№2-542/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 травня 2007
року                                                                                                       м. Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки Донецької області

у складі:                                     головуючої судці                                           Негоди О.М.

при секретарі                                                Тихонюк О.М.

представника позивача - адвоката
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
місцевого суду в м. Макіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Макіївської територіа­льної громади в особі управління комунальної власності Макіївської міської
ради, про встановлення факту постійного
сумісного проживання зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду позовом про встановлення факту постійного сумісного проживання зі спадкодавцем, факту прийняття
спадщини, ви­знання права власності на нерухоме майно за спадщиною.

Під час судового розгляду справи позивач відмовився від позову в частині
вста­новлення факту прийняття спадщини, визнання права
власності на нерухоме майно за спа­дщиною. Відмова від позову була прийнята
судом і провадження по справі у вказаній ча­стині позовних
вимог було закрито.

В судовому засіданні ОСОБА_1. підтримав свої вимоги щодо встановлення факту постійного сумісного проживання зі спадкодавцем на
момент його смерті, в обґру­нтування яких, посилаючись на обставини, вказані в
заяві, зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3, з якою
він з семирічного віку постійно проживав єдиною родиною у
квартирі АДРЕСА_1. Бабуся займалась його вихованням,
навчанням у школі, потім у ПТУ, матеріа­льно його забезпечувала. У 1995 році
бабуся провела його на військову службу, до неї він повернувся після закінчення терміну служби. Із ОСОБА_3. вони вели
сумісне господарство, вона планувала
сімейний бюджет та розпоряджалася всіма їх доходами, що складалися із її пенсії
та його заробітної плати. Останні роки ОСОБА_3. тяжко хворіла, була
паралізована та прикута до ліжка. Він самостійно здійснював за нею до­гляд, для
чого отримував лікарняну листи, брав відпуску на підприємстві, купував лі­ки, готував їжу, сплачував квартирну плату та комунальні
послуги. Як пенсіонерка та учасниця війни бабуся, отримувала
субсидію на житлово-комунальні послуги, тому він не наполягав, щоб його було прописано у квартирі.ІНФОРМАЦІЯ_2 бабуся померла. Винним у її смерті було визнано її сина - ОСОБА_4., якого
за скоєний злочин було заарештовано і засуджено до позбавлення волі. Його -
ОСОБА_1. було ви­знано потерпілим. Він сам поховав
бабусю, та залишився проживати в її квартирі. Отри­мати правовстановлюючі документи на спадщину він не може у зв'язку з тим,
що у квар­тирі не був зареєстрованим.
Квартира за місцем реєстрації його родини: АДРЕСА_1, вже давно втратила статус житлового приміщення і там ніхто не
проживає.

Макіївською територіальною громадою в особі управління комунальної
власності Макіївської міської ради вимоги позивача про встановлення факту
постійного сумісного проживання зі спадкодавцем визнані в повному обсязі, про
що суду надані письмові по­яснення. Відповідач просив вимоги
ОСОБА_1. розглянути у відсутності його представника.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків,
переві­ривши надані докази в межах
заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), суд встановив насту­пне.

Родинні відносини між позивачем ОСОБА_1. та ОСОБА_3. документа­льно підтверджені свідоцтвами про народження позивача та
його батька. З наданих доку­ментів вбачається, що ОСОБА_3. є рідною бабусею
ОСОБА_1.

ОСОБА_3. померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що міським відділенням реєст­рації актів громадянського стану Макіївського міського
управління юстиції Донецької

2

грн. Місцем
відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця ОСОБА_3.

Згідно витягів зі Спадкових реєстрів від 22 березня 2007 року, наданих
державним нотаріусом Третьої Макіївської
державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_3. спадкові справи не відкривались, спадкові заповіти та спадкові договори
відсутні.

Нормами ч.2 СТ.256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про
встанов­лення фактів, що мають юридичне
значення, від яких залежить виникнення, зміна або припи­нення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Як роз'яснено в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31
березня 1995 року (з відповідними змінами)
"Про судову практику по справах про встановлення фак­тів, що мають юридичне значення", що суд вправі розглядати справи про
встановлення фак­тів, коли цей факт безпосередньо
породжує юридичні наслідки, в тому числі, для одержання в нотаріальних
органах свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до норм ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на
спадкування за за­коном мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш ніж як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Свідки ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили суду, що ОСОБА_1. з 1984 року постійно сумісно
проживав з ОСОБА_3. в квартирі АДРЕСА_1, там же
позивач проживає у теперішній час. Вони вели сумісне господарство, бабуся
планувала сімейний бюджет та розпоряджалася всіма їх
доходами.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених
свідком, викладені ним обставини підтверджуються
іншими об'єктивними доказами, достовірність яких також
встановлена судом.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_3. з 2000 року хворіла на гіпертоні­чну хворобу 2 ст., ішемічну хворобу серця,
атеросклеротичний кардіосклероз, за станом свого здоров'я не працювала. З 3 серпня 2002 року була паралізована.
Лікарняні листи та висновки ЛКК для отримання
відпустки по догляду за тяжко хворою ОСОБА_3. надава­лись її онуку
ОСОБА_1.

Як вбачається з акту від 21 березня 2007 року, ОСОБА_1. до тепер мешкає в квартирі
ОСОБА_3.

За місцем реєстрації у квартирі АДРЕСА_1, ні позивач, ні зареєстровані там
ОСОБА_8, ОСОБА_4., ОСОБА_9., ОСОБА_10. не проживають на протязі 8 років,
квартира закрита.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 60
ЦПК України докази в їхній сукупності, суд приходить
до висновку, що ОСОБА_1. прожи­вав разом зі спадкоємцем ОСОБА_3.
однією родиною з 1984 року до часу відкриття спадщини. Таким чином, заявлені вимоги про встановлення факту постійного
сумісного прожи­вання зі спадкодавцем підлягаю повному задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 212, 213, 214,
ст.25б ЦПК України, ст.1264 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт проживання ОСОБА_1, 1977 року народження, у квартирі АДРЕСА_1, однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1984 року до
часу відкриття спадщини.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський районний суд м. Макіївки протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд м.
Макіївки протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення
без попередньо­го подання заяви про апеляційне оскарження.