Головуючий у першій інстанції - Зарєчна І.В.
Справа № 22ц-1470
Доповідач - Гуменюк Н.І.
Категорія № 34
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22 "
серпня 2007 року                                                                        м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Гуменюк Н.І

суддів:
Бережного С.Д., Харчука В.М.

при секретарі
Курдзіль М.В.

з участю:
ОСОБА_2, представника ОСОБА_1

розглянула  у відкритому судовому   засіданні справу  № 22ц-1470
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деражнянського районного суду від 14
травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна
подружжя; та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл грошових коштів
та майна подружжя.

Заслухавши доповідача,
пояснення ОСОБА_2, представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

В травні 2006
року ОСОБА_1 звернулась до суду і просила визнати за нею право власності на 1/2
частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та
був побудований в період шлюбу з відповідачем за їх спільні кошти, виділивши
належну їй 1/2 частину в натурі. Решту спільно нажитого в період шлюбу з
відповідачем майна, а саме: кімнатний гарнітур, м'яку частину, спальний,
дитячий та кухонний гарнітури, диван, тахту, стіл з 6 стільцями, 3 телевізори,
2 холодильники, морозильну камеру, пральну машину, музикальний центр,
автомобіль „Фольксваген-Джетта", трактор, комп'ютер, зварювальні станки,
хліборізку, хлібопічку, 2 газові плити, кухонний куточок, 6 вуликів з
бджолиними сім'ями, 2 килими та 8 метрів доріжки, просила залишити відповідачу,
стягнувши з нього на її користь 1/2 частину вартості цього майна.

В ході судового
розгляду справи ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги і просила провести розподіл
спірного будинковолодіння згідно варіанту №2, запропонованого експертом у
висновку №3-285 будівельно-технічної експертизи.

В жовтні 2006
року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом і просив визнати за ним право
власності на будинковолодіння та все майно, що знаходиться по АДРЕСА_1,
виділивши ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 141750 грн., електросоковижималку
„Мулінекс", міксер „Філіпс", кофеварку „Ровента", м'ясорубку та
кухонний комбайн „Браун", хліборізку „Браун", телевізор
„Панасонік" та холодильник.

Рішенням
Деражнянського районного суду від 14 травня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено
та визнано за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними
будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1, виділивши їй частину будинку з
надвірними будівлями згідно з варіантом №2 висновку експерта № 3-285, а саме:
1-1 коридор площею 9,5 кв.м вартістю 3923 грн., 1-2 коридор площею 6,4 кв.м
вартістю 1880 грн., 1-3 кімнату площею 12,2 кв.м вартістю 3583 грн., 1-6 кухню
площею 14,5 кв.м вартістю 4259 грн., 1-7 ванну площею 3 кв.м вартістю 1239
грн., 1-8 вбиральню площею 1,4 кв.м вартістю 578 грн., а всього 47 кв.м
вартістю 15462 грн. Крім того, ОСОБА_1 виділено цокольний поверх вартістю 11807
грн. і тамбур вартістю 2649 грн., що складає 14456 грн., а всього на суму 29918
грн.

ОСОБА_2 у
спірному будинковолодінні виділено: 1-4 кімнату площею 15 кв.м вартістю 4406
грн., 1-5 кімнату площею 18,7 кв.м вартістю 5493 грн., а всього 33,7 кв.м
вартістю 9899 грн., а також хлів „Б" вартістю 7610 грн., приміщення
літньої кухні вартістю 8870 грн., підвал „б" вартістю 3855 грн., що
складає 20335 грн., а всього на загальну суму 30234 грн.

Цим же рішенням
стягнуто:

·
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17437 грн., що становить 1/2
частину вартості майна, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1;

·
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 311,01 грн. судових витрат
за проведення будівельно-технічної, авто товарознавчої та судово-товарознавчої
експертиз;

·
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в дохід держави відповідно 424,13
грн. та 475,13 грн. судового збору.

В решті позовних
вимог відмовлено.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним, просить його
скасувати з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, і
ухвалити нове рішення, яким виділити йому ту частину спірного будинковолодіння,
яка за рішенням суду була виділена позивачці, а також розділити між ними
грошові кошти, привласнені ОСОБА_1, та холодильник з телевізором, які вона
віддала тітці, всього на загальну суму 141750 грн. Крім того, все майно, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 залишити за ним. Вважає, що суд безпідставно
відмовив у задоволенні його зустрічних позовних вимог, не взявши до уваги як
доказ заволодіння ОСОБА_1 спільно нажитими коштами, її листи до нього та батька
та покази свідка ОСОБА_3, та не врахував, що шлюбні відносини між ними
припинились у 2004 році, тоді й було проведено розподіл спільно нажитого майна
в добровільному порядку і претензій з цього приводу у позивачки не було. Не
враховано судом й не проведено розподіл грошових коштів в сумі 500 доларів США, які були
отримані ОСОБА_1 як заробітна плата, а тому є їхніми спільними коштами. Крім
того, суд не взяв до уваги, що разом з ним у спірному будинку проживає батько,
який потребує стороннього догляду, та

10-річний онук,
й безпідставно позбавив його кухні, туалета
та ванни у спірному будинку.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що сторони перебували в зареєєстрованому шлюбі з 01 липня 1972
року по 18 січня 2006 року. За час знаходження у шлюбі вони побудували житловий
будинок з надвірними спорудами, що зареєстрований за АДРЕСА_1 Хмельницької
області, вартістю 60152 гр., придбали автомобіль „Фольксваген-Джетта",
вартістю 18528 гр., трактор Т-40 М, вартістю 3669 гр., а також речі домашнього
вжитку та побутову техніку на загальну суму 12677 гр.

Виходячи з
наведеного і відповідно до вимог ст. ст.60 та 70 Сімейного кодексу України, суд
визнав означене майно спільною сумісною власністю подружжя Баць і розділив його
в рівних частках між ними. При цьому врахував, що ОСОБА_2 постійно проживає в
спірному будинку, користується всім майном, а тому виділив йому майно в натурі,
стягнувши грошову компенсацію на користь бувшої дружини, яка мешкає в іншій
області.

Вірною слід
визнати позицію суду і в частині вирішення зустрічного позову. ОСОБА_2 не
надав, а суд не здобув жодного доказу на підвердження його посилань про
використання дружиною спільно нажитих коштів не в інтересах сім"ї, а також
про наявність у них іншого майна,
яке вона приховала від розподілу. Не подано ним і доказів на підтримання
своєї позиції про несправедливий розподіл будинку стосовно того, що з ним
проживає престарілий батько і малолітній онук, які потребують відповідних
зручностей. Однак, поділивши будинок між сторонами в рівних частках, суд не
зазначив про необхідність проведення переобладнань для перетворення його на дві
окремі квартири. Тому апеляційний суд вважає за доцільне доповнити резолютивну
частину рішення вказівкою про покладення на ОСОБА_2 обов'язку відокремлення
своєї частини шляхом: обладнання дверних прорізів у зовнішній стіні приміщення
1-4 та в перегородці між приміщеннями 1-5 і 1-4; замуровування дверних прорізів
в перегородці між приміщеннями 1 -2 і 1 -5 та 1 -2 і 1 -4; обладнання
перегородки в з дверима в приміщенні 1-4, розділивши його на коридор і кухню.
Обидві сторони слід зобов"язати переобладнати на дві окремі квартири
систему опалення, газопостачання, водопостачання, електроосвітлення та провести
розподіл горища з влаштуванням додаткового входу.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду і містять посилання на
обставини, які з достатньою повнотою досліджені і оцінені судом 1 інстанції.
Отже апеляційний суд в межах доводів апеляції не вбачає підстав для скасування
рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Деражнянського районного суду від 14 травня 2007 року залишити без змін,
доповнивши його вказівкою наступного змісту: ОСОБА_2 зобов"язати провести
відокремлення своєї частини будинку шляхом: обладнання дверних прорізів у
зовнішній стіні приміщення 1-4 та в перегородці між приміщеннями 1-5 і 1-4;
замуровування дверних прорізів в перегородці між приміщеннями 1-2 і 1-5 та 1-2
і 1-4; обладнання перегородки в з дверима в приміщенні 1-4, розділивши його на
коридор , кухню та котельню. Обидві сторони зобов"язати переобладнати на
дві окремі квартири систему опалення, газопостачання, водопостачання,
електроосвітлення та провести розподіл горища з влаштуванням додаткового входу.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.