УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12 листопада
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Сегеди С. М. ,  Виноградової Л.Є.,
Гайворонського С.
П.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.  Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.  Запоріжжя,  Ленінської районної державної адміністрації
Запорізької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності,
визнання недійсним свідоцтва платника податку,  визнання недійсними бухгалтерських та інших
фінансово-господарських документів,  про
зобов'язання Ленінської райдержадміністрації Запорізької міськради скасувати
державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності,  забов'язання ДШ у Ленінському районі м.  Запоріжжя скасувати свідоцтво платника
податку на додану вартість,  за
касаційною скаргою Державної податкової адміністрації у Запорізькій області на
ухвалу Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 30 листопада 2005 року та на ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 10 січня 2006 року,

встановила:

19
жовтня 2005 року ОСОБА_1  звернулася до
суду із вказаним позовом,  мотивуючи свої
вимоги тим,  що при отриманні свідоцтва
про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи вона
не мала наміру займатися підприємницькою діяльністю.

Ухвалою
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 30 листопада 2005 року,  залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 січня 2006
року,  провадження у справі було закрите
з тих відстав,  що справа за заявленими
позовними вимогами не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства,  оскільки містить у собі вимоги,  які підлягають розгляду в порядку
господарського судочинства.

В
касаційній скарзі ДПА у Запорізькій області ставить питання про скасування
ухвал суду першої та апеляційної інстанції з направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції через порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень першої та апеляційної інстанції відсутні,  виходячи із наступного.

З
матеріалів справи вбачається,  що позовна
заява подана в порядку цивільного судочинства,
з обґрунтуванням позовних вимог нормами Господарського Кодексу України
(а.с.  19-22).

Головуючий
у першій інстанції: Дюженко Л.А.                                   Справа
№ 33ц-12582007 р.

Доповідач:
Сегеда С. М.                                                                         Категорія
ЦП: 44

Вирішуючи
питання про закриття провадження у справі суд першої інстанції правильно
виходив із того,  що справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного судочинства,
а тому закрив провадження у справі,
керуючись п.1 ч.1  ст.  205 ЦПК України.

З таким
висновком обґрунтовано погодився суд апеляційної інстанції.

Доводи
касаційної скарги про невідповідність оскаржуваних ухвал нормам КАС України не
можуть бути взяті до уваги,  оскільки
адміністративного позову у справі пред'явлено не було,  адміністративне провадження у справі не
відкривалось,  а тому суди першої та
апеляційної інстанції,  що діяли в межах
цивільного судочинства у справі,
постановили ухвали,  які
відповідають вимогам цивільного процесуального законодавства України.

З огляду
на викладене та враховуючи відсутність адміністративного позову,  є безпідставними посилання касатора на  ст.  17
КАС України,  як на підставу розгляду
справи в порядку адміністративного судочинства.

Згідно
ч. 2  ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або та вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  доводи касаційної
скарги не спростовують висновків судів,
підстави,  передбачені  ст.
338 ЦПК України для скасування судових рішень відсутні.

Касаційна
скарга підлягає відхиленню,  а
оскаржувані судові рішення залишенню без змін.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
Державної податкової адміністрації у Запорізькій області відхилити.

Ухвалу
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 30 листопада 2005 року та на ухвалу апеляційного суду Запорізької області
від 10 січня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.