Справа № 33-Ц-646 2007 р.                               Головуючий
у суді І інстанції Горейко М.Д.
Категорія 10                                                                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
жовтня 2007 року                                                                                                  місто
Рівне

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області у
складі:

Собіни І. М., Шимківа С.С., Шеремет A.M.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про встановлення порядку користування жилим будинком, усунення перешкод в
користуванні та виселення та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_1, ОСОБА_6 про визнання договору
купівлі-продажу 1/2 частини будинку недійсним, переведення на нього прав
та обов'язків покупця та визнання недійсним договору дарування за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської
області від 3 липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської
області від 19 жовтня 2006 року, -

встановила:

В травні 2005
року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні будинком.. 30 травня 2005 року доповнила позовні вимоги, просила
визначити порядок користування житловим будинком та господарськими будівлями і
спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, виділивши їй у володіння та користування
приміщення першого поверху житлового будинку, дві сходові клітки та
господарські споруди залишити у спільному користуванні, зобов'язати ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні будинковолодінням та її вселення.

В червні 2005 року ОСОБА_3 звернувся в суд з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу 1/2 частки
жилого АДРЕСА_1 недійсним, переведенням на нього прав і обов'язків покупця та
визнання недійсним договору дарування цієї частини будинку. В послідуючому 19
грудня 2005 року доповнив підстави позовних вимог.

Рішенням
Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області- від З липня 2006
року, залишеним ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 19
жовтня 2006 року без змін, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення
порядку користування житловим будинком, усунення перешкод в користуванні ним і
вселення задоволено.

Визначено
порядок користування будинковолодінням АДРЕСА_1, виділено позивачці у володіння
та користування приміщення першого поверху житлового будинку, зокрема: комору
площею 20,2 кв. м., коридор -7,8 кв. м., ванну - 3,4 кв. м., дві жилі кімнати,
площею 16,8 та 21,6 кв. м. і кухню, площею
9,5 кв. м. Виділено у користування ОСОБА_2 та у володіння і у користування
ОСОБА_3 приміщення другого поверху житлового будинку: коридор площею 4,1 кв.

2

м.,
туалет - 0,5 кв.
м., кухню - 6,7 кв.
м., житлові кімнати площею 18,1 кв.
м., 21,5 кв. м., та 9,5 кв. м. У спільному
користуванні залишено сходову клітку І, площею 9,3 кв. м. та сходову клітку II, площею 9,3 кв. м. житлового
будинку, а також господарські споруди -стайню та гараж.

Зобов'язано
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у вселенні та користуванні
будинковолодінням по АДРЕСА_1.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6про
визнання договору купівлі-продажу 1/2 частки АДРЕСА_1 недійсним, переведення на
нього прав і обов'язків покупця та визнання недійсним договору дарування цієї
половини будинковолодіння відмовлено.

У поданій касаційній
скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування оскаржуваних рішень у справі з
підстав неправильного застосування судами норм матеріального і процесуального
права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно із ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по- суті та справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє законність судових
рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Встановлено, і
це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального права, і доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й
передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного суду Рівненської
області,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від З липня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2006
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.