СПРАВА №2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07
травня 2007 року                                                             м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ
МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в
складі: головуючого-судді  Феєр І.С.

при
секретарі                          Арутюнян
Д.У.

з участю
позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зняття з реєстрації ОСОБА_3 зареєстрованої в
квартирі АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИВ:

17
жовтня 2005 року ОСОБА_5
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання прописки відповідача
ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1- недійсною.

28
березня 2007 року ухвалою суду залучено до участі у справі правонаступника
позивача ОСОБА_5-
ОСОБА_1.

07
травня 2007 року позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 змінили позовні
вимоги, просили суд зняти з реєстрації ОСОБА_3 зареєстровану в квартирі
АДРЕСА_1.

Відповідач
ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 змінений позов не визнали і пояснили, що
зазначений позов не слід розглядати, оскільки на теперішній час у Верховному
Суді України знаходиться на розгляді касаційна скарга на рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 17 лютого 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 30 травня 2006 року, якими ОСОБА_3 було відмовлено в
задоволенні її позову про визнання договору купівлі-продажу та договору
дарування зазначеної квартири недійсними. Також вони вважають, що позовні
вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинні
розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 змінений позов підтримали повністю і
пояснили, що відповідно до договору купівлі - продажу від 05 листопада 2005
року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1. У зв»язку
з тим, що в зазначеній квартирі проживає відповідач, яка в добровільному
порядку відмовляється виселитися із квартири та знятися з реєстрації, вони
просять суд зняти з реєстрації відповідача ОСОБА_3.

Заслухавши
пояснення та заперечення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до
слідуючих висновків.

В
судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до Договору
купівлі-продажу від 05 листопада 2005 року, квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_5 продана
ОСОБА_1. Зазначений Договір укладений в письмовій формі та посвідчений 05
листопада 2005 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 Мукачівського міського
нотаріального округу, про що зроблено запис в реєстрі за «НОМЕР_1».

Відповідно
до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 лютого 2006 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_1, третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_6 та Мукачівського
регіонального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про визнання
недійсним договору дарування ОСОБА_2 -ОСОБА_5
квартири АДРЕСА_1 та визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 укладеного 05 листопада 2005 року між продавцем ОСОБА_5 та покупцем
ОСОБА_1- відмовлено. Зазначене рішення ухвалою колегії суддів палати в
цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 30 травня 2006
року залишено без змін.

Рішенням
Мукачівського міськрайонного суду від 25 вересня 2006 року, що ухвалою судової
колегії палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області
залишено без змін, ОСОБА_3 виселено з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житла.

За ст.41
Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися
своєю власністю.

Відповідно
до ст.48 Закону України «Про власність» та ст.155 ЖК України власник може
вимагати усунення будь яких порушень його права; власника не може бути
позбавлено права користування квартирою, крім випадків, установлених
законодавством, а згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній
власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати, здавати в аренду, обмінювати, закладувати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Згідно
ст.ст.319, 321. 328 ЦК України
власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд;
право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні; право власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом.

Зазначеними
доказами підтверджено, що зазначене жиле приміщення, яке займає відповідачка є
власністю позивачки ОСОБА_1, жиле приміщення останній необхідне для проживання,
відповідачка у добровільному порядку звільнити жиле приміщення відмовляється,
не знімається з реєстрації, чим перешкоджає позивачці у здійсненні в повній
мірі права власності на зазначене жиле приміщення, а тому змінений позов
підлягає до задоволення.

Керуючись
ст.ст.10, 60, 208, 209, 212-218 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.48
Закону України «Про власність», ст.ст.319, 321, 328 ЦК України, суд,-

РІШИВ:

Змінений позов
ОСОБА_1- задоволити.

Зняти з
реєстрації ОСОБА_3 зареєстровану в квартирі АДРЕСА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.