УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня
2007 року                                                                                         м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:
головуючого - судді Матущака М. С.

суддів: Юзюка
О.М. ,  Ніколаєвої В.М. ,

при секретарі:
Степчук І.В.,  з участю: прокурора Котика
І.О.

розглянув
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-1269 за апеляційною
скаргою заступника прокурора м. Хмельницького на ухвалу судді Хмельницького
міськрайонного суду від 11 травня 2007 року про повернення позовної заяви
заступника прокурора м. Хмельницького в інтересах держави в особі відділення
Державного казначейства у м.
Хмельницькому до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  третьої особи приватного
нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання
частково недійсним договору дарування частини квартири.

Заслухавши
доповідача,  пояснення прокурора,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів

установила:

Ухвалою
судді Хмельницького міськрайонного суду від 18 квітня 2007 року позовну заяву
заступника прокурора м.  Хмельницького в
інтересах держави в особі відділення Державного казначейства у М. Хмельницькому
до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_3
про визнання частково недійсним договору дарування частини квартири залишено
без руху та надано строк до 28 квітня 2007 року для усунення її недоліків.

Ухвалою
судді Хмельницького міськрайонного суду від 11 травня 2007 року цю позовну
заяву постановлено вважати неподаною та повернути йому,  бо у визначений судом строк ним не виправлені
її недоліки.

В
апеляційній скарзі заступник прокурора м.
Хмельницького вважає ухвалу судді незаконною,  просить її скасувати,  а справу направити до суду першої

Головуючий
у першій інстанції- Мазурок О.В.                                   Справа
№ 22ц-1269

Доповідач-
Матущак М. С.                                                               Категорія
ухвала судці

інстанції
для розгляду по суті,  посилаючись на
порушення суддею норм процесуального права. На виконання ухвали судді
Хмельницького міськрайонного суду від 18 квітня 2007 року про залишення позовної
заяви заступника прокурора М. Хмельницького без руху ним було усунуто вказані
недоліки,  проте суддя не взяла це до
уваги. Крім того,  враховуючи,  що чинними нормативно-правовими актами
прокурору надано право звернутися до суду за захистом державних інтересів у
будь-якій сфері суспільних правовідносин без обмежень,  висновок судді про те,  що прокурор не вправі звернутися до суду з
даним позовом є безпідставним.

Апеляційну
скаргу слід відхилити з таких мотивів.

У
п.2  ст. 121 Конституції України передбачено,  що на прокуратуру покладено представництво
інтересів громадянина або держави в суді у випадках,  передбачених законом.

Згідно з
ч.1, 2  ст. 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" від 05 листопада 1991 року (з наступними змінами і
доповненнями) представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в
суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших
дій,  спрямованих на захист у суді
інтересів громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.  Підставою
представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через
фізичний чи матеріальний стан,  похилий
вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи
оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження,  а інтересів держави - наявність порушень або
загрози порушень економічних,  політичних
та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності)
фізичних або юридичних осіб,  що вчиняються
у відносинах між ними або з державою.

Відповідно
до рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № З-рп/99
положення абзацу 4 ч.1  ст. 2
Арбітражного процесуального кодексу України в контексті п.2 стЛ 21 Конституції
треба розуміти так,  що прокурори та їхні
заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави,  а не в інтересах підприємств,  установ та організацій незалежно від їх
підпорядкування і форм власності.

Прокурор
чи його заступник в кожному конкретному випадку самостійно визначає з
посиланням на законодавство,  на підставі
якого подається позов,  в чому саме
відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів
держави,  обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає орган,
уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах.

Усупереч
цьому,  звертаючись до суду з вказаною
позовною заявою,  прокурор не зазначив у
ній закон,  на підставі якого
уповноважений державою здійснювати ці функції в даних правовідносинах,  в чому відбулося чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів держави.

Оскільки
позивач відповідно до ухвали судді від 18 квітня 2007 року у встановлений строк
не усунув недоліків позовної заяви,  не
вказав закон,  який передбачає право на
його звернення з такою позовною заявою до суду на захист

інтересів
держави у згаданих правовідносинах,
суддя прийшла до обґрунтованого висновку про визнання позовної заяви
неподаною та її повернення прокурору.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків судді.

У
відповідності з ч.5  ст. 121 ЦПК України
повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до
суду,  якщо перестануть існувати
обставини,  що стали підставою для
повернення заяви.

Керуючись  ст.
ст. 307,  312, 315, 319 ЦПК
України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу заступника прокурора м.
Хмельницького відхилити.

Ухвалу
судді Хмельницького міськрайонного суду від 11 травня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.