Справа №22-ц-5575/2007
Головуючий у суді
Доповідач: Курська А.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада
2007 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді: Курської А.Г.

Суддів:
Горбань В.В.Шаповалової О.А.

При секретарі:    -
Войциховській Е.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до приватного підприємства „Колос" про стягнення заборгованості по
орендній платі та неустойки, за апеляційною скаргою представника приватного
підприємства „Колос" Дубінко Марії Сергіївни на рішення Чорноморського
районного суду АР Крим від 18.06.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

12.12.2006 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства „Колос" про
стягнення заборгованості по орендній платі та неустойки за прострочення її
виплати.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що він є власником двох земельних паїв на підставі сертифіката
№0274728 серії KM від 19.04.2000 року та свідоцтва про право на спадщину
від ІНФОРМАЦІЯ_1 після померлого батька ОСОБА_2. Земельні ділянки строком на
п'ять років передані в оренду приватному підприємству „Колос" за
договорами від 19.09.2001 року, укладеними на той час з ним та батьком ОСОБА_2
Відповідно до умов договорів орендна плата повинна була сплачуватися в період з
1 вересня до 1 грудня за кожний рік протягом строку оренди, за порушення цього
зобов'язання передбачалось стягнення пені в розмірі 0,5% від суми недоїмки за
кожен день прострочення, включаючи день сплати. Станом на 01.12.2006 р.
заборгованість відповідача за договором, укладеним з його батьком, з
урахуванням неустойки складає 5778 грн. 29 коп., а за договором, укладеним з
ним, - 2112 грн. 68 коп. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість
по орендній платі та неустойку в загальній сумі 7890 грн. 97 грн., а також
витрати, пов'язані з розглядом справи, в тому числі витрати на правову
допомогу.

02.03.2007 року
позивач уточнив позовні вимоги, збільшивши суму стягнення до 12072 грн. 87 коп.
Крім того, просив стягнути з відповідача судові витрати в сумі 155 грн. 96 коп.
та 700 грн. на правову допомогу.

Ухвалою суду від
15.06.2007 року прийнято відмову від позову ОСОБА_1 про стягнення орендної
плати і провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП „Колос" про
стягнення орендної плати за обома договорами закрито. Ухвала набрала чинності і
сторонами не оскаржується.

В подальшому
розгляді справи позивач ОСОБА_1 наполягав тільки на стягненні пені відповідно
до обох договорів оренди земельних паїв на загальну суму 7890 грн. 97 коп.

2

Рішенням суду
позов задоволено частково, стягнуто з приватного підприємства „Колос" на
користь ОСОБА_1 пеню за невиконання двох договорів оренди в розмірі 5946 грн. 10
коп. та судові витрати в сумі 714 грн.

В апеляційній
скарзі представник відповідача Дубінко М.С. просить рішення суду в частині
стягнення з ПП „Колос" пені в розмірі 4088 грн. 55 коп. за договором
оренди земельного паю від 19.09.2001 року, укладеного між ОСОБА_2 і ПП
„Колос", та в частині стягнення судового збору в розмірі 714 грн.
скасувати, в іншій частині рішення залишити без змін. Доводи апелянта полягають
в тому, що суд при вирішення питання про стягнення на користь позивача пені за
договором, укладеним з його померлим батьком, неправильно застосував норми
матеріального права, оскільки спадкоємець має право на стягнення неустойки у
зв'язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних зобов'язань, якщо
вона була присуджена судом спадкодавцю під час його життя. Крім того, вважає
необґрунтованим стягнення з ПП „Колос" судових витрат в сумі 714 грн.

Судова колегія
заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та Повшедної К.Г. - представника
відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає її обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, а рішення
суду - частковому скасуванню з ухваленням нового рішення, з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про часткове задоволення позову в частині стягнення заборгованості по
орендній платі на користь позивача як спадкоємця після смерті його батька, який
був стороною в договорі оренди земельного паю, суд першої інстанції виходив з
того, що право позивача як спадкоємця, на своєчасну виплату орендної плати
порушено і підлягає захисту, при цьому суд визнав розмір пені по орендній платі
в сумі 4088 грн. 55 коп.

Колегія суддів
не погоджується з такими висновками суду, оскільки вони не відповідають вимогам
матеріального закону, ЦК
України 1963 року, який діяв до 01.01.2004 року, і вимогам ЦК України 2003
року, який діяв після 01.01.2004 року, а також вимогам процесуального закону,
ст.ст.10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України.

Згідно з ч.3
ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При розгляді
справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 уклав договір оренди
земельного паю 19.09.2001 року і помер в період дії договору 26.08.2002 року,
про що свідчить свідоцтво про смерть.

Відповідно до
п.2 ч.1 ст.549 ЦК України
1963 року позивач ОСОБА_1 мав право на пред'явлення вимог до орендаря як щодо
орендної плати, так і невиплаченої пені, починаючи з лютого 2003 року, за
період дії договору з 19.09.2001 року по 26.08.2002 року, якщо орендна плата і
пеня були нараховані і не виплачені орендодавцю за його життя, при цьому з
вимогами про стягнення пені за невиконання договору спадкоємець мав право
звернутися у продовж шести місяців за нормами ЦК України 1963 року, який діяв до 01.01.2004 року.

Згідно з ч.1
ст.1297 ЦК України
2003 року спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Такі ж вимоги були передбачені і ЦК України 1963
року і відображені в роз'ясненнях, що містяться в п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.06.1983 року №4 (з подальшими змінами від
25.12.1995 року та 25.05.1998 року) „Про практику розгляду судами України справ
про спадкування".

Судова колегія
вважає, що земельний пай, який було передано за договором оренди в користування
орендарю, відноситься до нерухомого майна.

Відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за заповітом від ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.10) позивач
успадкував від свого батька ОСОБА_2 право на земельну частку -

3

пай площею
розміром 9,61 в умовних кадастрових гектарах та право на майновий пай в
загальному паевому фонді
КСП „Дальній" СПК „Колос".

Як убачається з
фактичних обставин справи і як стверджував представник відповідача, до
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач не представив своїх належно оформлених прав, як
спадкоємець, а тому судова колегія вважає, що відсутня вина відповідача в
несвоєчасній виплаті суми орендної плати.

Матеріалами
справи встановлено, що з 26.08.2002 року земельний пай площею 9,61 га
знаходився в користуванні відповідача без договору, оскільки з ОСОБА_2 його
припинено у зв'язку зі смертю останнього, а його спадкоємець на законних
підставах оформив свої юридичні права тільки ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ах.10).

З позивачем
ОСОБА_1 договір оренди земельного паю не відновлювався, оскільки він з цього
приводу у встановленому законом порядку не звертався ні до орендаря, ні до
суду.

Таким чином, за
період з 19.09.2001 року по 26.08.2002 року за дванадцять місяців орендну плату
у грошовому виразі мав право одержати тільки спадкоємець, який оформив свої
права відповідно до ЦК України
1963 року.

Як убачається зі
змісту п.2.1 договору про оренду земельного паю, передбачено зобов'язання
орендаря після закінчення терміну договору повернути земельну ділянку орендодавцю
в належному стані, але позивач ОСОБА_1 на засадах змагальності не довів, що він
звертався до відповідача-орендаря з питання щодо повернення земельного паю або
про продовження використання землі за договором оренди з ним як зі спадкоємцем
після смерті його батька ОСОБА_2

За таких підстав
судова колегія вважає, що у відповідача з позивачем не виникло правовідносин за
вищезазначеним договором оренди земельного паю, і що відповідач користувався
землею не на підставі умов договору оренди, а тому в діях ПП „Колос" та
відповідача по цій справі за невиконання обов'язків за договором вина відсутня.
Сама по собі добровільна грошова компенсація спадкоємцю ОСОБА_1 за користування
земельним паєм після закінчення дії договору оренди у зв'язку зі смертю орендодавця
ОСОБА_2 не є безумовною правовою підставою для стягнення пені, передбаченої
умовами договору.

Згідно з ч.2
ст.1230 ЦК України 2003 року до спадкоємця переходить право на стягнення
неустойки ( штрафу, пені) у зв'язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх
договірних обов'язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя.

Відповідно до
ст.549 ЦК України 2003 року неустойка розуміється і як спосіб забезпечення
виконання зобов'язань і є мірою(формою) цивільно-правової відповідальності за
невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Відповідно до
ст.550 ЦК України 2003 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин,
стягнення неустойки (пені) за своєю правовою природою є мірою цивільно-правової
відповідальності, тому її застосування можливе лише за наявності вини. За
відсутності вини особи, що порушила зобов'язання, на неї не може бути покладено
обов'язок щодо сплати неустойки за таке порушення.

Розмір неустойки
( в тому числі і в формі пені), як правило, дозволяє відновити майнові втрати,
якщо вони мали місце. Застосування неустойки (пені) можливе в процесі виконання
договору.

Оскільки
договір, укладений на строк до 01.12.2006 року, фактично закінчився 26.08.2002
року, а з новим орендодавцем він не продовжувався, то і не має підстав для
покладення відповідальності на орендаря у виді стягнення пені.

Зважаючи на
вищенаведене, колегія суддів вважає, що з урахуванням положень ч.3 ст.303 ЦПК
України, коли апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, у
випадку неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення,
оскаржуване рішення суду першої інстанції слід скасувати за підставами

4

п.п.1, 3, 4 ч.1
ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову
в частині вимог щодо стягнення пені за невиконання умов договору оренди
земельного паю від 19.09.2001 року між ОСОБА_2 та ПП „Колос".

Це ж рішення
суду в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП „Колос" про
стягнення пені за договором оренди земельного паю від 19.09.2001 року між його
батьком ОСОБА_2 та ПП „Колос" та в частині стягнення пені за договором
оренди земельного паю від 19.09.2001 року, укладеним між позивачем ОСОБА_1 та
ПП „Колос", залишити без змін, оскільки воно не оскаржується сторонами.

Судова колегія
вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.88
ЦПК України, відповідно до якої судовий збір стягується пропорційно задоволених
вимог. Оскільки суд першої інстанції визначив судові витрати в загальній сумі
714 грн., а судова колегія частково судове рішення суду скасовує на суму 4088
грн. 55 коп., то судові витрати пропорційно цій сумі складають 490 грн. 94 коп.
За таких підстав, в решті задоволених вимог судові витрати складають розмір 223
грн. 06 коп.

Судова колегія,
керуючись ст.ст.88, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 325 ЦПК
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника приватного підприємства „Колос" Дубінко Марії
Сергіївни задовольнити, рішення Чорноморського районного суду АР Крим від
18.06.2007 року в частині стягненні пені 4088 грн. 55 коп. за договором оренди
земельного паю від 19.09.2001 року між ОСОБА_2 та ПП „Колос" та в частині
судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити
ОСОБА_1 в позові до ПП „Колос" про стягнення пені в сумі 4088 грн. 55 коп.
за договором оренди земельного паю від 19.09.2001 року, укладеним між ОСОБА_2
та ПП „Колос" та в стягненні судових витрат в розмірі 490 грн. 94 коп. пропорційно
частині вимог, в задоволенні яких відмовлено.

Це ж рішення
суду в решті висновків залишити без змін.

Стягнути на
користь ОСОБА_1 з ПП „Колос" судовий збір в сумі 223 грн. 06 коп.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції.