT
«Литовські залізниці» в частині оголошення ОСОБА_1 догани (п.2 резолютивної
частини),  визнати незаконним та
скасувати рішення засідання спостережної ради ВАТ «Крюківський вагоннобудівний
завод» від 4 жовтня 2006 року № 19 в частині його
відсторонення від посад члена правління,
директора з якості -
головного контролера ВАТ «Крюківський вагоннобудівний завод»,  поновити його на посаді члена правління та
директора з якості - головного
контролера ВАТ

«Крюківський
вагоннобудівний завод»,  стягнути з
відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня
звільнення по день поновлення на роботі,
за мінусом отриманого заробітку за час виконання іншої нижчеоплачуваної
роботи,  що станом на 18.05.2007 року складає 37 533,  91 грн.,  а також стягнути моральну шкоду в сумі 5000 гривен. Рішення
суду просять допустити до негайноговиконання.

В
обгрунтування позовних вимог вказують,
що позивач з 21.10.1999
року працював на ВАТ «Крюківський вагоннобудівний завод»,  з 26.04.2003
року -на
посаді члена правління та директора з якості - головного контролера. Наказом № 966 від 6 жовтня 2006 року ОСОБА_1був
незаконно звільнений роботодавцем згідно п.3
ст.  40 КЗпП України за
систематичне невиконання без поважних причин обов'язків,  покладених трудовим договором.  Підставою розірвання тудового договору стало
рішення спостережної ради від 4.10.2006
року. За час перебування на посаді вищестоячим керівництвом не було
розроблено та затверджено його посадової інструкції. Наказом від 23 серпня 2006 року позивачеві
було оголошено догану за несвоєчасно виявлені порушення та не вжиті заходи по
їх попередженню,  що були допущені з вини
технічного директора,  головного
конструктора,  головного технолога,  начальника технічного бюро покриттів,  якими при виборі системи покриття вагонів
моделі 19-7017 не були
повністю враховані недоліки технології фарбування вантажних вагонів,  особливості конструкцій вагонів в тяжких умовах
експлуатації,  тривале перебування
вагонів у непофарбованому вигляді на відкритому повітрі та заниженя нормативної
товщини покриття. Іншим наказом від 4
жовтня 2006 року
ОСОБА_1 оголошено догану за невжиття відповідних заходів з підготовки до
пред"явлення продукції замовнику і забезпеченню технічного контролю
виготовленої продукції. Тобто,  обидва
накази застосовані за відсутності вини позивача. Крім того,  ОСОБА_1 не було ознайомлено з прийнятими
наказами № 494 від 23.08.2006 року та № 591 від 04.10.2006 року про
оголошення йому доган. Вказані накази винесенні незаконно,  оскільки виходять за межі Положення про
Управління якістю продукції та винесені з порушенням  ст.  147-1 КЗпП
України,  після сплину строків накладення
дисциплінарного стягнення.

Оскільки
вина ОСОБА_1 в систематичному невиконанні без поважних причин трудових
обов"язків відсутня,  наказ про
звільнення винесено незаконно. Звільнення може бути проведено лише з підстав,  передбачених законодавством.  Рішення спостережної ради товариства про
відсторонення позивача від виконуваних обов"язків обґрунтовується
тим,  що ОСОБА_1не забезпечив в
підпорядкованому колективі нормального психологічного клімату,  не створив резерв кадрів,  відсутні діючі заходи з підвищення якості
продукції і недопущення браку,  а також
тим,  що до нього раніше застосовувалися
дисциплінарні стягнення. Також,
відповідно до статуту ВАТ «Крюківський вагоннобудівний завод»,  правом призначення та звільнення ОСОБА_1 була
наділена спостережна рада,  а отже
рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення прийняті головою
правління ВАТ «КВБЗ» з порушенням вимог трудового законодавства.

Крім
цього,  подання до профкому про
звільнення ОСОБА_1 подано не особою,  яка
має право на прийом та звільнення працівника,
а головою правління підприємства. Про засідання профкому позивач не був
належним чином повідомлений.

Оскільки
незаконним звільненням позивач був позбавлений заробітку,  він підлягає стягненню з відповідача за час
вимушеного прогулу. Незаконним звільненням з посади ОСОБА_1 було завдано
моральної шкоди,  оскільки він втратив
роботу,   формулювання причин звільнення
принижує його та

дискредитує
як спеціаліста,  що призвело до втрати
нормальних життєвих зв"язків та змусило його докладати додаткові зусилля
для організації свого життя.

Представник
відповідача ВАТ «Крюківський вагоннобудівний завод» та третіх осіб
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та
адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали,  заперечують проти задоволення позовних вимог.
Вважають,  що позивач несе відповідальність
за всі аспекти діяльності системи менеджменту якості,  в тому числі і за постійний контроль за
якістю продукції в процесі її виробництва. Посадові інструкції повинен
розробляти сам ОСОБА_1,  він же повинен
був створити кадровий резерв. Згідно Статуту підприємства застосування
дисциплінарних стягнень входить до повноважень голови правління,  спостережна рада дала згоду на застосування
до ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень. Про засідання профспілкового комітету ОСОБА_1належним
чином повідомлявся,  але не з'явився.
Звільнення ОСОБА_1 проведено саме за систематичне невиконання останнім без
поважних причин своїх посадових обов'язків,
а порушення,  які були озвучені
правлінням та спостережною радою на засіданні,
стали підставою відкликання позивача з посади саме в сукупності з
дисциплінарними стягненнями,  що раніше
застосовувалися до ОСОБА_1

Суд,  вислухавши учасників процесу,  вивчивши матеріали справи,  дослідивши і проаналізувавши представлені
докази,  приходить до висновку,  що позов задоволенню не підлягає з наступних
підстав:

Судом
встановлено,  що наказом голови правління
ВАТ «Кременчуцький вагоннобудівний завод» (надалі - ВАТ «КВБЗ») № 258 к від 29.04.2003 року ОСОБА_1
призначено на посаду члена правління,
директора з якості -начальника
управління якістю продукції -
головного контролера ВАТ «КВБЗ» з 26.04.2003
року,  згідно рішення спостережної
ради № 4 від 25.04.2003 року та на
підставі Статуту.

Згідно
наданих суду письмових матеріалів,  до
відповідача в справі в квітні 2006
року,  до закінчення гарантійного
строку на захисне покриття,  від покупців
вагонів ЗАТ «Скинест Балтия»
надійшло повідомлення про його руйнацію на 150 вагонах,
поставлених протягом травня -
червня 2005 року ВАТ
«КВБЗ»,  що було визнано та зафіксовано в
двосторонньому акті представниками товариства на чолі з ОСОБА_1 Згідно довідки
зв вих. № 49 юр від 11.01.2007 року,
наданої в судовому засіданні представником ВАТ «КВБЗ»,  сума шкоди,
нанесеної підприємству в зв'язку з усуненням дефектів вагонів склала
199515 гривен. Викладене не заперечувалося позивачем та його представником в
судовому засіданні.

Наказом № 387 від 22.06.2006 року по
підприємству створена комісія по перевірці причин та умов,  що потягли за собою неякісне фарбування
мінераловозів. Пунктом 2 вказаного наказу було зобов'язано в тому числі і
ОСОБА_1 надати мотивувальні і технічно аргументовані письмові висновки з причин
і умов,  що викликали передчасне
руйнування лакофарбного покриття на мінераловозах.

Відповідно
до протоколу засідання спостережної ради ВАТ «КВБЗ» № 14/1 від 9 серпня 2006 року (за участю 60, 5023% голосів членів
спостережної ради),  на якому
розглядалося питання узгодження застосування заходів дисциплінарного стягнення
у зв'язку з виявленими порушеннями в ході виконання робіт по виготовленню
вагонів для перевозки мінеральних
добрив,  вирішено дати згоду на
застосування мір дисциплінарного стягнення у вигляді догани в тому числі і до
ОСОБА_1

Пунктом 2
наказу голови правління ВАТ «КВБЗ» №
494 від 23 серпня 2006 року «Про
завчасне руйнування зовнішнього захисно-декоративного покриття на
вагонах-мінераловозах,  що поставлені AT
«Литовські залізниці»,  за
узгодженням з головою Спостережної ради товариства,  оголошено догану в тому числі ОСОБА_1 за
порушення,  допущені в ході виконання
проектно-конструкторських і технологічних робіт із створення вагонів для перевозки мінеральних
добрив,  порушення технології
виготовлення вагонів,  відсутність
дійового контролю з боку Управління якістю продукції.

Згідно
акту від 04.09.2006 року
ОСОБА_1від ознайомлення з наказом №
494 від 23.08.2006 року
відмовився.

Судом
також встановлено,  що згідно з
письмовими доказами,  ВАТ «КВБЗ» уклало
угоду з ВАТ «Дальневосточная
транспортная группа»
на поставку партії платформ моделі 13-7024
(10 шт.) з забезпеченням ретельної перевірки якості їх виготовлення в процесі
приймання їх представником замовника 19.09.2006
року,  про що були своєчасно
проінформовані директор з якості,
технічний диреткор та директор виробництва. Проте,  у встановлені строки вагони здані не
були,  при огляді вагонів представником
замовника виявлено ряд недоліків,  що
призвело до нанесення шкоди підприємству в сумі 225000 гривен,  згідно з
довідкою ВАТ «КВБЗ» від 11.01.2007
року. Вказаний факт не заперечується позивачем ОСОБА_1 та його
представником.

Відповідно
до наданого протоколу засідання спостережної ради ВАТ «КВБЗ» № 18/1 від 29.09.2006 року (з участю
60,  5023% голосів членів спостережної
ради),  на якому розглядалося питання
узгодження застосування заходів дисциплінарного стягнення у зв'язку з
незабезпеченням робіт з підготовки і пред'явлення платформ замовнику,  відсутністю належного контролю за роботою
апарату бюро технічного контролю при прийманні платформ,  виготовлених з порушенням технологічного
процесу,  невідповідностями
нормативно-технічної документації,
несвоєчасним прийняттям мір по усуненню невідповідностей,  відсутність дієвого контролю при організації
прийомки платформ представником замовника,
вирішено дати згоду на застосування мір дисциплінарного стягнення у
вигляді догани в тому числі і до члена правління - директора з якості ОСОБА_1

Пунктом 1 наказу голови
правління ВАТ «КВБЗ» №
591 від 4 жовтня 2006 року «Про
виготовлення платформ мод. 13-7024
з відступом від НТД»,  за узгодженням
з головою Спостережної ради товариства,
оголошено догану ОСОБА_1 за незабезпечення робіт з підготовки і
пред'явлення продукції замовнику і відсутність необхідного контролю за роботою
апарату Бюро технічного контролю при прийомці платформ,  виготовлених з порушенням технологічного
процесу і невідповідностями нормативно -
технічної документації.

Згідно
акту від 05.10.2006 року
ОСОБА_1відмовився від підпису про ознайомлення з наказом № 591 від 04.10.2006 року.

Суд
приходить до висновку,  що обидва
дисциплінарні стягнення у вигляді догани застосовувалися до ОСОБА_1 без
порушень трудового законодавства,  а тому
слід відмовити позивачеві у визнанні частково недійсними та скасуванні наказів
голови правління ВАТ «Крюківський вагоннобудівний завод» № 591 від 4 жовтня 2006 року та № 494 від 23 серпня 2006 року в частині оголошення
ОСОБА_1 догани,  виходячи з наступного:

Згідно  ст.  139 КЗпП
України,  працівники зобов'язані
працювати чесно і сумлінно,  своєчасно і
точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого    ним
органу,     додержуватися    трудової
і    технологічної

дисципліни,  вимог нормативних актів про охорону
праці,  дбайливо ставитися до майна
власника,  з яким укладено трудовий
договір. Відповідно до  ст.  147
КЗпП України,  за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути застосовано захід стягнення у вигляді
догани.

Суд
вважає таким,  що не відповідає
дійсності,  заперечення позивачем ОСОБА_1
своєї винності у встановлених наказами №
494 від 23 серпня 2006 року та № 591 від 4 жовтня 2006 року порушеннях
трудової дисципліни.

Відповідно
до Положення про управління якістю продукції,
затвердженого 31.03.2006
року,  до обов'язків члена правління - директора з
якості входять: створення,  підтримання і
удосконалення системи менеджменту якості,
здійснення поточного контролю за функціонуванням системи менеджменту
якості і постійна реалізація заходів з її удосконалення,  організація роботи,  направленої на забезпечення стабільності
якості продукції,  що
виготовляється,  організація контролю
якості продукції в підрозділах товариства,
проведення інспекційного контролю виробничого процесу тощо. Розділом 4
Керівництва з якості передбачено,  що
представник керівництва,  член правління
ВАТ «КВБЗ» - директор з якості - несе відповідальність за всі аспекти
діяльності системи менеджменту якості. Пунктом 5.5.2. Керівництва з якості
передбачено повноваження директора з якості приймати рішення про недопущення
випуску неякісної продукції,  включаючи
зупинку виробництва (ПР - 8.3),  при
виявленні невідповідної продукції чи процесу.

В
матеріалах справи мається пояснювальна записка ОСОБА_1 від 02.10.2006
року,  згідно якого на початок
виготовлення платформ 13-7024 узгоджені і затвержені технологічні процеси були
відсутні,  доопрацювання окремих вузлів
виконувалося після огляду платформ замовником.

ОСОБА_1
та його представником не заперечується сам факт випуску недоброякісної
продукції - при
виробництві мінераловозів моделі 19-7017
та вагонів платформ 13-7024.

Згідно
наданої довідки ВАТ «КВБЗ» №
49юр від 11.01.2007 року
жодних наказів чи розпоряджень про проведення у підлеглих підрозділах перевірки
причин і виявлення винуватців у скоєних порушеннях при виробництві
мінераловозів моделі 19-7017,  які були поставлені ЗАТ «Скінест-Балтія»,  та вагонів платформ 13-7024,  які призначались для постачання ВАТ «Дальневосточная транспортная
группа»,  а також про притягнення до дисциплінарної та матеріальної
відповідальності працівників підлеглих підрозділів за приймання продукції,  яка не відповідає нормативно-технічній
документації,  за невиконання вимог
документів системи менеджменту якості,
за неповідомлення члена правління -
директора з якості про факт випуску неякісної продукції та необхідність
недопущення випуску неякісної продукції,
за не виявлення своєчасно порушень виробництва неякісної продукції та
відсутність належного контролю при прийманні продукції,  директором з якості - головним
контролером ОСОБА_1 не видавалися. Позивачем також не надано жодних доказів
того,  що ним прийнмалися рішення про
недопущення випуску неякісної продукції,
включаючи зупинку виробництва,
при виявленні невідповідної якості покриття мінераловозів та
виготовлення платформ.

Позивач
ОСОБА_1в письмових поясненнях від 02.10.2006 року та в судовому засіданні
обґрунтовує відсутність своєї вини і тим,
що виготовлення продукції проводилося за вказівками спеціалістів
технічних служб та під безпосереднім наглядом представників головних
спеціалістів заводу. Представниками відповідача не заперечується той факт,  що вказані порушення були допущені не тільки
з вини ОСОБА_1,  а й з вини інших

працівників,
але вказане питання не є предметом спору в даному процесі тому не
підлягає розгляду твердження ОСОБА_1 щодо винності у порушеннях трудової
дисципліни (при виробництві мінераловозів моделі 19-7017,  які були
поставлені ЗАТ «Скинест-Балтия»,  та вагонів
платформ 13-7024,  які призначались для постачання ВАТ «Дальневосточная транспортная
группа») інших
осіб.

Згідно  ст.  147-1 КЗпП
України,  дисциплінарні стягнення
застосовуються органом,  якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно з п. 7.3.4. Статуту
підприємства,  до компетенції
спостережної ради входить призначення та звільнення членів правління. Посаду
члена правління займав позивач ОСОБА_1Також пунктом 7.4.3 Статуту визначено,  що голова правління - директор у відповідності
із трудовим законодавством України та Статутом має право приймати на
роботу,  звільняти з роботи,  застосовувати міри заохочення та накладати
дисциплінарні стягнення на працівників товариства...видавати накази та інші
розпорядження,  що є обов'язковими для
всіх працівників товариства. Пунктом 7.3.
посадової інструкції голови правління -
директора AT «КВБЗ» передбачено право приймати на роботу,  звільняти з роботи,  застосовувати міри заохочення та накладати дисциплінарні
стягнення на працівників товариства. Рішеннями спостережної ради ВАТ «КВБЗ»
(протоколи засідання № 14/1 від 9 серпня 2006 року та № 18/1 від 29.09.2006
року) вирішено дати згоду на застосування мір дисциплінарного стягнення у
вигляді догани в тому числі і до члена правління - директора з якості ОСОБА_1
Обидва засідання спостережної ради проведені з участю 60,
5023% голосів членів спостережної ради,  що становить кворум,  оскільки п.7.3.3. Статуту визначено,  що спостережна рада є правомочною,  якщо присутня проста більшість голосів
вибраних членів. Рішення спостережної ради № 14/1 від 9
серпня 2006 року та № 18/1 від 29.09.2006 року позивачем
не оскаржувалися.

З цих
підстав не сприймаються як належні твердження позивача та його представника
щодо того,  що рішення про накладення на
нього дисциплінарного стягнення прийняті неповноважною на те особою - головою
правління ВАТ «КВБЗ».

Згідно  ст.  148 КЗпП,  дисциплінарне стягнення застосовується
власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням
проступку,  але не пізніше одного місяця
з дня його виявлення,  не рахуючи часу
звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене
пізніше 6 місяців
з дня вчинення проступку. Судом встановлено,
що дисциплінарне стягнення у вигляді догани оголошено ОСОБА_1 наказом №
494 від 23 серпня 2006 року за порушення,
що виявлені при виробництві мінераловозів моделі 19-7017 в квітні 2006
року,  до закінчення гарантійного строку
на захисне покриття. За наслідками виявленого у вересні 2006 року порушення
при виробництві вагонів платформ 13-7024,  ОСОБА_1 оголошено догану наказом від 4 жовтня 2006 року. Отже,  відповідачем дотримані строки накладення
дисциплінарного стягнення.

Доповідними
записками від 01.07.2006 року,
24.07.2006 року ОСОБА_7,  а також
актом від 26.07.2006 року доводиться до відома адміністрація ВАТ «КВБЗ» про
відмову дачі письмових висновків з приводу відсутності дієвого контролю з боку
управління якістю продукції ОСОБА_1 Пізніше

письмові пояснення ОСОБА_1 були надані,  їх копії долучені до матеріалів справи.

Обидва
стягнення,  відповідно до вимог  ст.  149 КЗпП
України,  оголошені в наказах. Згідно
акту від 04.09.2006 року ОСОБА_1від ознайомлення з наказом № 494 від 23.08.2006
року відмовився. Згідно акту від 05.10.2006 року ОСОБА_1відмовився від підпису
про ознайомлення з наказом № 591 від 04.10.2006 року.

Згідно
п.3  ст.
40 КЗпП
України,  трудовий договір,  укладений на невизначений строк,  а також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без
поважних причин обов'язків,  покладених
на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового
розпорядку,  якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно
до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами
трудових спорів»,  у справах про
поновлення на роботі осіб,  звільнених за
порушення трудової дисципліни,  судам
необхідно з'ясувати,  в чому конкретно
проявилось порушення,  що стало приводом
до звільнення,  чи могло воно бути
підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,
4,  7,  8  ст. 40 п.1
ст. 41 КЗпП,  чи додержані
власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1),  148,
149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних
стягнень,  зокрема,  чи не закінчився встановлений для цього
строк,  чи застосовувалось вже за цей
проступок дисциплінарне стягнення,  чи
враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна
ним шкода,  обставини,  за яких вчинено проступок,  і попередня робота працівника. За
передбаченими п.3  ст. 40 КЗпП підставами
працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі,  вчинений після застосування до нього
дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин
обов'язків,  покладених на нього трудовим
договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках
враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення,  які встановлені чинним законодавством і не
втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково ( ст.  151 КЗпП),
і ті громадські стягнення,  які
застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до
положення або статуту,  що визначає
діяльність громадської організації,  і з
дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного
року.

Наказом
голови правління ВАТ «КВБЗ» від 6
жовтня 2006 року,  за узгодженням з головою Спостережної ради
товариства,  ОСОБА_1 звільнено з посади
за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків,  покладених на нього трудовим договором,  згідно п.3
ст. 40 КЗпП України. Підставою видачі наказу вказаний протокол засідання
спостережної ради № 19 від 4.10.2006 року та згода
профспілкового комітету (протокол №
10 від 5.10.2006 року).

Відповідно
до п.2.1. протоколу засідання спостережної ради ВАТ «КВБЗ» № 19 від 4 жовтня 2006 року,  вирішено за систематичне невиконання без
поважних причин своїх посадових обов'язків відізвати члена правління,  директора з якості ОСОБА_1 Згідно вказаного
протоколу засідання спостережної ради,
була заслухана інформація голови правління щодо невиконання без поважних
причин посадових обов'язків ОСОБА_1,  а
саме: незабезпечення створення в підпорядкованому колективі нормального

психологічного клімату,  систематичного надходження скарг працівників
підприємства,  відсутності резерву кадрів
на свою та інші підлеглі посади,
практичної відсутності керівного складу в підлеглому колективі,  великої текучісті підлеглих кадрів,  відсутності дієвих заходів з підвищення
якості продукції і недопущення браку та застосування раніше мір дисциплінарного
стягнення.

Судом
при винесенні рішення не беруться до уваги як обгрунтовані твердження позивача
щодо відсутності належним чином складеної та затвердженої вищестоячим
керівництвом його посадової інструкції. Як встановлено в судовому засіданні та
не заперечується самим позивачем ОСОБА_1,
він знав про свої функціональні обов'язки,  був ознайомлений з Положенням про управління
якістю продукції,  Керівництвом з
якості,  де визначені його права і
обов'язки. Крім того,  матеріалами
цивільної справи підтверджується,  що
розробка посадової інструкції входила до повноважень ОСОБА_1 Згідно службових
записок № 42-46-104 від 03.09.2004 року,
№42-46-78 від 21.07.2004,  №
46-09/160 від 03.11.2005 року,  ОСОБА_1
неодноразово вказувалося на необхідність направити на затвердження проект
посадової інструкції на директора з якості - головного контролера.

В
матеріалах справи мається належним чином затверджена посадова інструкція
директора з якості - головного контролера ВАТ «КВБЗ»,  якою передбачено обов'язок очолювати роботу по
забезпеченню якості продукції,  що
випускається; контролювати якість виготовлення продукції; розробляти пропозиції
і вимоги по підвищенню якості продукції; своєчасно і якісно проводити
підготовку резерва кадрів керівників; проводити роботу по створенню і
підтриманню нормального морально-психологічного клімату в підпорядкованих
підрозділах,  тощо. З посадовою
інструкцією ОСОБА_1ознайомлений,  що
підтверджується підписом останнього.

В звіті
директора з якості ОСОБА_1за наслідками роботи за період з 01.01.06 по 01.09.06 визнає,  що порушуються порядок розробки та
затвердження посадових інструкцій,  не
вдалося створити резерв кадрів на керівні посади підрозділів Управління якістю
продукції.

Доповідними
записками директора по персоналу ОСОБА_14 доводиться до відому керівництва про
низький рівень роботи з підготовки кадрового резерву керівників,  велику текучість кадрів,  складну морально-психологічну обстановку в
колективі.

Викладені
факти підтверджуються також допитаними в судовому засіданні свідками
ОСОБА_8,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10,
ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  ОСОБА_13ОСОБА_14,  ОСОБА_15,
ОСОБА_16

З цих
підстав суд вважає за необхідне відмовити позивачеві в задоволенні позовних
вимог в частині визнння незаконним та скасування рішення засідання спостережної
ради ВАТ «Крюківський вагоннобудівний завод» від 4 жовтня 2006 року № 19 в
частині його відсторонення від посад члена правління,  директора з якості - головного контролера ВАТ
«Крюківський вагоннобудівний завод».

Згідно  ст.  43 КЗпП
України,  розірвання трудового договору з
підстав,  передбачених п.3  ст. 40 КЗпП України,  може бути проведено лише за попередньою
згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової
організації,  членом якої є працівник.
Виборний орган первинної профспілкової організації,  членом якої є працівник,  розглядає у п'ятнадцятиденний строк
обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про
розірвання трудового договору з працівником.
Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися  у
присутності  працівника,    на
якого   воно   внесено.
Розгляд

подання
у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою згодою. Якщо
працівник або його представник не з'явився на засідання,  розгляд заяви відкладається до наступного
засідання у межах п'ятнадцятиденного строку.

Згідно
наданого протоколу засідання членів профкому працівників підприємства № 10 від 5 жовтня 2006 року,  слухали подання голови правління ВАТ «КВБЗ»
про дачу згоди на звільнення ОСОБА_1 Вказано,
що запрошений під розпис ОСОБА_1на засідання профкому не з'явився,  про час та місце засідання повідомлявся 5.10.2006 року,  більшістю голосів (24 особи) вирішено
розглянути питання про дачу згоди на звільнення ОСОБА_1 без присутності
останнього. Рішенням засідання членів профкомітету постановлено дати згоду на
звільнення члена правління -
директора з якості -головного
контролера товариства ОСОБА_1 Представниками відповідача не заперечується той
факт,  що засідання профспілкового органу
проведено без участі самого ОСОБА_1

Згідно
положень  ст.  43
КЗпП України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів»,
суд,  встановивши,  що звільнення працівника проведено власником
або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу,  суд зупиняє провадження по справі,  запитує згоду профспілкового органу і після
її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення
працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону,  якщо до профспілкового органу в такому
випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці
справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення
на роботі,  якщо згоду профспілкового органу
на звільнення визнано такою,  що не має
юридичного значення.

В
судовому засіданні судом запропоновано повторно звернутися до профспілкового
органу з поданням про звільнення ОСОБА_1,  проте сторони вважають звернення недоцільним,  оскільки ні у позивача,  ні у представника відповідача та третіх
сторін не виникає сумніву у тому,  що
профспілковим органом буде надана згода на звільнення ОСОБА_1 Позивач та його
представник в судовому засіданні визнають,
що повторні результати засідання членів профкому працівників
підприємства будуть мати такі ж результати.

На
підставі викладеного,  та
враховуючи,  що до ОСОБА_1 раніше
застосовувалися дисциплінарні стягнення,
суд приходить до висновку,  що
звільнення ОСОБА_1 з підприємства проведено законно,  а тому слід відмовити позивачеві в поновленні
його на роботі на посаді члена правління та директора з якості - головного
контролера ВАТ «Крюківський вагоннобудівний завод» та стягненні з відповідача
на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно  ст.  237-1 відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться
у разі,  якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя. Оскільки накладення стягнень та звільнення
ОСОБА_1 проведено ВАТ «КВБЗ» правомірно,
слід відмовити позивачеві у стягненні моральної шкоди.

Керуючись  ст.
ст.  10,
60,  79,  88,
209,  212,  213,
215 ЦПК України,
ст.  ст.  40
п.3,  43,  139,  147,
147-1,  148,  149,
150,  232,  235 КЗпП України,  Постановою

Верховного
Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів»,  Постановою Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,  суд,

РІШИВ:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства
«Крюківський вагоннобудівний завод» про визнання недійсним та скасування наказу
про застосування дисциплінарного стягнення,
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди
-відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь держави судові витрати в сумі 118 гривен 27 коп. та 30
гривен витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На
рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.