Справа №22-2127/2007р.                                                 Головуючий
у 1 інстанції:Хомик А.П.
Категорія:66                                                                      Доповідач:Бермес
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2007 року Колегія суддів Судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого-Гриновець
Б.М., Суддів: Бермес І.В.,
Монастирецький Д.1., при секретарі: Панчишин А.Ю.,

з участю
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСББ
"Верховина", ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 3 липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3до ОСББ "Верховина", ОСОБА_4 про захист прав споживачів та
відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду
оскаржили позивачі.

В апеляційних скаргах покликається на те, що суд не врахував, що ліфтом
вони не користуються, а оплату за ліфт у них вимагають.

Вони живуть на нижніх поверхах і у них ліфт не
зупиняється, тим більше, що у 2004р ліфти були виключені, бо у сусідньому
будинку під час ремонту у ліфті загинув механік по ліфтах і ліфти були
відключені.

На обслуговування ліфтів є укладено типовий підрядний
договір "на повне технічне обслуговування та ремонт ліфтів"
01.06.2002р. з ДКП "Трускавецьліфт", до договору є додано
"розрахунок ціни на техобслуговування ліфтів по об'єкту ОСББ
"Верховина", з якого вбачається що ліфт є П-320 2шт. і зарплата
робітників на часткове технічне обслуговування пасажирського ліфта на 7
зупинок, а їх будинок 9-ти поверховий, отже це підтверджує доводи, що на 2- х
поверхах (І та II)
ліфт не має зупинки.

Однак у матеріалах справи на а.с. 56 є довідка за підписом начальника БУ№2
Недбальського, який вказує про те, що ліфти справні і в період з 11.10.2004р по
5.10.2005р примусових зупинок не було. На а.с. 109 є акт передачі-прийомки
ліфтів будинку №8 по вул. В.Великого з якої вбачається, що ліфти є за
реєстраційним № Л-653 і Л-654, що не відповідає дійсності, бо по договорах є
ліфти П-320 2шт і так проходить по всіх звітах.

Цей договір та розрахунки до нього надали самі відповідачі, чим і
підтвердили, що вони не повинні платити за експлуатацію ліфта, бо ним не
користувались.

Проте, що брали оплату за ліфти у 2004р, а ліфти не працювали, свідчить
протокол загальних зборів ч.1енів ОСББ "Верховина" від 9 червня
2004р, де вказано, що доповідав голова правління Кеня, що "в даний час
ліфти не працюють, для того, щоб включити ліфти необхідні кошти на ремонт
ліфтів, а велика заборгованість, без сплати квартплати жильцями, ліфти
працювати не будуть, сміття вивозитися не буде!" це питання ліфтів почало
вирішуватись ще з листопада 2003року. Вони сплачували платежі, що видно з
розшифровок ОСББ "Верховина", що були надані суду.

Просять
скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовилити позовні вимоги

Вислухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1. ОСОБА_3. ОСОБА_2 на підтримання
апеляційних скарг, заперечення ОСОБА_4. ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи
та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивачі звернулись з позовом до
відповідачів про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди. В
обгрунтування позовів покликалися на те.

що вона -
ОСОБА_1 та вони - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є відповідно власниками квартир №42 та №41
в будинку АДРЕСА_1.

В 1999 році створено ОСББ '"Верховина". Однак
за 7 років перебування в об'єднанні майже нічого не було зроблено для утримання
будинку в належному стані, хоча всі жильці намагаються вчасно сплачувати
комунальні платежі. Однак, як використовуються ці платежі, їм не відомо, бо при
теперішньому керівнику ОСОБА_4, як і при попередніх -ОСОБА_6та ОСОБА_7, звітні
збори не проводились і ніхто перед їй не звітувався за фінансово-господарську
діяльність.

Разом з тим, відповідачка ОСОБА_4 у серпні 2006 року
вивісила списки боржників по ОСББ „Верховина", серед яких були і їхні
прізвище та вказано їхній борг в сумі: ОСОБА_1 в сумі 699,01 грн.,ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 в сумі 876,58 грн. Ними 17.08.2006 року було подано листа-заяву на ім'я
голови правління ОСББ "Верховина", в якому просили надати розшифровку
боргу. Однак, відповіді вони не отримали. Виставляючи їх боржником,
відповідачка заподіяла їм моральну шкоду, проявила до них неповагу, та вимагає
безпідставно від них оплати квартплати в розмірі 0,45 грн. за 1 кв.м., тоді, як
вони мають платити 0,35 грн., оскільки ліфтом вони не користувалися, а тому не
можуть оплачувати послугу, яка їм не надається. Не заперечували про існування
заборгованості по квартирній платі: ОСОБА_1 в розмірі 34,96 грн., а ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 - 4,63 грн.

Просили суд постановити рішення, яким звільнити їх від сплати боргу:
ОСОБА_1 в сумі 699,01 ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в сумі 876,58 грн., зобов'язавши ОСББ
"Верховина" списати цей борг з рахунку та стягнути на їхню користь з
ОСОБА_4 заподіяну їм моральну шкоду в сумі по 1000 грн.

Провіряючи ці
пояснення суд встановив, що вони не знайшли свого підтвердження

Судом встановлено, що позивачі постійно отримували та надалі отримують
послуги, що надаються ОСББ "Верховина" мешканцям будинку АДРЕСА_1.

Тому суд прийшов до вірного висновку, що має місце зобов'язальне право, де
сторони зобов'язані на користь один одного вчинити певні дії. В даному випадку
об'єднання зобов'язане надати послуги, а споживачі ці послуги оплатити, чого
позивачі в повному розмірі не виконали.

Суд також вказав, що вартість послуги на даний час становить 0,45 грн. за
кв. метр квартири.

При цьому прийнято до уваги, що розмір такий встановлений рішенням виконкому
Стебницької міської ради від 27.01.2004 року, яке в подальшому затверджено
головою ОСББ „Верховина" - ОСОБА_7

Позивачі ж, оплачуючи та розраховуючи суму боргу,
виходили з розміру ч.1енських внесків, розмір становив 0,28 грн. за 1 кв.м. та
існував до 01.02.2004 року. Той факт, що вартість послуг в розмірі 0,45 за 1
кв.м. квартири не було затверджено на загальних зборах об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Верховина" на 2005 та 2006 роки, суд
оцінив, вказавши, що це не є підставою для оплати послуг за старими тарифами,
оскільки решта ч.1енів об'єднання проводять оплату послуг саме за тарифом 0,45
грн. за 1 кв.м. з 2004 року, цей розмір ними не оспорювався та не змінювався на
загальних зборах. До того ж загальні збори об'єднання співвласників не
відбулись в силу того, що не було кворуму, а присутні, які прийшли на збори,
погодились на нові тарифи (а.с. 48-49).

Суд також врахував, що позивачі, які сплачують квартплату в меншому
розмірі, ніж по 0,45 грн. за 1кв.м. помешкання, не надали жодних доказів, що
саме така оплата є неправомірною.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що розмір оплати послуг за тарифом
0,45 грн. за 1 кв.м. з 2004 року встановлений рішенням виконкому Стебницької
міської ради від 27.01.2004 року суперечить Статуту ОСББ „Верховина" не
заслуговують на увагу, т.я. в п.8.5 Статуту вказано, що розмір щомісячних
платежів для оплати комунальних послуг проводиться по затверджених в
установленому порядку тарифів. Вказане рішення виконкому Стебницької міської
ради не відмінено.

Крім того суд вказав, що решта ч.1енів об'єднання, які
проводять оплату послуг саме за тарифом 0,45 грн. за 1 кв.м. з 2004 року,
визнали його та не оспорювали.

Безпідставними є і покликання апелянтів на те, що рішення
суду є невірне, т.я. не враховано, що з ними не заключний договір про оплату
комунальних послуг, оскільки позивачами проводилася оплата комунальних послуг в
меншому розмірі, що свідчить про виконання та визнання ними зобов'язання. Отже
оплата позивачами платежів в розмірі 0,28

грн. за 1 кв.м., а потім   в розмірі 0,35 грн. за 1 кв.м., свідчить, що
позивачами визнавались договірні відносини.

Не знайшло підтвердження в судовому засіданні і твердження позивачів про
те, що ліфт не працює на 2-го поверху, при цьому прийнято до уваги акт,
затверджений начальником КП "Будинкова управа №2", та зазначено, що
ліфти працездатні, вимикачі безпеки справні, "виклик" і "приказ" 2 і 3
поверхів включені.

Відповідно до ст. 18 Закону України „Про житлово-комунальні послуги"
від 20 червня 2004 року у разі порушення виконавцем умов договору споживач має
право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії
споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Акт-претензія складається споживачем та представником
виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника
виконавця в погоджений умовами договору строк або необгрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш
як два споживачі.

Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану   письмову відмову в
задоволенні його претензій.

Позивачі не представили доказів про те, що ними ставилось питання про складання
актів-претензії споживачів, а представлені ними в засідання судової колегії
письмові пояснення жителів будинку про те, що ліфт не працював на 1 і 2
поверхах є неконкретизовані та не можуть бути прийняті до уваги (а.с. 336). До
того ж позивачі не заявляли клопотань про те, щоб ці жителі допитувались в
якості свідків в суді 1-ої інстанції.

З розрахунку переліку витрат, що входять до квартирної плати вбачається, що
частина з них є платежі на поточні витрати, зокрема утримання обслуговуючого
персоналу.

В п.8.4 Статуту ОСББ „Верховина" вказано, що ч.1ен
об'єднання зобов'язаний вносити платежі на поточні витрати незалежно від умов
користування квартирою, а отже навіть у випадку не користування позивачами
ліфтом при відсутності тривалий час складання актів-претензії споживачів, вони
зобов'язані сплачувати ч.1енські внески в повному об'ємі.

Не заслуговують на увагу покликання Смульської Є.В. на те, що проведена нею
оплата 100 грн. на лічильник має бути зарахована до плати за комунальні
послуги, т.я. відповідно до п.п.8.1- 8.3 Статуту ОСББ „Верховина" це є
інший вид платежів.

Безпідставними є покликання апелянтів на те, що на те, що боргу по стану на
даний час в них немає, т.я. під час розгляду справи в апеляційному суді
проведені звірки по ч.1енським внескам з позивачами та підтверджено актами, що
борг в ОСОБА_1є в розмірі 697грн.91 коп., а ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - 874 грн
84коп.(а.с. 412-423 ).

Тому не заслуговують на увагу покликання позивачів на те, що в них не було
боргу по стану на 1.01.2003року.

Таким чином позивачі не довели підстав для звільнення від сплати боргу, та
не здобуто доказів про те, що ОСОБА_4 завдала позивачам моральну шкоду, а тому
в задоволенні позову відмовлено.

Апелянти покликаються на те, що слід застосувати строк позовної давності до
даних правовідносин.

Однак зустрічного позову ОСББ „Верховина" про стягнення боргів не було
пред'явлено, а тому немає підстав обговорювати це питання. Тільки при розгляді
такого позову суд вправі застосувати вимоги ст.267 ЦК України.

Рішення відповідає  вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому
підстав для її задоволення немає.

Керуючись      ч.1п.1ст.307,      ч.1ст.308,      ч.1п.1ст.314,      ст.315      ЦПК
України. колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1. ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 3 липня
2007 року залишити без зміни.

Ухвала   набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в

касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

.