АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем   України

25
жовтня 2007 року колегія судців судової палати у цивільних справах апе­ляційного
суду Житомирської області у складі:

головуючого
- судді : Товянської О.В.

суддів :                         Франовської К.С.

Широкової Л.В.
при секретарі судового засідання : Забеліній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Житомирі апеляційні скар­ги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Королівського районного суду м.  Житомира Житомир­ської області від 11 червня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_4,  виконавчого комітету
Жито­мирської міської ради (далі - Житомирський міськвиконком),  КП "Жи­томирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації" про ви­знання незаконним рішення Житомирського
міськвиконкому від 25.10.2001р. за № 679,
встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання
права власності на прибудови до будинку та зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1,  третьої особи - Другої
державної нотаріальної контори про визнання права власності на частину
домоволодіння,  частково недійсним
реєстраційного на­пису про право власності на частину домоволодіння,  -

встановила:

У травні 2005 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_1,  ОСОБА_4,  Житомирського міськвиконкому про визнання

незаконним рішення Житомирського міськвиконкому від
25.10.2001р. за №

679. Просила визнати вказане рішення в частині зміни
(встановлення) розміру

ідеальних часток ОСОБА_1 і ОСОБА_4 у домоволодінні
АДРЕСА_1 відповідно 61/100 і 39/100 (п. 4 Переліку об'єктів неру­

хомості у додатку № 2 до цього рішення) незаконним та
скасувати у зазначе­

ній частині. Зазначала,
що рішенням Житомирського міськвиконкому від

25.10.2001р. згідно з додатком №2 у вигляді Переліку
об'єктів нерухомого

майна,  по яким
змінюються ідеальні частки співвласників у зв'язку з здійсне­

ними прибудовами,
ОСОБА_1 встановлена нова ідеальна частка у спільній

власності на будинок АДРЕСА_1 в розмірі 61/100,

ОСОБА_4 - 39/100. Даним рішенням порушуються її права і
інтереси як

власника прибудов,
що за ним увійшли до закріплених за ОСОБА_1___________________

Справа №
22ц/1829                     Головуючий у
суді 1-ї інстанції Колупаєв В.В.

Категорія
44                                 Доповідач
Товянська О.В.

2

61/100
частин будинку,  оскільки рішенням
Житомирського міськвиконкому № 71 від 28.02.1991р. прибудови до будинку
АДРЕСА_1 жилою площею 20, 40 м2,
загальною площею 49, 80 м2,  які
згідно акту прийому прийняті в експлуатацію та рішення Житомирсь­кого
міськвиконкому,  рахуються за нею -
ОСОБА_3. Вважа­ла,  що вона повинна була
бути включена в оспорюване рішення як співвлас­ник будинку з визначенням їй
відповідної частки у ньому.

17 серпня 2005р. позивачка подала додаткову позовну заяву,  в якій про­сила визнати рішення Житомирського
міськвиконкому від 9 червня 2005р. № 381,
викладене у пункті 10,  котрим
внесені зміни у п. 34 додатку до рішення міськвиконкому № 71 від 28.02.1991р. в
частині прізвища,  імені та по-батькові
із зазначенням читати "ОСОБА_5" замість "ОСОБА_3"
незаконним та його скасувати; встановити факт,
що рішення Житомирського міськвиконкому № 71 від 28.02.1991р. "Про
за­твердження актів прийомки в експлуатацію індивідуальних жилих будинків
громадян міста" з додатком у вигляді Списку громадян,  будинки яких прийня­ті в експлуатацію згідно
актів прийомки,  з порядковим номером 34
на ім'я ОСОБА_3,  яким засвідчено факт
прийняття в експлуатацію при­будови до житлового будинку АДРЕСА_1 жилою площею
20, 40 м2,  загальною площею 49, 80 м2
належить до ОСОБА_3,  оскільки в рішенні
є описка в її іме­ні; визнати за нею право власності на відповідну частину
житлового будинку АДРЕСА_1,  якій
відповідають прибудови: тамбур 4 площею 3, 5 м2,  кухня 4-1 площею 8, 7 м2,  жилі кімнати 4-2 площею 10, 0 м2,  3-3 площею 10, 4 м2,  а також господарські будівлі х/% гаража під
літерою "Г",  сараї під
літерами "Г-2",
"В-1",  літня кухня під
літерою "В". Посилалась на те,
що рі­шенням Житомирського міськвиконкому № 381 від 9 червня 2005р. були
вне­сені зміни до рішення № 71 від 28.02.1991р. в частині особи забудовника при­будов
в п. 34 додатку замість неї зазначено,
що таким є її батько ОСОБА_5 3азначає,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 батько її помер і в силу ви­мог закону у момент його
смерті була припинена належна йому цивільна пра­воздатність,  він не міг набувати будь-яке суб'єктивне
право чи обов'язок та во­лодіти ними. Також: в рішенні міськвиконкому від
28.02.1991р. помилково бу­ло вказано її ім'я "ОСОБА_7" замість
"ОСОБА_3". Даний факт пояснює тим,
що оформ­ленням здійсненої прибудови на ім'я позивачки займався ОСОБА_5
і тільки зі слів батька вона дізналась,
що узаконення прибудов здійснено на неї. Про зміст рішення вона
дізналась з листа архівного відділу від 27.12.2004р

В
процесі розгляду справи в якості відповідачів були притягнуті до учас­ті в
справі КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної
інвентаризації"" та ОСОБА_2.

08.12.2006р.
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1,  просила визнати за нею право власності на 1/2
частини спіль­ного домоволодіння АДРЕСА_1 та визнати частково не­дійсним
свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 2-ю держав­ною
нотаріальною конторою м.  Житомира у
1994р. на ім'я ОСОБА_1. Поси­лалась на те,
що вона перебувала в законному шлюбі з ОСОБА_5 з березня 1946р.. Під час
шлюбу вони придбали частину домоволодіння АДРЕСА_1. Після сме­рті чоловіка їх
дочка ОСОБА_1 успадкувала 12 частину належно­го їм з ОСОБА_5 майна,  але у свідоцтві про право на спадщину за

з

заповітом
вказано,  що вона є власником всього
домоволодіння. Вважала,  що  даним свідоцтвом незаконно позбавлено
належного їй частини домоволодіння.

Ухвалою
Корольовського районного суду м.
Житомира Житомирської об­ласті від 11.01.2007р. справу за вказаним
позовом об'єднано в одне прова­дження з позовом ОСОБА_3.

В процесі розгляду справи ОСОБА_2 уточнила свої позовні ви­моги,  просила визнати за нею право власності на 1/2
частину житлового будинку по АДРЕСА_1 на наступні приміщення: жилі кімнати 5-4
площею 11, 1 м2 та 5-2 площею 10, 0 м2,
кухню 5-1 площею 8, 7 м2,  тамбур
4 площею 3, 5 м2,  літню кухню під
літерою "В" сарай під літерою В-1 та Г-2,  1/2 га­ража під літерою Т"; визнати
частково недійсним свідоцтво на спадщину за заповітом,  виданого на ім'я ОСОБА_1. державним
нотаріусом Другої дер­жавної нотаріальної контори м.  Житомира від 9 листопада 1994р. в 1/4 частині
успадкованого спірного домоволодіння; визнати частково недійсним реєстра­ційний
напис за № 3026 вчинений у реєстровій книзі № 129 та в інвентарній справі №
2164 від 22.11.1994р. КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної
інвентаризації" в 1Л спірного домоволодіння.

Рішенням
Корольовського райсуду
м.  Житомира
Житомирської області від 11.0б.2007р. позов ОСОБА_3. задоволено,  зустрічний позов ОСОБА_2 залишено без
задоволення за пропуском строку звернення до суду.

Не
погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.
ОСОБА_1 просить рішен­ня суду першої інстанції скасувати та закрити провадження
у справі. Посила­ється на неправильне застосування судом норм матеріального та
порушення норм процесуального права. Суд не взяв до уваги рішення суду,  що набрало законної сили,  ухвалене з приводу спору між тими самими
сторонами,  про той самий предмет і з тих
самих підстав та безпідставно відмовив їй у задоволенні клопотання про закриття
провадження у справі. В одному провадженні роз­глянуто вимоги,  що підлягають розгляду за правилами різних
видів судочинст­ва,  чим порушені
вимоги  ст.  16 ЦПК України та п.1 ч.1  ст.  17
КАС України.

ОСОБА_2
просить рішення скасувати,  справу
направити до то­го ж суду для розгляду по суті заявлених позовних вимог,  посилається на по­рушення судом норм
матеріального та процесуального права,
недоведеність обставин,  що мають
значення для справи,  які суд вважав
встановленими. Строк позовної давності нею пропущений з поважних причин.

Апеляційні
скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Як видно
з матеріалів справи,  ОСОБА_5 під час
перебування у шлюбі з ОСОБА_2,  (вони є
батьками ОСОБА_1 і ОСОБА_3),  за
договором купівлі-продажу від 30.09.1948р. придбали частину будинковолодіння по
АДРЕСА_1.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_3 за згодою батька
ОСОБА_5 у кінці 80*р. почала робити прибудову до спірного будинковолодіння. Ці
обставини підтверджуються його особистим замовленням до "Житомирського
обласного міжміського бюро технічної інвентаризації" про інвентаризацію за­вершеної
прибудови та реєстрації для відчуження,
зверненням до Житомирсь­кого міськвиконкому з проханням оформити спірну
прибудову з метою відчу­ження на ім'я дочки - ОСОБА_3.,  протоколом міської міжвідомчої архітекту­рно-будівельної
комісії № 21 від 22.11.1990р.,  рішенням
виконавчого комітету Житомирської міської ради № 71 від 28.02.1991р."Про
затвердження актів

4

прийомки
в експлуатацію індивідуальних жилих будинків громадян міста",  *яким цю прибудову прийнято в експлуатацію на
ім'я ОСОБА_3. (а.с. 51, 69,  70, 73). Це
рішення виконкому не скасовано,  є чинним
і на час його винесення було правовстановлюючим документом і підставою для
оформлення права власності на будинок (Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домово­лодінь у містах і селищах міського типу Української РСР
Міністерства комуна­льного господарства Української РСР від 31.01.1966р.,  затвердженої Міністром комунального
господарства Української РСР та погодженої із заступником Го­лови Верховного
Суду Української РСР 15.01.1966р.)

Суд
правильно врахував і те,  що ОСОБА_5 у
березні 1991р. був прийнятий на квартирний облік для поліпшення житлових умов
(на склад сім'ї 2 особи - він та дружина) і у травні 1992 року отримав
впорядковану од­нокімнатну квартиру АДРЕСА_2. ОСОБА_1 ра­зом з сім'єю мають
інше впорядковане житло де і мешкають.

Апеляційний суд погоджується і з висновком суду 1 інстанції про безпід­ставність
вимог про закриття провадження у справі,
оскільки спірні правовід­носини не були предметом судового розгляду. У
2003 році ОСОБА_3 зверта­лась до суду з інших підстав. Апеляційний суд
Житомирської області 01 верес­ня 2004 року відмовив їй у позові про визнання
права власності на прибудову із посиланням на рішення Корольовського райсуду м.  Житомира від 12.02.2002 року,  яким визнано власником спірної прибудови
ОСОБА_1 (а.с. 64-67). Проте ухвалою Корольовського райсуду м.  Житомира від 10.05.2005р. це рішення скасовано за
нововиявленими обставинами,  в зв'язку з
чим вказана підстава відпала. Крім того,
при розгляді даного спору позивач­ка посилалась на рішення Житомирсько
міськвиконкому № 71 від 28.02.91р. про затвердження актів прийомки в
експлуатацію індивідуальних жилих бу­динків громадян міста,  за яким спірна прибудова прийнята в
експлуатацію згідно акту прийомки на ім'я ОСОБА_3. (а.с. 9, 10). Це рішення
виконкому не досліджувалось судом апеляційної інстанції і не враховано при
постановленніь вказаного рішення 01 вересня 2001р. Матеріалами справи
доведено,  що про його існування ОСОБА_3
дізналась 27.12.2004р. з листа архітектурного від­ділу Житомирської міської
ради на запит адвоката ОСОБА_6 (а.с. 42).

Правильно
судом відмовлено і у роз'єднанні позовних вимог,  оскільки предметом спору у даній справі є
право власності на прибудови до будинку (цивільне право),  відновлення цього права від порушень зі
сторони ОСОБА_1,  котра як і
ОСОБА_3,  на підставі рішень
міськвиконкому прете­ндує на спірні прибудови. Тобто,  між сторонами існує спір про право,  що ви­ключає його розгляд у порядку
адміністративного судочинства.

Є
законним та обґрунтованим рішення суду і в частині відмови у позові ОСОБА_2.

Матеріалами
справи доведено,  що їй було відомо і
вона погоджувалась з тим,  що належну їй
з чоловіком частину домоволодіння за заповітом було пере­оформлено на їх дочку
ОСОБА_1

Суд
прийшов до обґрунтованого висновку про пропуск нею строку звер­нення до
суду,  оскільки після смерті чоловіка у
1994 році,  оформлення дочкою ОСОБА_1.
ОСОБА_1 на себе всього спірно житла,  з
чим вона погоджувалась,  і до часу
звернення до суду пройшло більше 20 років. Причин,  які б перешко­джали їй раніше звернутись до
суду,  вона не навела.

5

Посилання на
незаконність ухвали Королівського райсуду
м.  Житомира про
перегляд за нововиявленими обставинами рішення цього ж суду від 12.02.2002 року
при вирішенні даного спору не переглядається.

Рішення суду
відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Підстави для задоволення
апеляційних скарг та скасування судового рішення відсутні. Керуючись  ст.
ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира Житомирської області від 11 червня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.