Справа №22-ц-1972/07                   Головуючий суду  1
інстанції Саєнко В.В.
32                         Доповідач суду
апеляційної інстанції Шолох З.Л.
Рішення

Іменем України

19 жовтня 2007
року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого -
Паліюка В.П.,

суддів - Шолох
З.Л., Лівінського І.В.,

при секретарі
судового засідання - Негрун І.О., за участю :

·
представника позивача - Закревського В.І.,

·
відповідачівОСОБА_1. та
ОСОБА_2., розглянувши у відкритому
судовому   засіданні    у м. Миколаєві    цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1,

ОСОБА_2на     рішення Первомайського міськрайонного   суду
Миколаївської області від 10 серпня
2007 року у справі за

позовом
Первомайського
гранітно-щебеневого    кар'єру    Концерна
„IN    MACOM"
республіки Молдова до ОСОБА_1та ОСОБА_2про
визнання   осіб       такими,    що
втратили   право користування
жилим приміщенням в гуртожитку,

встановила:

В червні
2007 року Первомайський гранітно-щебеневий кар'єр звернувся до суду з позовом
доОСОБА_1. таОСОБА_2. про визнання їх такими, що втратили право користування
жилим приміщенням в гуртожитку.

Позивач
зазначав, що відповідачам у зв'язку з роботою на гранітно - щебеневому кар'єрі
була надана кімнатаНОМЕР_1-а в гуртожитку сімейного типу по АДРЕСА_1, де вони
зареєстровані. З 14 червня 2007 року гуртожиток знаходиться у приватній
власності іноземного підприємства   -
позивача по справі.

Позивач
також вказував, що відповідачі з 2000 року без поважних причин не проживають в
гуртожитку, а проживають в будинку свої доньки.

Посилаючись
на викладене та вимоги ст. 71 ЖК України, позивач просив визнати відповідачів
такими, що втратили право користування житловою площею у гуртожитку з тих
підстав, що вони більше 6 місяців без поважних причин там не проживають.

Рішенням
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 серпня 2007
року позов задоволено. Відповідачів визнано такими, що втратили право на
проживання в гуртожитку з 1 січня 2006 року.

В
апеляційній скарзі відповідачі, посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення місцевого суду, просили його скасувати та постановити
нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши
суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,  перевіривши законність і обгрунтованість
рішення суду

першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги, колегія судців вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги з підстав, передбачених ст. 107 ЖК України, місцевий суд виходив
з того, що відповідачі втратили право на користування житловою площею у
гуртожитку з 1 січня 2006 року, оскільки добровільно вибули на інше постійне
місце проживання, яким є будинок їх доньки в с Кінецьпіль.

Між тим,
такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, із
матеріалів справи вбачається, що відповідачам з 1981 року на їх сім'ю була
надана кімната у гуртожитку за вказаною адресою, у зв'язку з їх роботою на
Первомайському гранітио-щебеневому кар'єрі.

Вони
продовжували проживати у гуртожитку і після їх звільнення з роботи з підстав,
передбачених п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням чисельності та
штату працівників.

З 2006
року у зв'язку з аварійним станом гуртожитку та відсутністю в ньому теплопостачання,
водопостачання та електропостачання з вини власника цього житлового фонду,
відповідачі вимушені, як і інші жильці гуртожитку, проживати у близьких
родичів. Іншого житла відповідачі не мають.

Зазначені
обставини підтверджуються довідками Кінецьпільської сільської ради (а.с. 8
-10).

З 14
червня 2007 року будівля гуртожитку знаходиться у приватній власності
іноземного підприємства - позивача по справі, який не бажає використовувати її
як гуртожиток. Між тим, статус гуртожитку, як житлової будівлі не змінено.

Вищевикладене
свідчить про те, що саме з поважних причин відповідачі не проживають в
кімнатіНОМЕР_1 вказаного гуртожитку, яка і є постійним місцем їх проживання. В
зв'язку з чим, відсутні правові підстави для визнання їх такими, що втратили
право на користування жилою площею в гуртожитку.

Однак,
на викладене місцевий суд не звернув належної уваги, а тому дійшов помилкового
висновку про те, що відповідачі втратили право на користування кімнатою в
гуртожитку.

За таких
обставин, відповідно до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, рішення місцевого суду
підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.
ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну     скаргу
ОСОБА_1та ОСОБА_2задовольнити.

Рішення
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від  10 серпня
2007 скасувати та постановити нове судове рішення.

Відмовити
у задоволенні позовних вимог Первомайського гранітно-щебеневого кар'єру Концерна „IN MACOM" республіки
Молдова до ОСОБА_1та ОСОБА_2про визнання їх такими, що втратили право
користування кімнатоюНОМЕР_1 в гуртожитку сімейного типу поАДРЕСА_1

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.