Дело № 2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                                          УКРАЇНИ

29 травня 2007
року  Слов "янсъкий міськрайонний
суд Донецької області у

складі:
головуючого - судді Горощука О.В.,
при секретарі       - Літвіновой
О.Г., розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду м.Слов'янська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу у
зв'язку з виникшими суперечками у сім'% посилаючись на те, що супер­ечки
виникли з причини відсутності взаємопорозуміння з чоловіком з різних життєвих
питань, внаслідок чого стали виникати конфлікти. Фактичні шлюбні відносини з
відповідачем припинені у 200броці, після чого однією сім"єю не проживають,
не ведуть спільного господарства. Від шлюбу дітей немає. Вва­жає, що збереження
сім"ї неможливе, вона не бажає підтримувати з відповіда­чем шлюбні
відносини та наполягає на розірванні шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх
задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному
обсязі, просив їх задовільнити.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо поста новити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст.174 ЦПК. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вва жає, що
позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружилися 8 грудня 2001 року, від
сумісного проживання дітей немають. На даний момент шлюбні відносини припинені,
примирення між подружжям та збереження сім"ї неможливе.

Шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя
та збереження сім"ї стало неможливим. В судовому засіданні встанов­лено,
що примирення між подружжям неможливе, сторони не бажають збері­гати
сім"ю.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, взаємовідносини, які
склалися між подружжям, причини конфлікту, час сумісного непроживання, ка­тегоричне
небажання сторін підтримувати шлюбні відносини, суд доходить до висновку, що
спільне життя подружжя та збереження їх сім"ю неможливі, а отже позов про
розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат
суд приймає до уваги ступінь відповідальності кожного з подружжя у розпаді
сім"ї та вважає за необхідне стягнути державне мито з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст, 10, 11, 130, 174, 209, 212,
214-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 105, U2 Сімейного
кодексу України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовільнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 8 грудня 2001 року відділом реєстрації
актів гро­мадянського стану м.Слов"янська, актовий запис № 791 -розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави державне мито в сумі 17 гривень, а ОСОБА_1 від
сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через
Слов'янський міськрайонний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та подачі після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції, або в порядке
ст.295 ч.4 ЦПК України.