Справа №22-2346                                                    Головуючий у 1-й ін.Ганич І.М.
Категорія 39                                                                Доповідач: Зубарева К.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

08 жовтня 2007 року
колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суд
Львівської області в складі:

Головуючого: Зубарєвої К.П. Суддів: Штефаніци Ю.Г., Курій Н.М. При секретарі: Дунчюс С.В. З
участю сторін, адвоката ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Львові на рішення
Залізничного районного суду м.Львова від 15 червня 2007 року

Встановила:

Рішенням
Залізничного районного суду м.Львова від 15 червня 2007 року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об'єднання (ДТГО)
„Львівська залізниця", моторвагонного депо, відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у м.Львові про складання актів про нещасний випадок на
виробництві. Визнано складені 16.10.2006 року акти за формою Н-5 НВП про
нещасний випадок із ОСОБА_1, що стався 22.06.2003 року поза виробництвом -
незаконними і скасовано. Зобов"язано Державне територіально-галузеве об"єднання
„Львівська залізниця", моторвагонне депо Львів і відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у м.Львові скласти акти за формою Н-1 і Н-5 про
нещасний випадок 22.06.2003 року із ОСОБА_1, пов"язаний із виробництвом.
Стягнуто з ДТГО „Львівська залізниця" в користь позивача судові витрати в
розмірі 208 грн.50 коп.

Рішення суду
оскаржила виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Львові. В апеляційній
скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки таке
прийняте з неповним з'ясуванням обставин , що мають значення для справи, а
також з порушенням норм процесуального права. Суд не звернув увагу на те, що
позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст..ст.228, 233 КЗпП
України.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та межі доводів апеляційної скарги,
письмове заперечення позивача на апеляційну скаргу колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга   не підлягає  задоволенню.

2

Матеріалами
справи встановлено, що позивач з 22.05.2002 року працює слюсарем по ремонту
рухомого складу цеху ремонту ПР-3 електросекцій моторвагонного депо Львів ДТГО
„Львівська залізниця". Під час фарбування даху електропоїзда 22.06.2003
року позивач впав на бетонну підлогу, внаслідок чого травмував праву ногу і був
доставлений в лікарню з закритим переломом правої п"яткової кістки із
зміщенням фрагментів. За результатами службового розслідування 16.10.2006 року
був складений акт за формою Н-5 і НВП про нещасний випадок з позивачем, що
стався 22.06.2003 року поза виробництвом. Задовольняючи позовні вимоги про
визнання складених актів незаконними та зобов'язуючи відповідачів скласти акти
про нещасний випадок, пов"язаний з виробництвом, що стався з позивачем
22.06.2003 року суд вірно виходив з того, факт нещасного випадку з позивачем
22.06.2003 року, пов"язаного з виробництвом знайшов своє підтвердження, а
тому складені акти 16.10.2006 року не відповідають дійсним обставинам і є
незаконними. Це стверджується показаннями свідків, допитаних судом, табелем
обліку робочого часу за 22.06.2003 року, листом об"єднання профспілок
Львівщини від 20.11.2006 року про зобов'язання відповідача провести повторне розслідування
нещасного випадку, який стався з позивачем 22.06.2003 року.

Відповідно до
ч.1 ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають
право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю
або частково. Статтею 55 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено право
виконавчих органів Фонду звертатися до суду
за вирішенням спорів щодо сум страхових внесків, розміру шкоди та прав
на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань, але факт нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, який пов"язаний з
виробництвом не може бути оскаржений Фондом. Питання розслідування нещасного випадку на виробництві згідно з Законом України
„Про охорону праці" відноситься до сфери організації здорових і
безпечних умов праці на підприємстві, а не до сфери регулювання питань
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та порядок розслідування таких випадків затверджений
постановою Кабінету Міністрів України № 1112 від 25.08.2004 року також
не містить норм, які б надавали права робочим органам Фонду на оскарження актів
форми Н-1, Н-5. ( або НПВ). Виходячи з наведеного, та враховуючи, що
оскаржуваним рішенням суду не порушуються права апелянта, іншими відповідачами
рішення не оскаржене, відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам
матеріального і процесуального права, підстав для задоволення апеляційної
скарги колегія суддів не вбачає. Разом з тим колегія суддів вважає необхідним
виключити з резолютивної частини рішення покладення обов'язку по складанню
актів за формою Н-1 і Н-5 на відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
м.Львові.

Керуючись CT.CT..307
ч.1 п.1,308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

Ухвалила :

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань у м.Львові відхилити, а рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 15 червня 2007 року залишити без зміни, виключивши з резолютивної
його частини покладення на відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
м.Львові обов'язку по складенню актів.

Ухвала вступає в
законну силу з моменту її проголошення, може бути оскарженою у касаційному
порядку протягом двох місяців з дня вступу в законну силу шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.