Справа-22ц-7234-2007 р.                             Головуючий
у 1 інстанції: Слизевич Н.Г.
: 40                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12
жовтня 2007 року  Судова палата у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

в складі
: головуючого - судді              Новікової
Г.В.

суддів                                                     Кіянової
С.В., Сукманової
Н.В.

при
секретарі                                         Писаревій
Ю.Г.

за
участю позивача                               ОСОБА_1

та
представника відповідача                ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Совєтського районного суду м.Макіївки від 24 липня
2007 року за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Сладкая
жизнь", третя особа ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Совєтського районного суду м.Макіївки від 24 липня 2007 року відмовлено
позивачу у задоволенні позову до ТОВ "Сладкая
жизнь" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати і задовольнити його
вимоги, посилаючись на те, що судом першої інстанції були порушені норми
матеріального права, не враховано, що рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 22.12.2006 року з відповідача на його користь стягнуто
заборгованість по зарплаті, середній заробіток за час затримки розрахунку при
звільненні та затримку видачі трудової книжки та моральну шкоду, в іншій
частині рішення суду залишено без змін, не враховано, що відповідачем пропущено
строк накладення дисциплінарного стягнення і положення ст.43 КЗпП України.

В
судовому засіданні апеляційного суду позивач підтримав доводи апеляційної
скарги і просив її задовольнити.

Представник
відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив рішення суду
залишити без змін.

Третя
особа в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи, надав заяву з проханням слухати справу за
його відсутністю.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу позивача слід відхилити, а рішення
суду залишити без змін з наступних підстав.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, що склалися
між сторонами і закон, який їх регулює.

При
розгляді справи суд першої інстанції встановив, що позивач знаходився у
трудових відносинах з відповідачем з 19.04.2004 року відповідно до наказу
№1711 к від
19.04.2004 року (а.с.22) і працював контролером на контрольно-пропускному
пункті служби безпеки. Наказом №448 к
від 30.12.2005 року його було звільнено з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України
за прогул без поважних причин (а.с. 15), 30.12.2005 року була дано згоду на
звільнення позивача за п.4 ст.40 КЗпП України профкомом ТОВ "Сладкая жизнь" (а.с.23).
Позивач отримав копію наказу про звільнення 24 січня 2007 року і всередині
січня 2007 року отримав трудову книжку, тому строк для звернення до суду ним не
пропущено. 13.12.2005 року робочий час позивача становив з 8 години ранку до 8
години ранку 14.12.2005 року, однак, близько 10 год. 13.12.2005 року він
залишив своє робоче місце, що не оспорюється позивачем із за конфлікту з
начальником зміни і до відділу кадрів надав заяву про звільнення за власним
бажанням , більш на роботу він не пішов, оскільки вважав себе звільненим.   14.
грудня 2005  року позивачу було
направлено лист з

проханням надати
пояснення з причин відсутності на роботі 13.12.2005 року і він його отримав, що
підтвердив в судовому засіданні, однак, на підприємство він не з'явився і
документів про причину відсутності на роботі не надав. Крім того, рішенням
Совєтського районного суду м.Макіївки від 08.11.2006 року відмовлено у
задоволенні позову позивача до ТОВ "Сладкая жизнь" про стягнення не
донарахованих сум заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та про зміну формулювання причин звільнення і відшкодування моральної
шкоди, вказане рішення скасоване рішенням Апеляційного суду від 22.12.2006 року
лише в частині стягнення заборгованості по зарплаті, середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні та затримку видачі трудової книжки і
моральної шкоди, в іншій частині рішення суду залишено без змін. На вимогу суду
18.06.2007 року профкомом ТОВ "Сладкая
жизнь" в присутності позивача було дано повторну згоду на
звільнення позивача за ст.40 п.4 КЗпП України.

При
таких обставинах, суд першої інстанції дійшов обгрунтованного висновку про те,
що підстав для задоволення позову позивача немає, оскільки звільнення позивача
проведено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Так,
13.12.2005 року позивач заступив на зміну до свого місця роботи з 8 години до 8
години 14 грудня 2005 року, що не оспорюється сторонами.

Близько
10 години 13.12.2005 року він залишив своє місце роботи, оскільки між ним та
начальником зміни мав місце конфлікт і вважав, що його буде звільнено за
власним бажанням на підставі заяви, яку він надав до відділу кадрів ТОВ "Сладкая жизнь".

Але, в
судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, що така заява не
зареєстровано на підприємстві і відповідач затруднявся пояснити кому саме він
надавав таку заяву, тобто доказів існування заяви позивачем не надано.

Відповідно
до п.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути
розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу ( в
тому числі відсутності на роботі більш трьох годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Позивачем
не було надано доказів поважності причин його відсутності на роботі 13.12.2005
року, оскільки конфліктна ситуація, яка склалася між ним та начальником зміни
не дає права позивачу залишати своє робоче місце.

Відповідно
до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених
пунктами 1 (крім ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст.40
і пунктами 2 і 3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою
згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є
працівник.

Відповідно
до ч.3 ст.43 КЗпП України подання власника або уповноваженого ним органу має
розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у
разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За
бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі
адвокат. Якщо працівник або його представник не з"явився на засідання,
розгляд заяви відкладаєьбся до наступного засідання у межах строку, визначеного
ч.2 цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без
поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Рішенням
профкому ТОВ "Сладкая
жизнь" від 30.12.2005 року (а.с.23) у відсутність позивача було
дано згоду на його звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України.

Відповідно
до ч.9 ст.43 КЗпП України якщо розірвання трудового договору з працівником
проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного
органу первинної профспілкової організації, суд зупиняє провадження по справі,
запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації і після її
одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації в
дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті.

Так,
ухвалою Совєтського районного суду м.Макіївки від 5 червня 2007 року (а.с.98)
було зупинено провадження по справі і запитана згода профкому ТОВ "Сладкая жизнь" на звільнення
позивача за п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин, якій мав
місце 13 грудня 2005 року.

Рішенням
профкому ТОВ "Сладкая
жизнь" від 18.06.2007 року у присутності позивача було дано
згоду на його звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (а.с. 132-134).

Крім
того, рішенням Совєтського районного суду м.Макіївки від 8 листопада 2006 року
було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Сладкая жизнь" про стягнення
не донарахованих сум заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та про

зміну
формулювання причин звільнення і відшкодування моральної шкоди, вказане рішення
скасоване рішенням Апеляційного суду від 22.12.2006 року лише в частині
стягнення заборгованості по зарплаті, середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та затримку видачі трудової книжки і моральної шкоди,
в іншій частині рішення суду залишено без змін. Вказані рішення набрали
законної сили.

При
таких обставинах, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те,
що процедуру звільнення позивача додержано,
тому підстав для його поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу з 9.11.2006 року та відшкодування моральної шкоди немає.

Доводи
апеляційної скарги позивачів не спростовують висновків суду першої інстанції,
не впливають на їх правильність.

Відповідно
до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.
307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Советського районного суду м.Макіївки від 24 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.