Справа № 22- 7403     Головуючий у 1 інстанції: Черткова
12                                     Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
жовтня 2007 року                           Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого:
Шабанової В.О. суддів: Стратіло В.І.,
Резникової Л.В., при секретарі:
Кошмак Т.С. за участю ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні
у м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Докучаєвського міського суду Донецької
області від 14 серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2           до ОСОБА_1 про захист права
власності, -

Заслухавши
доповідача, пояснення відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У липні
2007 року ОСОБА_2. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання права
особистої власності на квартиру та про зобов*язання відповідача не входити без
її дозволу до квартири, обгрунтувавши свої позовні вимоги тим, що 3 квітня 2003
року вона за гроші своїх батьків придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1. З
кінця 2003 року , вона стала проживати разом з відповідачем без реєстрації
шлюбу. З 2005 року відношення між сторонами погіршилися, оскільки відповідач
почав проявляти стосовно неї насилля, порушувати спокій її та дитини.

Посилаючись
на те, що відповідач приймав участь в поточних ремонтних роботах квартири,
вскладаючи в ці роботи як свій труд так і свої кошти, претендує на її житло та
вимагає компенсації за частину цієї квартири, позивачка просила визнати права
особистої власності на квартиру та про зобов*язання
відповідача не входити без її дозволу до квартири.

Ухвалою
Докучаєвського міського суду Донецької області від 14 серпня 2007 року закрито
провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності в
частині визнання права власності.

Рішенням
того ж суду від 14 серпня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2. про захист права
власності задоволені. Зобов*язано
ОСОБА_1 не заходити без відома та дозволу ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та направити справу
на новий розгляд , посилаючись на те, що судом не в повному обсязі з*ясовані
всі обставини по справі, і на те що судове рушення не відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
.

Апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню з
таких підстав:

Задовольняючі
позовні вимоги ОСОБА_2 про захист права власності та зобов*язуючи ОСОБА_1 не
заходити без відома та дозволу ОСОБА_2. у квартиру АДРЕСА_1, суд виходив з того
, що позивачка є власницею спірною квартири на підставі договору купівлі
продажу і відповідно до норм Закону України «Про власність» має право на свій
розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, вимагати усунення
будь-яких порушень її права. Відповідач не ставив питання про визнання
квартири, яка належить позивачу спільною сумісною власністю, не надав суду
переконливих доказів того, що квартира придбана за спільні з позивачем кошти і
є їх спільною власністю.

При
цьому суд не взяв до уваги , що між сторонами виник спір з приводу права
власності на зазначену квартиру, у зв»язку з чим позивачка ставила питання про
визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1.

На час
постанови судового рішення в проваджені Докучаєвського міського суду вже
знаходилася позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права загальної
власності і розподіл сумісно придбаного майна, у тому числі і спірної квартири.
Зазначена позовна заява зареєстрована 2 серпня 2007 року. В цій позовній заяві
ОСОБА_1. вказував на те, що сторони знаходяться у фактичних шлюбних відносинах з
середени 2000 року, вели загальне господарство, загальний сімейний бюджет. Про
зазначені обставини ОСОБА_1. зазначав в судовому засіданні 2 серпня 2007 року
а.с.25\

Не
зважаючи на вказані обставини і не перевіряючи з якого часу сторони знаходяться
у фактичних шлюбних відносинах, чи є зазначена квартира їх спільним майном,
придбаним під час сумісного життя, на яких підставах ОСОБА_1. проживав в
спірній квартирі , посилаючись лише на те, що позивачці належить спірна
квартира на праві власності, що підтверджується договором купівлі - продажу від
03.04.2003 року , суд зобов»язав ОСОБА_1 не заходити без відома та дозволу
ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1.

Зазначене
судове рішення не відповідає ст.213 ЦПК України , якою передбачено, що
обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженим їх тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім
того задовольняючі позовні вимоги в частині зобов»язання відповідача не
заходити без відома та дозволу ОСОБА_2. у квартиру АДРЕСА_1, суд не з»ясувавши
позовні вимоги, зокрема які саме порушення власник просить усунути, не
встановивши правовідносини між сторонами, постановив рішення, посилаючись на
закон України «Про власність», який згідно до закону України від 27.04.2007
року №997-У втратив чинність .

Враховуючі
викладені обставини, той факт, що судом не встановлено чи є спірна квартира
спільним майном сторін, чи це особисте майно позивачки , суд не розглянув всі
позовні вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленим додатковим
рішенням судом першої інстанції, апеляційний суд відповідно до вимог
ст.311ч.1п.5 вважає за необхідне скасувати судове рішення і направити справу в
суд першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись
ст. ст. 307,
311, 314 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну  скаргу ОСОБА_1 задовольнити . Рішення    Докучаєвського міського суду Донецької
області   від   14 серпня 2007 року скасувати, направити
справу  на новий розгляд до того ж суду .

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна
скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили цією ухвалою.