Справа №2-358 2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
квітня 2007 року Ленінський районний суд м.Донецька в складі: головуючого
судді: Хмельницької Л.1.
при секретарі: Стіліаніді Г.О. за участю позивачки: ОСОБА_1за участю
відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.. Донецка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким
що втратив право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким що
втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 В
обгрунтування позовних вимог вказала, що вона знаходилася в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем. В період шлюбу вона з відповідачем 25.05.2001р. придбали
3-х кімнатну квартиру за вказаною адресою на підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу
ОСОБА_3. Квартира належала в рівних частках- по 1А частині позивачці та
відповідачу. 22 грудня 2005 року відповідач подарував позивачці належну йому
х/г частку квартири. Таким чином, позивачка є єдиною власницею квартири
АДРЕСА_1Відповідач мешкав в спорній квартирі та був зареєстрований в ній з
19.02.2002 р. В липні 2006 році шлюб між позивачкою та віідповідачем був
розірваний. З грудня 2005 року відповідач в квартирі не проживав, його речей в
квартирі немає, участі в сплаті комунальних послуг відповідач не приймає.
Позивачка мешкає сама з дитиною, їй важко сплачувати комунальні послуги в тому
числі за відповідача, який зареєстрований, але не мешкає у квартирі.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,
просила визнати ОСОБА_2 таким що втратив право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 у зв"язку з тим, що у квартирі він не
мешкає більш ніж 6 місяців без поважної причини. Пояснила, що в 2005 році їй
стало відомо, що відпровідач-на тій час-ЇТ чоловік, порушив подружню вірність.
В листопаді 2005 року вона запропонувала йому й залишити квартиру, після чого
відповідач зібрав свої речі та пішов з сім"ї, мешкав в іншої жінки. 17.12.2005р.
відповідач повернувся до неї та вона його прийняла. Через декілький час
відносини між сторонами погіршилися, були випадки коли відповідач бив
позивачку. В грудні 2005 року відповідач звернувся до позивачки з пропозицеєю
викупити в нього його частку квартири за 18 000 доларів США, оскільки в нього
було багато боргів. Позивачка погодилась та за допомогою батьків сплатила
відповідачеві вказану суму, після чого він подарував їй 1/г частину спорної
квартири, тому вона стала єдиною власницею квартири. 14.01.2006р. відповідач
приходив в квартиру в стані алкогольного сп"яніння, влаштував сварку,
погрожував вбити позивачку, тому вона не відчинила йому двері. В березні-квітні
2006 року відповідач також приходив в спорну квартиру провідати дитину, але
знов вчинив сварку. Вселитися в квартиру відповідач не намагався, його речей в
квартирі немає, поштову кореспонденцію він на вказану адресу не отримує, не
мешкає в квартирі більш ніж 6 місяців без поважних причин, тому просила
задовольнити її позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що
в спорній квартирі він не мешкає з 14.01.2006 p., оскільки
позивачка вигнала його, виставив за дверь
його речи. З цього приводу він і почав сварку, при цьому дійсно стучав у двері квартири.
На цей час

його   речей
в   квартирі   немає,
комунальні послуги він не сплачує, матеріальну допомогу на утримання
дитини він не надає, оскільки від цього відмовляється позивачка.

Свідки ОСОБА_4.,ОСОБА_5,ОСОБА_6 ОСОБА_7в судовому засіданні підтримали
пояснення позивачки.

ОСОБА_4. таОСОБА_5-батьки позивачки підтвердили, що допомогли позивачці
сплатити відповідачеві суму за його частку квартири за його пропозицеєю. Крім
того пояснили, що в квартирі відповідач не мешкає більш ніж 6 місяців, вселитися
не намагався. Коли приходив до квартири провідати дитину, вчинив сварку,
ображав позивачку, погрожував їй.

Свідок ОСОБА_6. в судовому засіданні пояснив, що 14.01.2006 року йому
подзвонила позивачка-його племінниця, яка просила його терміново приїхати до
неї, оскільки відповідач в нетрезвому
стані вчинив в перегородці до квартири сварку.

Після пояснень свідків відповідач в судовому засіданні
визнав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, свідків, перевірівши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі договіру купівлі-продажу квартири від 25.05.2001р. (а.с.13),
посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округа
ОСОБА_3. Уі частина квартири АДРЕСА_1 належить на праві власності
позивачці-ОСОБА_1На підставі договіру дарування від 22.12.2005р., посвідченого
приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округа ОСОБА_8.(а.с.Ю)
відповідач подарував позивачці Уі частину спорної квартири. Таким чином,
позивачка є єдиною власницею вказаної квартири. Шлюб між позивачкою та
відповідачем розірваний на підставі рішення суду, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.14). Згідно акта обслідування квартири
(а.с.9) встановлено, що відповідач з грудня 20005 року не мешкає в спорній
квартирі, його особисті речі в ній відсутні, комунальні послуги не сплачує.

На підставі ст.71 ЖК України, при тимчасової відсутністі наймача або членів
його родини за ними сберегається право на житлове приміщення протягом шісті
місяців. Відповідач ОСОБА_2.
більш ніж шісти місяців, без поважних причин не мешкає в спорній квартирі і
тому втратив право користування житловим приміщенням в ній.

Крім того, на підставі ст. 15 Закона
України „ Про власність", громадянин, який став власником квартири чи
будинку має право розпоряджатися ними на свій розсуд: продавати, обмінювати,
здавати в оренду, складати інші угоди, не заборонені законом.

Згідно ст. 48 Закону України „Про власність": власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані
з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Таким чином встановлено, що відповідач, який не є членом родини
позивачки-власниці квартири, але будучи зареєстрованими в квартирі, власником
якої вона є, створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні власностю, у
зв"язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги
позивачки

На підставі ст.71, 72 ЖК України, ст. ст. 15,48 Закону України „Про
власність", керуючись ст. ст. 10,11,209,212,214,215 ЦПК Україньї, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким що втратив право користування
житловим приміщенням в квартиріАДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької

області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-депний строк з дня проголошення рішення

заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги

або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.