Справа № 5825-2007 р.                                    Доповідач
1 інстанції Рокітна О.Б.
Категорія    27                                                   Доповідач   Круглікова К.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

09
серпня 2007 року                                                                        м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючої -
Круглікової К.С.  суддів  -
Олейникової Л.С.

Соломахи Л.І.
при секретарі - Стефановій І.М.  за
участю        - позивачки ОСОБА_1,  відповідача ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Харцизького міського суду від 11 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про захист честі та гідності,

ВСТАНОВИВ:

В квітні
2007 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом.  Позовні вимоги обґрунтовувала тим,  що 28 березня 2007 року до кабінету
дерматовенеролога дитячої поліклініки м.
Харцизька Донецької області увірвався громадянин ОСОБА_2 і в присутності
медичної сестри ОСОБА_3 почав її ображати нецензурною лайкою,  ганьбив звання лікаря,  погрожував,
наполягав щоб вона негайно надала медичну допомогу дитині його сусідів
ОСОБА_4 ,  у якої був діагноз
контагіозний молюск. Вона дала рекомендації з приводу лікування і дитина була
направлена до косметологічного кабінету. Про інцидент,  який стався між нею та відповідачем був
повідомлений завідуючий відділенням -ОСОБА_5,
та завідуючий дитячої поліклініки - ОСОБА_6. Оскільки відповідач своїми
діями зганьбив її честь та гідність,
вона перенесла нервовий стрес після чого у неї погіршився стан
здоров'я,  а тому просила зобов'язати
відповідача відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 8 000 грн.

Рішенням
Харцизького міського суду Донецької області від 11 червня 2007 ОСОБА_1 в
задоволенні позову до ОСОБА_2 про захист честі та гідності відмовлено.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною
скаргою,  в якій просить рішення суду
скасувати ухвалити нове рішення,  яким
задовольнити її позовні вимоги. Вказувала на те,  що суд першої інстанції відмовляючи їй в
задоволенні позову неповно з'ясував всі обставини по справі; під час розгляду
справи ,  в порушення норм процесуального
закону не дав можливості їй належним чином надати пояснення по справі,  долучити до справи документи,  задати питання   відповідачу; суд ухвалюючи рішення взяв до
уваги лише пояснення свідка

-Ночвіної,  яка не була присутня в кабінеті під час
конфлікту з ОСОБА_2,  разом з тим не взяв
до уваги та не надав належної правової оцінки пояснення медсестри ОСОБА_3,  яка була свідком інциденту;.

Суд
першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог,  виходив з того,  що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 і
відшкодування моральної шкоди відсутні,
оскільки в судовому засіданні судом не встановлений факт того ,  що 28 березня 2007 року в кабінеті дерматовенеролога дитячої
поліклініки,  відповідач ОСОБА_2 під час
розмови з ОСОБА_1 ,  в присутності
медичної сестри ОСОБА_3 , виловлювався в адресу позивачки нецензурними чи
брутальними словами,  які принижували її
честь та гідність як лікаря і людини або вчиняв інші непристойні чи
насильницькі дії.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,  пояснення
сторін,  дослідивши матеріали
справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,  а рішення суду повинне бути залишено без змін
з таких підстав.

Відповідно
до вимог ч. 1  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,  якщо
визнає,  що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний
суд вважає,  що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
висновки суду не суперечать вимогам закону,  судове рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Судом
першої інстанції було встановлено та сторонами не оскаржувалось,  що дійсно 28 березня 2007 року ОСОБА_2 та
лікар ОСОБА_1 зустрілися в кабінеті лікаря дитячої поліклініки м.  Харцизька Донецької області. Під час цієї
зустрічі між ними виник конфлікт,  під
час якого вони розмовляли у завищеному тоні. Свідком розмови була медична
сестра ОСОБА_3 Разом з тим,  судом не
встановлено ,  що ОСОБА_2 під час розмови
з ОСОБА_1 в присутності медичної сестри ОСОБА_3 виловлювався в її адресу
нецензурними чи брутальними словами,  які
принижували її честь та гідність як лікаря і людини або вчиняв інші непристойні
чи насильницькі дії.

Відповідно
до ч. 1  ст.  275 ЦК
України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового
права від протиправних посягань інших осіб.

Звертаючись
до суду з вказаним позовом про захист честі та гідності ОСОБА_1 посилалась на
вищевказану норму закону,  вважала,  що відповідач ОСОБА_2 принизив її честь та
гідність,  оскільки він висловлювався
нецензурною лайкою та погрожував їй в присутності медичної сестри ОСОБА_3,  завдавши їй моральної шкоди,  тому в своєму позові вона ставить питання про
її відшкодування.

Відповідно
до  ст.
23 ЦК України
особа має право на відшкодування моральної шкоди,  завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи,  а також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно
до  ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд обґрунтовано
виходив з того,  що позивачка не
довела,  що ОСОБА_2 були принижені її
честь та гідність.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_3,  яка
була присутня в момент розмови між сторонами ,
також не підтвердила пояснень позивачки щодо висловлювань відповідача,  які б принижували честь та гідність .

При
вказаних обставинах суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволенню позову та відшкодування моральної
шкоди,  такий висновок суду є
обгрунтованим і підтверджується доказами,
які містяться в матеріалах справи та поясненнями свідків.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи
процесуального закону.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308, 313,
314, 315 ЦПК України,  апеляційний
суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Харцизького міського суду від 11 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.