Справа № 22-ц-1199/2007р.
у інстанції Струнський P.P.
Доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2007 року                                                                              м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                        Девляшевського
В.А.,

суддів:                                                   Соколовського
В.М., Фединяка В.Д.,

секретаря                                              Пожар
Р.В.,

з участю:

представника Міністерства Оборони України - Стахмич В.Л.;

представника
ОСОБА_1. - ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Міністерства
Оборони України на рішення Тисменицького районного суду від 19 червня 2007
року, -

встановила:

Рішенням
Тисменицького районного суду від 19.06.2007 року у задоволення позову ОСОБА_1.
з Міністерства Оборони України у його користь стягнуто 8726 грн. 21 коп.
недоплаченого грошового забезпечення за безперервну службу у Збройних Силах
України та 350 грн. за надання юридичної допомоги. З відповідача також стягнуто
81 грн. судових витрат в дохід держави.

Міністерство
Оборони України, не погоджуючись з даним рішенням, подало апеляційну скаргу.
Апелянт зазначає, що Указом Президента України від 05.05.2003р. №389 визначено
порядок і умови виплат військовослужбовцям щомісячних виплат за безперервну
військову службу у Збройних Силах України. Скаржник зауважує, що згідно цього
указу щомісячна надбавка за безперервний стаж служби визначається керівництвом
бюджетної установи у межах встановлених граничних розмірів, виходячи з наявного
фонду грошового забезпечення. Тому, на думку Міністерства Оборони України,
ОСОБА_1грошове забезпечення, в тому числі й надбавку за безперервну службу,
виплачувалось у належному розмірі, виходячи із наявного фонду зарплати.
Оскільки заборгованості перед позивачем у Міністерства Оборони України не було,
то апелянт вважає, що вимоги ОСОБА_1. було задоволено безпідставно.

Крім
того, Міністерство Оборони України вважає, що дана справа підвідомча
адміністративному суду, а не загальному суду. У зв'язку із наведеним апелянт
просить оскаржене рішення скасувати, а провадження в даній справі закрити.

В
засіданні Апеляційного суду представник Міністерства Оборони України апеляційну
скаргу з наведених підстав підтримав.

Представник
ОСОБА_1. доводи апеляційної скарги заперечив, зазначивши, що матеріалами справи
доведено факт недоплати позивачу надбавки за безперервний стаж служби. Тому, на
його думку, постановлене по даній справі рішення є законним і обгрунтованим.

2

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

З'ясовано,
що даний спір виник між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень з
приводу оплати при проходженні публічної служби. Згідно ст. 17 КАС України цей
спір віднесено до компетенції адміністративних судів. Отже, дана справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки
всупереч норм процесуального права справа місцевим судом розглянута саме в
такому порядку, постановлене рішення не може бути залишене в силі.

Керуючись
ст. ст. 205; 307 ч.1; 310; 319; 325 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Міністерства Оборони України задовольнити.

Рішення
Тисменицького районного суду від 19 червня 2007 року по даній справі скасувати,
а провадження по ній закрити.

Ухвала
набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України на протязі двох місяців після дня її проголошення.