Справа № 22ц-424307                                                               Головуючий
в інстанції Матвєйшина О. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2007
року судова палата в цивільних справах апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого
:        Гаврилюка В.К.

суддів :                              Запорожця М.
П.,  Тріфанова О. М.

секретаря
:                                     Трачука
О.В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Луганську цивільну справу

за
апеляційною скаргою ДП ПО „Луганський верстатобудівний завод"

на
рішення Ленінського районного суду М. Луганська від 24 травня 2007 року,

за   позовом
ОСОБА_1                                                                 до   ДП
ПО   „Луганський

верстатобудівний  завод"
про   стягнення   заборгованості   по
заробітній   платі,  моральної шкоди та визнання кредитором ,  -

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2006 року позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідача про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
моральної шкоди та визнання кредитором,
посилаючись на правові підстави своїх вимог.

Рішенням
суду першої інстанції вимоги позивача задоволені частково : стягнено з ДП ПО
„Луганський верстатобудівний завод" на користь позивача заборгованість по
заробітній платі за період з червня 2006року по вересень 2006року у сумі 2107,
36грн.,  відповідач зобов'язаний
нарахувати та виплатити позивачеві компенсацію за порушення строків виплати
заробітної плати у сумі 2107, 36грн.,
позивач визнаний власником суми 7337грн.,  стягнутої за рішенням Ленінського районного
суду від 18.10.2005р.,  та суми 2107,
37грн. належної компенсації,  стягнено з
відповідача на користь позивача моральна шкода у сумі 1000грн.,  а в решті позовних вимог відмовлено за не
обгрунтованістю.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду в частині
задоволення позовних вимог,  та
постановити в цій частині нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову,
оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи,  неправильно застосовані норми матеріального
права,  порушені вимоги процесуального
закону.

У своїх
запереченнях позивач вважає рішення суду законним і обгрунтованим,  оскільки суд у повному обсязі перевірив
доводи сторін та надані докази.

Вислухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  які приймали участь у справі,  розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги,  перевіривши
законність і обгрунтованність рішення суду,
колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Відповідно
до вимог  ст.  213 ЦПК України законним і обґрунтованим є
рішення,  коли суд виконав всі вимоги
цивільного судочинства,  вирішив справу
згідно із законом на основі повного і всебічного з'ясування обставин,  на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,  підтверджених
такими доказами,  які були досліджені у
судовому засіданні.

З
матеріалів справи вбачається,  що
встановлені судом обставини у повному обсязі відповідають матеріалам справи.

Судом
встановлено,  що позивач знаходиться в
трудових відносинах з відповідачем,
котрим заробітна плата виплачується нерегулярно,  в зв'язку з чим утворилася заборгованість у
розмірі 7337грн.,  яка була стягнена
рішенням Ленінського районного суду від 18.10.2005р.,  але це рішення до теперішнього часу не
виконано,  зазначена заборгованість
позивачеві не сплачена. Після ухвалення зазначеного рішення суду відповідачем
знов була допущена заборгованість по заробітній платі позивача за період з
червня 2006року по вересень 2006р. у сумі 2107, 36грн.

Відповідно
до  ст. 115 КЗпП України заробітна плата
повинна виплачуватися працівникові не рідше двох разів на місяць.

Згідно
із Законом України "Про оплату праці",  Положенням "Про порядок компенсації
втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її
виплати",  затвердженим Постановою
КМУ № 159 від 22 лютого 2001 року передбачено,
що,  у разі порушення строків
виплати заробітної плати на один і більше календарних місяців,  повинна виплачуватися компенсація за
порушення строків її виплати.

Суд
обґрунтовано стягнув компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати
на суму 2107, 36грн.

Суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог при індексацію суми заборгованості,  стягненої рішенням Ленінського районного суду
від 18.10.2005р.,  оскільки відповідно
до  ст.
2 Закону України „Про індексацію грошових доходів населення"
встановлено,  що стягнена зазначеним
рішенням суду сума носить разовий характер,
тому підстав для її індексації немає.

Суд
врахував всі обставини справи та обґрунтовано стягнув на користь позивача
моральну шкоду частково у сумі 1000 грн.,
оскільки така шкода винними діями відповідача дійсно спричинена позивачу
і ця правова підстава передбачена
ст.  273-1 КЗпП України..

Суд дав
належну оцінку вказаним обставинам і дійшов обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

Зважаючи
на викладене,  доводи відповідача про
порушення процесуального та матеріального права,  необґрунтованість рішення суду слід вважати
такими,  що не заслуговують на увагу.

Відповідно
до вимог  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції* ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Рішення
суду відповідає вимогам закону,  порушень
процесуального законодавства при розгляді справи та прийнятті рішення не
встановлено,  тому підстав для скасування
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст. хт. 307,
308,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну   скаргу
ДП   ПО   „Луганський
верстатобудівний   завод"
відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Луганська
від 24 травня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до ДП-ПО " Луганський
верстатобудівний завод" про стягнення заборгованості по заробітній
платі,  відшкодування моральної
шкоди,  визнання кредитором залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності негайно,
але може бути оскаржена протягом двох місяців у касаційному порядку до
Верховного суду України.