Головуючий у першій інстанції - Латюк П.Я.
Справа №22ц-470
Доповідач - Кізюн О.Ю.
Категорія № 2, 5
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27"
квітня 2007 року                                                                          м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Варвус
Ю.Д., Ващенка С.Є.

при секретарі
Липко А.Ю.

з участю: сторін
- представника МАУП- Ярової Т.І.,

представника
ОСОБА_1- ОСОБА_3,

третіх осіб -
ОСОБА_2 та представника ВАТ

„Темп" -
Волошиної Ю.М.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні справу № 22ц - 470 за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17 січня 2007 року по справі
за позовом Міжрегіональної академії управління персоналом до ОСОБА_1 про
усунення перешкод у користуванні майном; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Міжрегіональної Академії управління персоналом, третіх осіб - ОСОБА_2,
відкритого акціонерного товариства „Темп", Хмельницького бюро технічної
інвентаризації про визнання права власності на частину приміщення.

Заслухавши
доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,

встановила:

В жовтні 2006
року Міжрегіональна академія управління персоналом звернулась в суд з позовом
до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння. В
обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що згідно договору
купівлі-продажу від 06 лютого 2003 року МАУП придбала у ВАТ „Темп"
приміщення адміністративно-побутового корпусу №2 загальною площею 7634 кв.м,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Власником іншої
частини цього приміщення площею 23,8 кв. м. є ОСОБА_1, яке перейшло до неї від
ОСОБА_2 за договором дарування від 17 липня 2003 року.

12 липні 2006
року під час перевірки виконання плану заходів протипожежного захисту МАУП було
виявлено, що ОСОБА_1 самовільно захопила коридори, які є власністю МАУП, в
наслідок чого площа належного відповідачці приміщення збільшилась з 23,8 кв.м
до 30,2 кв.м. Оскільки звільнити зайняті коридори відповідачка в добровільному
порядку відмовляється, тому позивач просив витребувати з незаконного володіння
ОСОБА_1 приміщення 21 та 22, які визначені в експлікації як коридори та
зобов'язати її повернути ці приміщення, відкривши замурований прохід.

Заперечуючи
проти цих вимог МАУП, ОСОБА_1 в листопаді 2006 року подала зустрічний позов про
усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та визнання права власності
на це нерухоме майно. В обгрунтування позову посилалась на те, що згідно
договору дарування від 17 липня 2003 року вона отримала в дар від ОСОБА_2
приміщення адміністративно-побутового корпусу №2 площею 23,8 кв. м. по
АДРЕСА_1. ОСОБА_2 дане приміщення належало на підставі договору купівлі-продажу
від 10.02.2003 року, укладеного між ним та ВАТ „Темп". Згідно технічної
характеристики цього приміщення від 19.11.2002 року за цим договором від ВАТ
„Темп" у власність ОСОБА_2 перейшли й спірні коридори, які є єдиним входом
у придбане приміщення. Будь-яких робіт, які б призвели до незаконного розширення
площі подарованого їй приміщення, вона не проводила, тому претензії МАУП вважає
безпідставними. Просила визнати за нею право власності на спірні коридори і
зобов'язати МАУП не чинити їй перешкод в користуванні ними.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 17 січня 2007 року ухвалено позовні
вимоги Міжрегіональної Академії управління персоналом задоволити і зобов'язати
ОСОБА_1 знести облаштовану перегородку проходу коридорами, визначеними в
експлікації під №№ 21 та 22 в приміщення належного цій академії гуртожитку по
проспекту АДРЕСА_2, звільнити ці коридори і не чинити цій Академії перешкод в
користуванні ними.

Цим же рішенням
залишено без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права
власності на приміщення 1 та 2 плану приміщень, вказаного у складеній
Хмельницьким міським бюро технічної інвентаризації технічній характеристиці від
1.08.2003 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Міжрегіональної Академії
управління персоналом 836 грн. судових витрат.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим,
просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задоволити її зустрічний
позов, а вимоги МАУП відхилити.

Перевіривши
законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в
повному обсязі з ухваленням нового рішення з підстав, передбачених п.1 ч.1
ст.309 ЦПК України.

Вирішуючи спір,
суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не довела свого права власності
на спірні приміщення, оскільки у договорі купівлі-продажу від 10.02.2003 року,
укладеного між ВАТ „Темп" та ОСОБА_2,
не зазначено, які конкретно приміщення адміністративно-побутового корпусу
придбано ОСОБА_2 Одночасно суд визнав доведеним факт передачі ВАТ „Темп"
Академії спірних приміщень коридорів на виконання умов договору купівлі-продажу
від 06.02.2003 року.

Проте з таким
висновком суду першої інстанції не можна погодитись, оскільки він зроблений без
повного й всебічного з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Встановлено, що
06.02.2003 року між ВАТ „Темп" та Міжрегіональною Академією управління
персоналом укладено договір купівлі-продажу, за яким Академія купила у цього
товариства приміщення адміністративно-побутового корпусу №2 по проспекту
АДРЕСА_1 загальною площею 7634 кв.м.

Згідно договору
купівлі-продажу від 10.02.2003 року ОСОБА_2 купив у цього ж товариства
приміщення адміністративно-побутового корпусу №2 по проспекту АДРЕСА_1
загальною площею 23,8 кв.м., яке 17.07.2007 року за договором дарування
відчужив ОСОБА_1

Вбачається, що в
жодному із означених договорів не вказано, які конкретно приміщення
адміністративно-побутового корпусу №2 перейшли у власність МАУП, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1

В
довідці-характеристиці №319, виданій Хмельницьким БТІ 21.01.2003 року, яка
залучалась при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу приміщення
загальною площею 7634 кв.м. також не конкретизовано приміщень, які складають цю
площу.

Разом з тим, в
довідці-характеристиці №8879, виданій Хмельницьким БТІ 11.12.2002 року, яка
залучалась при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу приміщення
загальною площею 23,8 кв.м., зазначено, що за заявою власника відчужуються
коридори площею 2,4  кв.м., 1,7  кв.м.,
3,6  кв.м., 2,2  кв.м., туалет площею 1,0  кв.м., побутове приміщення площею 12,9 кв.м.
Ці дані об'єктивно узгоджуються з технічною характеристикою приміщень від
19.11.2002 року, відповідно до якої площа спірних коридорів 1 і 2 визначена
відповідно у розмірі 1,7 кв.м та 3,6 кв.м.

Встановлено, що
за умовами договору купівлі-продажу від 06.02.2003 року,

укладеного між
ВАМ „Темп" та МАУП, передача продавцем приміщень
адміністративно-побутового корпусу № 2 проводилась після оплати покупцем
придбаних приміщень на підставі акту прийому-передачі від 14.06.2004 року
(а.с.4-7, 73-81).

З матеріалів
інвентаризаційної справи 009343-007 вбачається, що 14.06.2004 року Хмельницьким
бюро технічної інвентаризації було складено поетажний план на адмінбудинок по
проспекту АДРЕСА_1 та експлікація внутрішніх площ по цьому плану.

Встановлено і ці
обставини ніким не оспорюються, що спірні коридори розташовані на першому
поверсі адміністративно-побутового корпусу.

Згідно акту
прийому-передачі від 14.06.2004 року придбаних приміщень за договором
купівлі-продажу від 06.02.2003 року та експлікації до поетажного плану від
14.06.2004 року видно, що загальна площа переданих Академії приміщень на
першому поверсі адміністративно-побутового корпусу складає 2360,9кв.м. При
цьому з поетажного плану та експлікації до нього вбачається, що спірні
коридори, а також інші приміщення, які належать ОСОБА_1, в число переданих
Академії приміщень не включалися (а.с. інвентарної справи 4, 7-10).

З матеріалів
тієї ж інвентарної справи видно, що після проведення МАУП реконструкції
купленого у ВАТ „Темп" приміщення, Хмельницьким бюро технічної
інвентаризації 19.05.2006 року виготовлено поетажний план реконструйованої
будівлі АДРЕСА_2 та експлікація внутрішніх площ по плану будівлі. При цьому
вбачається, що загальна площа приміщень на першому поверсі становить 2348,7
кв.м., що на 23,8 кв.м. більше в порівнянні з площею цього поверху станом на
14.06.2004 року. З цього поетажного плану та експлікації видно, що збільшення
площі відбулося за рахунок включення приміщень, належних ОСОБА_1, в тому числі
й спірних коридорів 101,102, площа яких визначена у розмірі 2,9 кв.м. та 2,2
кв.м. ( а.с. інвентарної справи 60, 63-66).

З огляду на
викладені обставини, посилання представника МАУП на те, що ОСОБА_1 користується
спірними коридорами неправомірно і за рахунок них збільшила площу належних їй
приміщень до 30,2 кв.м., не можна визнати підставними.

Дійсно, згідно
проведеної Хмельницьким бюро технічної інвентаризації в 2006 році побутового
приміщення, належного ОСОБА_1, виявлено, що загальна площа цих приміщень
становить 30,2 кв.м. (а.с.9 та матеріали інвентаризаційної справи 009343-003).
Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 грудня 2006 року
загальна площа означених приміщень також визначена 30,2 кв.м., з яких площа
спірних коридорів становить 4,1 кв.м. та 3,0 кв. м.

Встановлено і ці
обставини визнані представником МАУП, що зовнішні границі спірних коридорів та
інших приміщень, належних ОСОБА_1, останньою не переміщалися і залишаються
незмінними з часу їх відчуження ВАТ „Темп". Тому різниця у розмірах площ,
належних ОСОБА_1 приміщень, визначених експертом та зазначених у договорі
дарування, в сукупності з іншими наведеними обставинами не є підставою для
задоволення позовних вимог МАУП.

Одночасно
встановлені судом обставини дають підстави для визнання за ОСОБА_1 відповідно
до ст. 392 ЦК України
права власності на спірні коридори 1 та 2, що відповідають номерам приміщень,
зазначених в технічному паспорті від 06.07.206 року на приміщення по АДРЕСА_1,
та у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25.12.2006 року.

Оскільки судом
не встановлено будь-яких порушень зі сторони МАУП у здійсненні ОСОБА_1 права
користування спірними коридорами, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є
безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 17 січня 2007 року скасувати.

В задоволенні
позовних вимог Міжрегіональної Академії управління персоналом до ОСОБА_1 про
витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на нежиле побутове приміщення по АДРЕСА_1загальною
площею 30,2 кв.м., до складу якого входять коридори 1 та 2.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном залишити без
задоволення.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.