УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08   листопада
2007 року                                                                                             м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області   в складі:

головуючого
-  судді                                            Панасенкова
В.О.

суддів:                                                                    Парапана
В.Ф.,

Громіка Р.Д.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційними скаргами
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Хортицького
районного суду м.  Запоріжжя від 26
листопада 2004 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області від 20 грудня 2005 року

за
позовом ОСОБА_1 до виконкому Запорізької міської ради,  третя особа,
Комунальне підприємство "Виробниче ремонтне-експлуатаційне житлове
об'єднання № 8" м.  Запоріжжя,  орган опіки і піклування Хортицької районної
державної адміністрації м.  Запоріжжя про
виключення житлового приміщення з числа службових,  за позовом ОСОБА_2 до Комунального
підприємства "Виробниче ремонтне-експлуатаційне житлове об'єднання №
8" м.  Запоріжжя,  третя особа,
відділ громадянства,  міграції та
реєстрації фізичних осіб Хортицького РВ МУ УМВС України в Запорізькій області
про визнання права користування жилим приміщенням,  за позовом Комунального підприємства
"Виробниче ремонтне-експлуатаційне житлове об'єднання № 8" м.  Запоріжжя до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
третя особа,  орган опіки і
піклування Хортицької районної державної адміністрації м.  Запоріжжя про виселення,

встановила:

01
квітня 2002 року ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_1) звернулася до суду з
позовом до виконкому Запорізької міської ради,
третя особа,  Комунальне
підприємство "Виробниче ремонтне-експлуатаційне житлове об'єднання №
8" м.  Запоріжжя (далі - КП ВРЕЖО №
8),  орган опіки і піклування Хортицької
районної державної адміністрації м.
Запоріжжя про виключення житлового приміщення з числа службових,  обґрунтовуючи свої вимоги тим,  що 02 лютого 1983 року її матері,  на сім'ю,
у зв'язку з трудовими відносинами була надана службова двокімнатна
квартира АДРЕСА_1. 11 березня 1983 року її матір ОСОБА_4 було звільнено з роботи згідно п. 4  ст.  40
КЗпП України,  але вона та матір
продовжували мешкати в вказаній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року її матір померла.
Вона з

Головуючий
у першій інстанції   Курбатова О.М.                                     Справа № 33ц
- 128807

Доповідач                    Панасенков
В.О.                                                     Категорія
ЦП:   11

неповнолітньою
дочкою ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження,  проживають в спірній
квартирі і необхідність у службовому використовуванні квартири відпала.

Посилаючись
на ці обставини,  та на  ст.
125 ЖК України,  позивачка ОСОБА_1
просила суд позов задовольнити.

26
лютого 2004 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до КП "ВРЕЖО №
8",  третя особа,  відділ громадянства,  міграції та реєстрації фізичних осіб
Хортицького РВ МУ УМВС України в Запорізькій області про визнання права
користування жилим приміщенням,
посилаючись на те,  що з
ІНФОРМАЦІЯ_2 року за згодою наймача ОСОБА_4 та дружини ОСОБА_1 поселився і
постійне проживає в квартирі АДРЕСА_1.

У квітні
2004 року КП "ВРЕЖО № 8" звернулося до суду з позовом про виселення
відповідачки ОСОБА_1 з дитиною з наданням другого житлового приміщення:
квартири АДРЕСА_1,  як осіб,  які незаконно займають службову
квартиру,  а відповідача ОСОБА_2  без надання іншого житлового приміщення,  оскільки він не набув права користування
спірним приміщенням.

Рішенням
Хортицького районного суду м.  Запоріжжя
від 26 листопада 2004 року,  залишеним
без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Запорізької області від 20 грудня 2005 року,  у задоволенні позовів ОСОБА_1 і ОСОБА_2
відмовлено.

Позов КП
"ВРЕЖО № 8" задоволено. Суд виселив відповідачку ОСОБА_1 разом з
неповнолітньою дочкою ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,  з
спірної квартири з наданням іншого жилого приміщення: квартири АДРЕСА_1,  а відповідача ОСОБА_2  - без надання іншого жилого приміщення.

Позивачі
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 оскаржили судові рішення у касаційному порядку.

Ухвалою
судді Верховного Суду України від 03 березня 2006 року касаційне провадження по
справі відкрито.

В
касаційних скаргах позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 просять судові рішення скасувати,  посилаючись на те,  що судові рішення є незаконними.

Заслухавши
доповідача,  доводи касаційних скарг
позивачів ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  перевіривши матеріали справи,  законність і обґрунтованість судових рішень в
межах позовних вимог та доводів касаційних скарг,  колегія суддів вважає,  що підстави перегляду у касаційному порядку
судових рішень відсутні,  виходячи з
наступного.

Вирішуючи
спір,  суд першої інстанції виходив з
того,  що законних підстав для виключення
спірної квартири з числа службових та визнання за ОСОБА_2  права користування цією квартирою немає.
Відповідачі не перебувають у трудових відносинах з підприємством -
балансоутримувачем спірної квартири,  і
підлягають виселенню з цієї квартири - відповідачка ОСОБА_1 з дитиною з наданням
іншого жилого приміщення,  яке відповідає
вимогам  ст.  114 ЖК України,  відповідач ОСОБА_2 без надання іншого жилого
приміщення.

Головуючий
у першій інстанції   Курбатова О.М.                                     Справа № 33ц
- 128807

Доповідач                    Панасенков
В.О.                                                     Категорія
ЦП:   11

З
урахуванням фактичних обставин справи та доказів,  які є у справі,  суд апеляційної інстанції обгрунтовано
погодився з висновком суду першої інстанції.

Висновки
судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам  ст.
ст.  118,  124,
125,  126 ЖК України та фактичним
обставинам справи,  які доведені в
судовому засіданні.

Відповідно
до вимог ч. 1  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального
права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав
для висновків про порушення або неправильне застосування судами норм
права,  які привели до неправильного
вирішення справи.

Тому законних
підстав для скасування судових рішень
немає.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336,
337 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Хортицького районного суду м.  Запоріжжя
від 26 листопада 2004 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Запорізької області від 20 грудня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала суду
оскарженню не підлягає.

Головуючий
у першій інстанції   Курбатова О.М.                                     Справа
№ 33ц-128807

Доповідач   Панасенков В.О.                                                                      Категорія
ЦП:   11