Справа №2-69/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2007 р.  Заводский райсуд м.Запоріжжя в складі

судді:                      Марченко Н.В.

при секретарі:     Фурдак В. И.

Розглянувши відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ЗМУ УМВС України
в Запорізькій області про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом до ЗМУ УМВС України в Запорізькій області про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди у зв*язку з тим, що 12.05.2002 року він звернувся з заявою до
Заводського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області з приводу крадіжки майна,
яке належить позивачу на суму 20 000 (двадцять тисяч)
гривень.

Постановою Заводського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області у порушенні кримінальної справи було відмовлено на підставі
ст. 6 п.2 КПК України.

21.08.2002                року
прокуратурою  області  скасовано
постанову

про відмову у  порушенні  кримінальної справи  з
одночасним  порушенням

кримінальної справи за фактом крадіжки майна по ст. 185 ч.3 КК України.

Розслідування справи повинно було проводитися слідчим відділом Заводського
РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області.

25.04.2003              року позивач змушений був звернутися до СУ УМВС

України в Запорізькій області зі скаргою про неналежне розслідування

кримінальної
справи.

СУ УМВС України в Запорізькій області проведено перевірку та дані вказівки
про проведення додаткових слідчих дій.

СВ Заводського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області неодноразово припиняв справу, після скарг позивача до
прокуратури справу поновлювали. Однак, до теперішнього часу питання так і не
вирішене.

Особи, які спричинили позивачу шкоду «не встановлені», матеріальну шкоду,
спричинену злочином, не відшкодовано.

Позивач пенсіонер, спричинена шкода на суму 20 000 гривень є для нього дуже значною. Він втратив практично все майно, в тому
числі і сімейні раритети (альбоми і т.д.)

Бездіяльністю працівників Заводського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області позивачу спричинено не тільки матеріальну шкоду, а й моральну
шкоду, яку позивач оцінює у 20 000 гривень.

Позивач був змушений неодноразово ходити зі скаргами та заявами до. прокуратури усіх рівнів, до УВС УМВС України в
Запорізькій області

Позивач страждає цілим складом захворювань, потребує лікування, у тому числі і санаторно-курортного, що підтверджується
довідкою з лікарні.

2

Все це спричиняє
позивачу фізичні та моральні страждання, у зв'язку з чим він змушений
звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов в суммі 120000 грн,
але письмово свої позовні вимоги не змінив.ОСОБА_1 суду пояснив ,
що він звернувся до Заводського РВ з заявою про скоєння злочину відносно його
майна ще 12.05.02. До теперішнього часу особа , що скоїла злочин не встановлена
. ОСОБА_1 змушений був до теперішнього часу писати скарги в різні інстанції та
добиватись того , щоб справа за його заявою розслідувалась . За цей період
справа неодноразово закривалась за відсутності
події злочину , потім у зв*язку з його скаргами знов провадження відновлювалось,
що свідчить про неналежне розслідування справи. Все це потребувало від ОСОБА_1
значних зусиль та часу. Було порушено його нормальний спосіб життя від
хвилювань у нього погіршився стан здоров*я, що підтверджено довідками медичних
органів, таким чином позивач просить стягнути
з відповідача моральну шкоду 20000 грн. та матеріальну шкоду 20000 грн.

Представник
відповідача позов не визнав , вважає , що позов заявлений безпідставно , та не
доказаний ніякими доказами.

Вислухавши
сторони , дослідивши докази по справі, матеріали кримінальної справи №6840205 по факту крадіжки майна ОСОБА_1 , суд
вважає позов таким , що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

12.05.2002 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Заводського РВ ЗМУ УМВС
України в Запорізькій області з приводу крадіжки майна, яке належить позивачу
на суму 20 000 (двадцять тисяч) гривень. Згідно постанови прокуратури
Запорізької області про скасування постанов про відмову в порушенні справ та про порушення кримінальної
справи від 28.08.02 вбачається, що
22.05.02 та 28.06.02 Заводським РВ УМВС в області виносились незаконні постанови
про відмову в порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_1 на підставі ст. 6
п. 2 КПК України. 22.04.04 слідчим Заводського РО ЗГУ прийняте рішення про зупинення досудового слідства у вказаній справі згідно
ст. 206 п.3 КПК України. 12.09.05 слідчим Заводського РВ було винесено
постанову про закриття
вищезазначеної кримінальної справи , яке 28.09.05 було скасовано прокуратурою
Запорізької області.

04.04.06 слідчим Заводського РВ було винесено постанову про закриття вищезазначеної кримінальної справи , яке 12.07.06 було
скасовано прокуратурою Запорізької області.

Таким чином , як вбачається з матеріалів кримінальної справи, справа неодноразово безпідставно закривалась . Належного
розслідування кримінальної справи не було проведено на протязі 5 років. Особа,
яка винна у скоєнні злочину не встановлена.

ОСОБА_1
неодноразово звертався з скаргами на неналежне розслідування кримінальної
справи та незаконне закриття справи, що підтверджено одержаними ним відповідями
, що є в матеріалах справи. Він постійно нервував з цього приводу. ОСОБА_1 був
вимушений порушити свій нормальний спосіб життя, та добиватись у різних
інстанціях відновлення

3

розслідування по справі. Все це
потребувало від ОСОБА_1 значних зусиль та часу, та спричинило моральні
страждання , зважаючи на те , що позивач хвора людина , страждає
різними захворюваннями , потребує лікування , що підтверджено довідкою медичних органів (а.с.68) . Таким чином суд вважає , що незаконними діями органів досудового слідства
ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду в суммі 1000 грн.

Що стосується спричинення органами досудового слідства матеріальної шкоди, то завдання такої шкоди, а також розмір
матеріальної шкоди , не доведено позивачем і в цій частині
позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.

Посилаючись на ст.ст. 1166,1167 ЦК України , що визначає загальні положення відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
в своєму позові ОСОБА_1 ставить питання про
стягнення з ЗМУ УМВС України в Запорізькій області матеріальної і
моральної шкоди спричиненої бездіяльністю та неналежною роботою органів дізнання та досудового слідства Заводського РО ЗГУ , а не шкоду завдану злочином, відшкодування якої
регулюється ст. 1177 ЦК
України.

Згідно ст. 1176 ч. 1 ЦК України шкода завдана фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження , притягнення
до кримінальної відповідальності, незаконного застосування
запобіжного заходу тримання під вартою , або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту чи вправних робіт, відшкодовується
державою. Згідно ст. 1176 ч. 6 ЦК України шкода завдана фізичній особі внаслідок іншої бездіяльності органів
дізнання або досудового слідства відшкодовується на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України , ст.ст. 1176 ч. 6, 22,23,1167
ЦК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ЗМУ УМВС України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1моральну шкоду в суммі 1000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з
ЗМУ УМВС України в Запорізькій області держмито на користь держави
51 грн.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана в строк 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду набирає чинності після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.