Справа №22ц-1572/07
Головуючий у першій інстанції Данко В.Й.
Доповідач Леско B.B.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області у складі:

Головуючого -
судді: Леска В.В.,  суддів :Собослоя Г.Г.,
Мацунича М.В.,  при секретарі -
Рогач І.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 27 червня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради,  ОСОБА_4,
треті особи на стороні відповідачів ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування
рішення Ужгородської міської ради від 27 червня 2002 року в частині передачі у
приватну власність земельної ділянки ОСОБА_4,
що розташована АДРЕСА_1. про визнання недійсним та скасування Державного
акту на право приватної власності на вказану земельну ділянку,  -

встановила:

ОСОБА_1
звернулася до Ужгородської міської ради,
ОСОБА_4,  треті особи на стороні
відповідачів ОСОБА_2,  ОСОБА_3 з
вищезазначеним позовом,  мотивуючи
тим,  що у грудні 2003 року нею було
набуто законні права на частину житлового будинку разом з надвірними будівлями
АДРЕСА_1. Іншими співвласниками будинку являються відповідачка ОСОБА_4 та треті
особи ОСОБА_2, ОСОБА_5,  ОСОБА_3 При
будинку є земельна ділянка розміром 576 кв.м.,
що призначена для обслуговування вищезазначеного будинку. У 2006 році
частину прибудинкової території було приватизовано відповідачкою ОСОБА_4 на
підставі рішення 4 сесії 4 скликання Ужгородської міської ради у подальшому з
видачею їй Державного акту на право приватної власності на землю в розмірі 0,
0225 га АДРЕСА_1. Однак у відповідності до заключения спеціалістів Закарпатської філії «НДІ проект
реконструкція»,  загальна площа
ділянки,  яку мала право приватизувати
ОСОБА_4 разом з іншими власниками,  яким
належить квартира №2 мала становити 212 кв.м.,
а її частка - 204 кв.м. у зв»язку з цим вона не може використати свої
законні права на приватизацію частини земельної ділянки АДРЕСА_1.

Ухвалою
Ужгородського міськрайонного суду від 27 червня 2007 року провадження у справі
за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради,  ОСОБА_4,
треті особи на стороні відповідачів ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування
рішення Ужгородської міської ради від 27 червня 2002 року в частині передачі у
приватну власність земельної ділянки ОСОБА_4,
що розташована АДРЕСА_1,  про
визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності
на вказану земельну ділянку закрито та роз»яснено їй. що розгляд таких спорів
відноситься до компетенції адміністративних судів.

Не
погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій
посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду та просила таку
скасувати у повному обсязі і передати справу на новий розгляд для вирішення
справи по суті. В скарзі зазначала,  що
ухвала прийнята з порушенням вимог процесуальних й матеріальних норм.

Заслухавши
доповідача,  пояснення осіб,  що з»явились в судове засідання,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає до

2

задоволення з
наступних підстав.

Закриваючи
провадження у даній справі,  суд першої
інстанції виходив з того,  що спори
фізичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його
рішень,  дій чи бездіяльності є
компетенцію адміністративного суду.

Проте з такими
висновком погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно
до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у
справі,  якщо справа не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства.

Матеріалами
справи встановлено,  що спірні
правовідносини між сторонами виникли з приводу приватизації частини
прибудинкової території відповідачкою ОСОБА_4 на підставі рішення IV
сесії IV скликання Ужгородської міської ради від 27 червня 2002
року із подальшим виданням їй Державного акту на право приватної власності на
землю в розмірі 0, 0225 га АДРЕСА_1.

Тобто,  предмет спору в даній справі безпосередньо
пов»язаний із реалізацією права власності на земельну ділянку,  а саме відновлення порушеного права з боку
відповідачів права власності на земельну ділянку.

Отже,  в даному випадку між сторонами існує спір про
право,  що в свою чергу виключає розгляд
справи в порядку адміністративного судочинства.

Зважаючи
на викладене,  колегія суддів
вважає,  що оскаржувана ухвала суду
першої інстанції як постановлена з порушенням вимог процесуального права
підлягає скасуванню,  оскільки даний спір
підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись
ст.307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Ужгородського міськрайонного суду від 27 червня 2007 року скасувати,  а справу направити до суду першої інстанції
Для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня проголошення шляхом подачі скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.