Головуючий у І інстанції - Коваль Р.Й.
Справа № 22 - 284
Доповідач - Рищук П.К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19 квітня 2007
року                                                               м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Рищука П.К.
(головуючий)

Заїки В.М.,
Самчука П.П.

при секретарі:
Степчук І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шепетівського міськрайонного суду від 6 грудня 2006 року цивільну справу №
22ц-284 за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського відкритого акціонерного
товариства „Городищенське" с.Городище Шепетівського району Хмельницької
області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Шепетівський
міськрайонним центр зайнятості про

стягнення
нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, не нарахованих і не виплачених надурочних
та стягнення моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів

установила:

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шепетівського міськрайонного суду від
6 грудня 2006 р. та постановити нове рішення, яким повністю задовольнити
позовні вимоги.

Вказаним
рішенням суду позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з
сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства „Городищенське"
с.Городище Шепетівського району Хмельницької області на користь ОСОБА_1 344
грн. 72 коп. розрахункових коштів при звільненні, 47 грн. 99 коп. компенсації
втрати частини заробітку через порушення строків його виплати, 175 грн. 94 коп.
оплати за роботу понад норму тривалості робочого часу, за роботу у вихідні та
святкові дні і нічний час, 4743 грн. 68 коп. середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди,
а всього на загальну суму 6312 грн. 33 коп. без утримання прибуткового податку
з громадян та інших обов'язкових платежів.

Зобов'язано СВАТ
„Городищенське" видати ОСОБА_1 довідку відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266 „Про обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням" (із змінами) про середній заробіток за
останні 6 місяців з врахуванням донарахувань, для пред'явлення в Шепетівський
міськрайонним центр зайнятості.

Поновлено
ОСОБА_1 строк для подачі даної довідки в Шепетівський міськрайонним центр зайнятості,
як тимчасово непрацюючої, оскільки даний строк було пропущено з поважної
причини.

В решті позову
відмовлено.

Стягнуто зі СВАТ
„Городищенське" в дохід держави 51 грн. судового збору.

Стягнуто зі СВАТ
„Городищенське" на користь територіального управління державної судової
адміністрації в Хмельницькій області витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільних справ Шепетівським міськрайонним судом в сумі
30 грн.

Постановлено, що
рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення заробітної плати в
сумі 392 грн.

В обґрунтування
незаконності рішення суду зазначається, що судом не взято до уваги, що на
роботу на СВАТ „Городищенське" ОСОБА_1 була прийнята на посаду контролера
1-го розряду без укладення трудового договору чи контракту, а тому їй повинна
виплачуватися зарплата згідно її розряду; в порушення ч.3 ст.6 Закону України
„Про оплату праці" за весь час роботи позивачці виплачувалась лише
мінімальна заробітна плата. Судом безпідставно відмовлено у задоволенні вимоги
щодо стягнення коштів за фактично відпрацьовані 240 годин щомісячно, а не 120
годин, не взяті до уваги покази свідків.

Суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних мотивів.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 працювала контролером на СВАТ „Городищенське"
Шепетівського району із 01.01.2004 року по 20.09.2005 року, але підприємство
вчасно не провело виплату належних їй при звільненні сум.

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до
ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.

Постановляючи
рішення по справі суд першої інстанції виходив із того, що діями СВАТ
„Городищенське" були допущені порушення трудового законодавства, які
призвели до моральних страждань ОСОБА_1, в зв'язку із чим стягнув на її користь
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

З таким
висновком суду першої інстанції щодо розміру стягнутої моральної шкоди колегія
суддів не погоджується і рахує, що незаконними діями відповідача, який на
протязі тривалого часу не виплачував позивачці належні їй суми при звільненні,
було порушено законні права позивачки в більшому об'ємі, тому рішення в цій
частині підлягає скасуванню.

Як вбачається із
матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01.01.2004 року працювала на посаді контролера
1-го розряду на СВАТ „Городищенське". 20.09.2005 року вона була звільнена
із роботи, але підприємство вчасно не провело виплату належних їй при
звільненні сум, які були стягнуті на її користь лише за рішенням Шепетівського
міськрайонного суду від 6 грудня 2006 року. Зазначеним рішенням суду на її
користь також була стягнута моральна шкода в сумі 1000 грн.

Відповідно до
ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

ОСОБА_1 була
звільнена із роботи ще 20.09.2005 року, але належні їй при звільненні суми не
були виплачені на протязі такого тривалого часу, тому колегія суддів приходить
до висновку, що незаконними діями підприємства їй була заподіяна моральна шкода
в більшому розмірі, ніж стягнута судом першої інстанції, оскільки було порушено
законні права позивачки, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого
життя, змусило звернутися до суду для поновлення порушеного права, тому рахує
необхідним

стягнути на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Згідно ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Крім того,
відповідно до вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України докази повинні бути належними та
допустимими.

Оскільки ОСОБА_1
у встановленому законом порядку не довела того, що заробітна плата їй
виплачувалась у меншому розмірі, ніж це встановлено законом та недоплачувалася
її праця за фактично відпрацьовані години, суд першої інстанції обгрунтованно
відмовив у задоволенні її позовних вимог в цій частині, з чим колегія суддів
рахує необхідним погодитись.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 218, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення
Шепетівського міськрайонного суду в частині стягнення моральної шкоди
скасувати.

Стягнути із
сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства „Городищенске"
на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.