Справа № 2-75/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 травня 2007
року Жовтневий районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого
судді -     Гаврилюк С. М.

при секретарі -
Осінському Р .Й.,  Юрченковій Ю.
О.,  Мирошниченко Т .В.,
Савченко Н.М. ,  Булієвій
Г.А.,  Корнеєвій І.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  приватного нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 ,  третя
особа : виконавчий комітет Жовтневої районної Ради м.  Харкова про поновлення порушеного права
володіти,  користуватися,  розпоряджатися майном,  визнання недійсним договору
купівлі-продажу,  визнання права
власності на квартиру шляхом переводу прав та обов'язків покупця за договором
купівлі-продажу квартири,  стягнення
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 ,  приватного нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 ,  третя
особа виконавчий комітет Жовтневої районної Ради м.  Харкова про поновлення порушеного права
володіти,  користуватися,  розпоряджатися майном,  визнання недійсним договору купівлі-продажу,  визнання права власності на квартиру шляхом
переводу прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу квартири,  стягнення моральної шкоди,  посилаючись на те,  що на підставі свідоцтва про право власності
на житло від 12.04.2001 року
йому та його матері ОСОБА_5 належить71/100 частин комунальної АДРЕСА_1 Окрім
того,  підсобне приміщення площею 4, 1 кв.м.  згідно виписки із рішення Жовтневого РВК №
92-1 від 04.12.2001 року було надано ОСОБА_5 під обладнання санвузла,  що є частиною квартири 15.

Відповідачеві ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності на житло

від 13.03.1995
року належила кімната у комунальній АДРЕСА_2  яку 12.09.2002
року він разом з кімнатою площею 4, 1 кв.м. ,  яка згідно виписки із рішення Жовтневого РВК
№     92-1     від
04.12.2001     року                                                                           належила          ОСОБА_5,      продав ОСОБА_3  чим порушив переважне право купівлі частки у
праві спільної часткової власності співвласників ОСОБА_5 та ОСОБА_1,  оскільки письмово не попередив їх про продаж
своєї частки в спільній частковій власності.

За час
користування квартирою №
16 ОСОБА_3  внаслідок пожежі та
самовільного переобладнання погіршила стан квартири,  самовільно демонтувала газову піч ,  окрім того,
перешкоджала ОСОБА_5 користуватися кухнею,  через що погіршився її стан здоров'я та вона
проходила лікування у лікарнях № 2,  №
15.

На
підставі вищезазначеного позивач просить стягнути з відповідачів моральну шкоду
у розмірі 20000 гривень.

У
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 підтримала позов у повному
обсязі,  дав ідентичні пояснення,  які викладені у рішенні вище,  при цьому зазначила,  що мешканцям квартир 14, 15, 16 у
АДРЕСА_1належить на праві спільної часткової власності приміщення загального
користування,  коридор,  площею 21,
3 кв.м,  коридор площею 6, 8 кв.м,  кухня площею 8, 9 кв.м.

Відповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив,  що 13
березня 1995 року він
приватизував квартиру №
16,  яка знаходилась
у будинку готельного АДРЕСА_1. 12
вересня 2002 року
вказану квартиру він продав ОСОБА_3.
ОСОБА_5,  ОСОБА_1 про намір продати
квартиру ОСОБА_3  він не попереджав,  оскільки зазначена квартира в цілому належила
йому на праві приватної власності та не належила на праві спільної часткової
власності ОСОБА_5,  ОСОБА_1 Окрім того,  під час оформлення договору купівлі-продажу
квартири приватним нотаріусом ОСОБА_4
йому та ОСОБА_3  було роз'яснено,  що згоди та дозволу кого-небудь на продаж
зазначеної квартири не потрібно.

У
судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позов не визнала та пояснила,  що
їй на праві приватної власності належить АДРЕСА_2на підставі договору
купівді-продажу від 12.09.2002
року. Перед укладенням зазначеного договору нотаріусом ОСОБА_4  були перевірені надані позивачем документи та
роз'яснено,  що згоди та дозволу
кого-небудь на продаж зазначеної квартири не потрібно.

Допитана
у судовому засіданні приватний нотаріус ОСОБА_4
проти задоволення позову заперечувала,
посилаючись на те,  що договір
купівлі-продажу квартири від 12.09.2002 року укладений відповідно вимогам ЦК
України,  Закону України "Про
нотаріат",  Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. ОСОБА_2 не зобов'язаний був
письмово повідомляти ОСОБА_5,  ОСОБА_1 про намір
продати квартиру №
16,  оскільки згідно
свідоцтва про право власності на житло від 13.03.1995 року ОСОБА_2належить на праві приватної власності в
цілому квартира №
16,  загальною площею
33, 6 кв.м.  у будинку готельного АДРЕСА_1

Представник
третьої особи Лук»яненко В.О. у судовому засіданні пояснив,  що згідно технічної документації КЖЕП-81
АДРЕСА_2є комунальною.

Суд,  вислухавши пояснення,  сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
матеріали нотаріальної справи,
приходить до висновку,  що позов
задоволенню не підлягає   з наступних
підстав.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено,  що ОСОБА_5,  ОСОБА_1на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 12.04.2001
року на праві спільної сумісної власності належить 71/100 частини
комунальної квартири №
15 у будинку готельного АДРЕСА_1/
том 1 ,
а.с.  4/.

Згідно
свідоцтва про право власності на житло від 13.03.1995 року відповідачеві ОСОБА_2належить на праві приватної
власності квартира №
16,  загальною площею
33, 6 кв.м.  у будинку готельного АДРЕСА_1/том 1,
а.с.  18/. Відповідно технічного паспорту квартира № 16 складається з
кімнати площею 23, 4 кв.м.
,  кухні площею 13, 0 кв.м,  коридору 28,  кв.м.
/том 1, а.с.  19/.

12 вересня 2002 року ОСОБА_2
продав ОСОБА_3квартиру №
16,  що знаходиться в
АДРЕСА_1за 7000 гривень
/а. с.  22 том 1/.

Відповідно
довідки КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризаціГ' АДРЕСА_1
зареєстрована в цілому за ОСОБА_3  на
підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2002 року,  посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4  /
том 1,  а.с.  30/.

16.05.2006 року представник
позивача ОСОБА_7 внесла на депозитний рахунок Державної виконавчої служби у
Жовтневому районі м. Харкова грошову суму у розмірі 7000 гривень, яку
згідно договору купівлі-продажу квартири від 12.09.2002 року уплатила
ОСОБА_3 ОСОБА_2

Згідно ст. 362 ЦК України у разі
продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне
право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та
на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець
частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити
інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови,
на яких він її продає. У разі продажу частки у праві спільної часткової
власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до
суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно
позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за
договором повинен сплатити покупець.

Відповідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У зв'язку з наведеним та на підставі вищезазначених досліджених у судовому
засіданні документів суд приходить до висновку, що згідно свідоцтва про право
власності на житло від 13.03.1995
року квартира № 16 у
будинку готельногоАДРЕСА_1в цілому належила на праві приватної власності
відповідачеві ОСОБА_2 та не знаходилась у спільній частковій власності ОСОБА_5,
ОСОБА_1 Таким чином, відповідач ОСОБА_2 не зобов'язаний був письмово
повідомляти їх про намір продати квартиру №
16 у будинку готельного типу АДРЕСА_1, яка
належить йому в цілому на праві приватної власності, у зв"язку з чим не
було підстав і у приватного нотаріуса ОСОБА_4 перевіряти докази про повідомлення
учасників спільної часткової власності про продаж частки в спільному майні, що
передбачено п.54 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України.

На підставі
вищезазначеного суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, необгрунтованими.

Відповідно до
ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її
вини .

У судовому
засіданні представником позивача не представлено доказів, підтверджуючих
заподіяння відповідачами позивачеві ОСОБА_1 моральної шкоди,
що відповідно до ст. 11 ЦПК
України є обов"язком позивача, у зв"язку з чим суд приходить до
висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди у
розмірі 20000 гривень
також задоволенню не підлягають.

Суд, відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволенні
позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа :
виконавчий комітет Жовтневої районної Ради м. Харкова про поновлення
порушеного права володіти, користуватися, розпоряджатися майном, визнання
недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру шляхом
переводу прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу квартири,
стягнення моральної шкоди, вважає за необхідне зобов"язати Державну
виконавчу службу у Жовтневому районі м. Харкова повернути ОСОБА_1внесені його
представником ОСОБА_7 16.05.2006
року на депозитний рахунок Державної виконавчої служби у Жовтневому районі
м. Харкова 7000 /сім
тисяч/ гривень .

Керуючись
ст.ст. 10, 11,15, 60,
88,   209, 212, 214-215, 217, 218   ЦПК України , ст.ст.362, 1167    ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову відмовити.

Зобов'язати
Державну виконавчу службу у Жовтневому районі м.   Харкова повернути ОСОБА_1внесені на
депозитний рахунок Державної виконавчої служби у Жовтневому районі м.   Харкова 7000 /сім тисяч/ гривень.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,   з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4   ст.   295 ЦПК України.