Справа № 22-7042/2007р.                    Головуючий в 1 інстанції Ткаченко Л.В.
Категорія   19                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2007
року    Апеляційний суд Донецької області
в складі:

головуючого
Стельмах Н.С., суддів Звягінцевої О.М., Молчанова
С.І., при
секретарі Андрусь B.C. розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом
Закритого акціонерного товариства Страхова компанія „Східно-Українське страхове
товариство" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, 3 особа ОСОБА_3,   про відшкодування шкоди в порядку регресу і

встановив:

в
апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 оспорюють обгрунтованість рішення Калінінського районного суду м.
Донецька від 18 липня 2007 року, яким позов задоволено, і ставить питання про
його скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову за
недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням
судом норм процесуального права.

Вважає,
що висновок суду щодо вини ОСОБА_1 в ДТП
є припущенням, яке не доведено позивачем та матеріалами справи; оскільки
він не був притягнутий до адміністративної відповідальності, вважає, що суд
необгрунтовано послався на документи та обставини, що містяться у справі про
адміністративне правопорушення; обставини ДТП
не з'ясовано у повному обсязі, суд відповідно до вимог ст. 1193 ЦК України мав
реально урахувати матеріальне становище відповідачів та суттєво знизити розмір
відшкодування шкоди.

В
засіданні апеляційного суду відповідачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 підтримали доводи скарги, просили про її задоволення, скасування
рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, а
представник позивача ЗАТ СК „Східно-Українське страхове товариство" за
довіреністю Іванова О.В. заперечувала проти доводів скарги і просила її
відхилити, рішення суду залишити без зміни.

Судом першої
інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

29.07.2005
р. ЗАТ СК „Східно-Українське страхове товариство" звернулось до суду з
вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1, зазначало, що 23.05.2005 року на
перехресті вул.  Артема та вул.  25-річчя РККА в м. Донецьку відбулась ДТП з вини

відповідача,
який керував автомобілем марки АЗЛК-2141, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_2, та порушив Правила дорожнього руху, в результаті чого сталося
зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_3

Згідно з
довідкою ВДАІ УМВС України у Ворошиловському
районі м. Донецька від 14.06.2005р. причиною ДТП є необачні дії водія ОСОБА_1,
внаслідок протиправних дій якого автомобіль Chevrolet Aveo отримав
механічні ушкодження, чим було спричинено майнову шкоду його власнику ОСОБА_3,
суму збитків підтверджено кошторисом.

Автомобіль
Chevrolet Aveo був застрахований ЗАТ СК „Східно-Українське страхове
товариство", у зв'язку з настанням страхової події товариством на підставі
страхового акту № 480 від 24.06.2005 року, кошторису збитків від 15.06.2005р.,
розрахунку суми страхового відшкодування від 21.06.2005 р. було виплачено
страхове відшкодування у розмірі 30623, 33 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 1917 від 24.06.2005 p.; витрати на
супроводження договору страхування складають 405, 05 грн.

5.08.2005р.
позивач уточнив свої вимоги, зазначив, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 несуть
солідарну відповідальність (а.с. 35-36).

Тому
просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
його користь фактичні витрати в сумі 31031, 38 грн., судовий збір у розмірі
314, 21 грн.

Рішенням
Калінінського районного суду м. Донецька від 18 липня 2007 року позов ЗАТ
Страхова компанія „Східно-Українське страхове товариство" задоволено,
стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ЗАТ Страхова компанія „Східно­українське
страхове товариство" суму страхового відшкодування у розмірі 31031 грн. 38
коп. та судовий збір- 310 грн. 31 коп., а сього- 31341 грн. 69 коп.,
розстрочено суму виплати на 6 місяців.

Апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно
із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1 постанови
„Про судове рішення" № 11 від 29 грудня 1976 року, рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із
загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим
вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Всупереч
доводів скарги, суд першої інстанції повно, всебічно, об'єктивно дослідив
обставини справи, встановленим фактам і доказам надав належну правову

оцінку,
застосувавши матеріальний закон, правильно вирішив спір. Висновки суду
відповідають обставинам справи.

Відповідно
до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апеляційний
суд вважає, що позивачем надано переконливі докази на підтвердження позовних
вимог.

Відповідно
до вимог Закону України „Про страхування" до страховика, що виплатив
страхове відшкодування за договором страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за
спричинення збитку.

Відповідно
до вимог ст. 993 ЦК України
до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно
до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Всупереч
доводів скарги судом безспірно було встановлено, що 23.05.2005 року на
перехресті вул.  Артема та вул.  25-річчя РККА в м. Донецьку відбулась ДТП з
вини відповідача ОСОБА_1, який, керуючи автомобілем марки АЗЛК-2141, державний
номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, порушив Правила дорожнього руху, в
результаті чого сталося зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo,
державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3

Згідно з
довідкою ВДАІ УМВС України у Ворошиловському
районі м. Донецька від 14.06.2005р. причиною ДТП є необачні, протиправні дії
водія ОСОБА_1, внаслідок яких автомобіль Chevrolet Aveo отримав
механічні ушкодження (а.с. 5); вина відповідача у скоєнні ДТП, обставини ДТП
підтверджено поясненнями очевидців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дослідженому судом
адміністративному матеріалі.

Довод скарги про те,
що судом не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_6 щодо обставин ДТП, апеляційний суд
вважає неспроможним, оскільки пояснення вказаного свідка спростовуються
дослідженими по справі доказами , окрім того, цим поясненням судом дано належну
правову оцінку.

Апеляційний
суд вважає також неспроможним і довод
скарги щодо безпідставного посилання суду першої інстанції на
адміністративний матеріал через непритягнення відповідача до адміністративної
відповідальності, оскільки, по-перше, сплинув передбачений законом строк для
його притягнення до цієї відповідальності, а, по-друге, цей довод не впливає на
правильність правових висновків суду.

Згідно з
договором добровільного страхування наземного транспорту від 26.04.2005 року
НОМЕР_3 ОСОБА_3 застрахував належний йому на праві власності автомобіль Chevrolet
Aveo в ЗАТ Страхова компанія „Східно-Українське страхове товариство"; за
договором одним із страхових випадків передбачений випадок пошкодження або
знищення застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП (а.с. 7-11).

Згідно з
Страховим актом № 480, затвердженим головою правління ЗАТ СК „Східно-Українське
страхове товариство" 24.06.2005р. до виплати власнику автомобіля Chevrolet
Aveo підлягає сума страхового відшкодування у розмірі 30623, 33 коп. (а.с. 26).

Копією
платіжного доручення № 1917 від 24.06.2005р. підтверджено виплату вказаної суми
страхового відшкодування страховику ОСОБА_3; рахунком-фактурою від 17.06.2005р.
підтверджено витрати позивача на супровід договору страхування у розмірі 408,
95 грн. (а.с. 27, 28).

За таких
обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні
вимоги, дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності цих вимог та наявності
законних підстав для їх задоволення.

Апеляційний
суд вважає неспроможним довод скарги щодо порушення судом процесуальних прав
відповідачки ОСОБА_2, оскільки в судовому засіданні 30.03.2006 року вона давала
пояснення по суті позовних вимог і справу розглянуто за її участю (а.с. 123
зворот).

Всупереч
доводів скарги судом першої інстанції враховано важке матеріальне становище
відповідачів і відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України визначено порядок
виконання судового рішення.

Таким
чином, апеляційний суд вважає безпідставними доводи скарги, оскільки вони не
спростовують правових висновків суду.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або невідповідності
висновків суду обставинам справи, то підстав для задоволення апеляційної скарги
і скасування судового рішення немає.

Керуючись
п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, рішення Каліншського районного суду м.
Донецька від 18 липня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.