Справа № 22ц-6077       2007 рік                            Голов. в 1-й інстан. Гусинський М. О.
30                                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21
серпня 2007 року                              Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
судді   Пономарьової О.М.

суддів                                          Бабенка П.М. ,  Бондаренко Л.І.,

при
секретарі                             Артамоновій
C.O.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку

цивільну
справу за позовом установи охорони здоров'я санаторію „Святі гори" до
ОСОБА_1,  третя особа - Донецька обласна
рада профспілок,  про виселення з
гуртожитку,  -

встановив:

ОСОБА_1  звернувся до Апеляційного суду Донецької
області з апеляційною скаргою на рішення Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 4 червня 2007 року,
яким задоволені позовні вимоги установи охорони здоров'я санаторію
„Святі гори" і ОСОБА_1 виселений з кімнати АДРЕСА_1,  без надання іншого жилого приміщення.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати рішення суду та справу направити на новий судовий розгляд,  оскільки суд допустив порушення норм
процесуального законодавства та неповно з'ясував обставини,  які мають суттєве значення для справи.

В судове
засідання ОСОБА_1  не з'явився,  про час та місце судового розгляду
повідомлений належним чином.

Представники
позивача Петунін П.М.  та Крячко О.В.
заперечували проти доводів апеляційної скарги і просили рішення суду залишити
без змін.

Представник
третьої особи - Донецької обласної ради профспілок в судове засідання не
з'явився,  про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином.

Суд
першої інстанції,  ухвалюючи
рішення,  виходив з того,  що в грудні 1999 року ОСОБА_1 тимчасово було
виділено місце у спірному гуртожитку на підставі розпорядження,  виданого керівником санаторію „Святі
гори" відповідно до клопотання Святогірського виконкому про надання
позивачу кімнати у гуртожитку у тимчасове користування; спеціальний ордер на
поселення не видавався. Позивач у трудових відносинах з позивачем не перебував.
Двічі 28 вересня та 31 жовтня 2006 року ОСОБА_1 направлені попередження про звільнення
займаного приміщення у гуртожитку,
оскільки у черзі на отримання житла в гуртожитку перебуває 11 осіб -
працівників санаторію. Враховуючи,  що
позивач вселився в гуртожиток без правових підстав,  його проживання АДРЕСА_1 - порушує права
позивача на вільне володіння та користування належним йому гуртожитком.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
представників позивача,  дослідивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
апеляційної скарги,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню,  а рішення залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно
до  ст.  308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом
встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що відповідач ОСОБА_1  в трудових відносинах з санаторієм „Святі
гори" не знаходився. Ордер на право вселення в гуртожиток йому не
видавався.

Відповідно
до  ст.
127,  128,  129 ЖК України для проживання робітників у
період роботи можуть використовуватись гуртожитки. На підставі рішення про
надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства,  установи,
організації видає громадянинові спеціальний ордер,  який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Зазначені
норми регулюють порядок надання гуртожитків виключно у зв'язку з трудовими
відносинами.

Гарантії
при виселенні не розповсюджуються на відповідача,  оскільки він не був поселений в гуртожиток в
зв'язку з виконанням трудових обов'язків.

Докази,  що знаходяться в цивільній справі,  не свідчать про ту обставину,  що відповідач ОСОБА_1  був вселений в гуртожиток у встановленому
законом порядку. Переконливих доказів з цього приводу відповідачем не надано.

Таким
чином,  суд першої інстанції правомірно
зробив висновок про задоволення позовних вимог та виселення відповідача без
надання іншого жилого приміщення.

Доводи
скарги щодо порушень процесуального закону та неповного з'ясування
обставин,  які мають значення у
справі,  є необгрунтованими і
спростовуються матеріалами справи,  з
яких вбачається,  що будинок АДРЕСА_1 має
статус гуртожитку і знаходиться у власності Донецької обласної ради профспілок.

Суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи,  повно та всебічно' дослідив надані сторонами
докази,  яким дав належну правову оцінку.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав,  із якими процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Апеляційний
суд визнає,  що рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і процесуального права,  тому на підставі  ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.1,
308,  313-315 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 4 червня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо
до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання законної
сили.