АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2007 року                                                             м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої-судді Варвус Ю.Д.

суддів: Ващенка С. Є.,  Кізюн О.Ю.
при секретарі Курдзіль М. В. з участю: сторін та представника ОСОБА_1
розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-1199 за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Віньковецького
районного суду від 22 березня 2007   року
за позовом ОСОБА_3 до   ОСОБА_1,    Зіньківської     сільської
ради Віньковецького району про визнання права власності на домоволодіння
та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
Зіньківської сільської ради Віньковецького району про визнання права власності  на домоволодіння в порядку спадкування та
визнання заповіту недійсним.

Заслухавши
доповідача,  пояснення апелянта
ОСОБА_1,  його представника,  ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

В жовтні
2005 року ОСОБА_3
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання за ним права власності на домоволодіння,  що знаходиться АДРЕСА_1. В обгрунтування
позову вказував,  що власником даного
домоволодіння була його теща ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті спадкоємцем за заповітом став
його син ОСОБА_5,  а після смерті
останнього,  яка наступила
ІНФОРМАЦІЯ_2,  він прийняв спадщину як
єдиний спадкоємець,  вступив в її
володіння та користування,  проте
своєчасно її в установленому порядку не оформив.

В травні
2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1,
Зінківської сільської ради Віньковецького району про
визнання за ним права власності на домоволодіння АДРЕСА_1. В обгрунтування
позовних вимог вказував,  що він є
спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 його матері
ОСОБА_6,  яка була дочкою ОСОБА_4. Після
смерті ОСОБА_4. фактично вступив в володіння та користування спадковим майном
по праву представництва.

В грудні
2006 року ОСОБА_1 доповнив позовні вимоги,
просив визнати недійсним заповіт від 30 жовтня 2000 року від імені
ОСОБА_4. на користь його брата ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,  оскільки
він посвідчений Зіньківською сільською радою Віньковецького району з порушенням
норм цивільного законодавства.

Ухвалою
судді Віньковецького районного суду від 24 травня 2006 року вказані позови
об'єднанні в одне провадження.

Рішенням
Віньковецького районного суду від 22 березня 2007 року позов ОСОБА_3 задоволено.
Визнано за ним право приватної власності в порядку спадкування на

Головуючий
у першій інстанції -Трохимчук О.О.                      Справа
№22ц-1199

Доповідач
- Варвус Ю.Д.                                                                     Категорія
5

домоволодіння,  що знаходиться АДРЕСА_1

В позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  Зіньківської сільської ради про визнання права власності
на домоволодіння в порядку спадкування та визнання заповіту недійсним
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права,  на невідповідність висновку суду про
відсутність порушень встановленого порядку посвідчення заповіту фактичним
обставинам справи. Судом не враховано,
що у заповіті на ім'я ОСОБА_5 допущено ряд помилок,  які виправлені без оговорення та посвідчення
підписом та печаткою.

Апеляційна
скарга ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1 підлягає відхиленню з наступних мотивів.

Судом встановлено,  що ОСОБА_4,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  належав на праві власності будинок АДРЕСА_1.
Згідно заповіту від 30 жовтня 2000 року,
посвідченого Зіньківською сільською радою Віньковецького району,  ОСОБА_4 все своє майно,  в тому числі і спірне домоволодіння,  заповіла своєму онукові ОСОБА_5,  який фактично прийняв спадщину: до смерті
спадкодавця і після її смерті постійно проживав в будинку,  здійснював догляд за ним та обробляв
присадибну земельну ділянку,  але не
оформив спадщину в установленому законом порядку. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після
смерті останнього його спадкоємцем став батько ОСОБА_3,
який прийняв спадщину.

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи,
копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 28
липня 1988 року,  копією заповіту від 30
жовтня 2000 року,  довідками Зіньківської
сільської ради Віньковецького району від 09 серпня 2005 року,  від 21 лютого 2006 року,  від 15 травня 2006 року,  копіями свідоцтв про смерть,  не заперечувалися вони в судовому засіданні і
сторонами.

Не
знайшли підтвердження в судовому засіданні доводи ОСОБА_1 щодо недійсності
заповіту. З пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_7,  яка як секретар Зіньківської сільської ради
посвідчувала оспорюваний заповіт,
вбачається,  що заповіт був
укладений з ініціативи та згідно волевиявлення ОСОБА_4.,  в приміщенні сільської ради,  підписаний за ОСОБА_4,  по її проханню,  як за малограмотну ОСОБА_8.

Враховуючи
викладене,  суд прийшов до обґрунтованого
висновку про те,  що ОСОБА_1,  за наявності зазначеного заповіту,  не міг успадкувати майно ОСОБА_4.,  а після смерті його брата спадкоємцем
спірного домоволодіння став батько останнього ОСОБА_3,  як спадкоємець першої черги за законом,  в зв'язку з чим відмовив ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог,
задовольнивши позов ОСОБА_3 Даний висновок суду відповідає вимогам  ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року)
та  ст.
1261 чинного ЦК України.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що в
приміщенні сільської ради в день укладення ОСОБА_4 заповіту знаходився ОСОБА_3,
самі по собі не можуть бути підставою для визнання його
недійсним.  Доказів,  які б свідчили,  що ОСОБА_3 будь-яким чином
вплинув на волевиявлення спадкодавця щодо заповіту всього належного майна
ОСОБА_5,  позивач суду не подав. Не були
встановлені такі і в судовому засіданні.

Не спростовують
висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення
суду ґрунтується на повно,  всебічно та
об'єктивно досліджених обставинах справи,
постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і
підстав в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог для його
скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст. 3ОЗ,  307,  308,
315,  317 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Віньковецького районного суду від 22 березня 2007 року залишити без зміни. Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуюча:
/підпис/ Судді :/підписи/