Справа №2-41/531 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

04 червня 2007
року

Черняхівський
районний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Сергійка В.В.

при секретарі Лозовик Л.О., Проценко О.В.,Тишкевич К.Б. з
участю представника позивача -
ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договорів дарування договорами
купівлі-продажу, визнання майна спільним майном подружжя та його поділ,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006 року
позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розділ майна подружжя. В
березні 2007 року позивачка звернулась до суду з додатковою позовною заявою, в
якій уточнювала позовні вимоги і вказувала, що 14.11.1998 року уклала шлюб з
відповідачем ОСОБА_3. Рішенням Черняхівського районного суду від 07.06.2006 року шлюб
розірвано. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народилась донька - ОСОБА_4.
Під час шлюбу за спільні кошти вони придбали ½
частку ремонтної майстерні в с.Бежів, вул.Гагаріна, 35, Черняхівського
району, Житомирської області вартістю 66400
грн. та ½  частку земельної ділянки, на якій розташована
вказана майстерня. ½  частка ремонтної майстерні оформлена на ім'я
відповідача згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_1, виданого 27 вересня
2004 року виконкомом Бежівської сільської ради на підставі рішення від
21.07.2004 року. ½  частка земельної ділянки на якій розташована
майстерня, придбана на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого
8.02.2006 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 під реєстраційним № 253. Це майно
являється їх спільним майном подружжя і згідно ст. 60,69 СК України їй належить
½  частка від ½
частки майстерні та земельної ділянки. В зв'язку з тим, що з нею
проживає малолітня донька, а відповідач ухиляється від сплати аліментів,
добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона просить
збільшити її частку майна і виділити їй в натурі 2/3 від ½
частки майстерні, а саме - приміщення № 4,7,8 згідно варіанту поділу №1,
вартістю 42005 грн.,
площею 357,2 кв.м. та
визнати право власності на 2/3
частки від ½  частки земельної ділянки, на якій розташована
майстерня.

В травні 2007
року позивачка подала додаткову позовну заяву, в якій просила визнати
договори дарування, укладені ОСОБА_3 з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19 права на майновий пай пайового фонду майна колективного
сільськогосподарського підприємства "Колос" с.Бежів, посвідчених в
червні 2004 року відповідно під реєстром № 676, № 910, № 909, № 678, № 660, №
677, №911, №908, №913, №658, №659, №656, №657, №912 договорами купівлі-продажу,
оскільки за приміщення майстерні вони сплачували власникам вартість паїв,
спільні гроші. Тому просила визнати ½  частку спірної
майстерні спільним майном

подружжя.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_20 та її представник ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали із підстав, викладених у позовній заяві. Позивачка пояснила,
що під час шлюбу вона вела домашнє господарство, доглядала дитину, допомагала
відповідачу в його роботі. Частку майстерні вони купили під-час час шлюбу за
спільні кошти. Як було проведено оформлення договорів купівлі права на майнові
паї у нотаріуса, їй не було відомо, але всім людям, які продавали своє право на
майновий пай, були сплачені гроші в процентному відношенні до їх частки паю та
балансової вартості майстерні. Суми, які одержали продавці зазначені в кожному
договорі, як оцінка дарунку. Тому вона просить визнати всі договори дарування ½  частки майстерні договорами купівлі-гіродажу
і визнати ½  частку спірної майстерні спільним майном
подружжя, де їй, як дружині, належить половина майна, тобто (1/2 : 2 = ¼ ) ½ частка. В
зв'язку з тим, що з нею проживає малолітня дочка, а відповідач ОСОБА_3
ухиляється від сплати аліментів на її утримання, внаслідок чого вона не має
коштів для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування,
позивачка вважає, що її частка майна дружини може бути збільшена, із розрахунку
2/3 частки від ½  частки майстерні і їй може бути виділена не ¼ , а 1/3 частка
спірної майстерні (1/2 : 3 = 1/3) і тому просить виділити їй у власність в
натурі приміщення № 4,7,8 вартістю 42005,08
грн., площею 357,2 кв.м, що
становить 66/100 частки
без стягнення компенсації в сумі 313
грн. 92 коп.
Переобладнання виділеного приміщення, а саме: окремого виходу з приміщення "6", дверного пройому
з приміщення "5"
до приміщення "6",
закриття дверних пройомів з приміщення "4" до приміщення "5", з приміщення "4" до приміщення "6" згодна зробити
за власний рахунок. Також просила визнати право власності на частку земельної
ділянки, вартістю 3060 грн., на
якій розташовані 66/100 частки
майстерні, що вона просить їй виділити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав частково та ствердив,
що ½  частка майстерні є його особистою приватною
власністю, як набута ним під-час шлюбу на підставі договорів дарування права на
майновий пай, укладених ним з односельцями. На підставі цих договорів він
одержав свідоцтво про право власності на ½  частку майстерні.
Земельна ділянка придбана під-час шлюбу і він позов в частині визнання права
власності на половину спірної земельної ділянки за позивачкою визнає і згоден
сплатити їй 2296 грн.,
про що подав до суду заяву.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд знаходить,
що позов ОСОБА_1
слід задовольнити із слідуючих підстав: у відповідності із ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми)
самостійного заробітку.

Згідно ст. 235 ЦК України,
якщо буде встановлено, що правочин, який вчинено сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину який вони насправді вчинили.

Свідки ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25
в судовому засіданні пояснили, що їм та іншим односельцям були видані
сертифікати на майнові паї, як членам КСП "Колос". На той час із
майна, виділеного на пай, лишалась ремонтна майстерня в с.Бежів, яка без
догляду руйнувалась. Решта все було розкрадене. Щоб і це майно не зруйнувалось
і не було розкрадене, вони погодились продати ОСОБА_3 належні їм частки
майнового паю. Як були оформлені договори вони не пам'ятають, але їздили до
нотаріуса, підписували їх, а потім ОСОБА_3 сплачував їм гроші. Які суми вони
одержали не пам'ятають, але вони вказувались в договорах, як оцінка дарунку.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснив, що викупив майнові паї на
другу частку цієї майстерні. Йому відомо, що ОСОБА_3 також сплачував власникам
паїв гроші. Ці суми вказувались в договорах як оцінка дарунку. Йому також
відомо, що ОСОБА_1
вела домашнє господарство та доглядала дитину.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3
сплачував за свою частку майстерні власникам майнових паїв гроші у процентному
відношенні від розміру паю та балансової вартості майстерні. Позивачка на той
час проживала з ОСОБА_3, вела

домашнє
господарство та доглядала дитину.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 було видане
свідоцтво про право власності на ½  частку майстерні
на підставі договорів дарування, посвідчених нотаріусом.

Договорами дарування оглянутими в судовому засіданні стверджуються
пояснення позивачки та свідків ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_24, ОСОБА_31 в тій
частині, що суми одержані власниками паїв, вказані в договорах, як оцінка
дарунку і загальна сума, яка була сплачена ОСОБА_3 власникам паїв складає 5380 гривень (а.с.141-154).

Заявами інших власників паїв, ОСОБА_6, ОСОБА_17, ОСОБА_32 стверджується, що за продані ними ОСОБА_3
належні їм частки паю, вони одержували гроші, (а.с.173-175).

Оцінюючи наведені докази, суд не приймає до уваги доводи відповідача
ОСОБА_3 про те, що спірна ½  частка ремонтної майстерні є його особистою
приватною власністю, оскільки вони спростовуються вищенаведеними показами
свідків - осіб, що
укладали договори відчуження права на майнові паї, їх заявами до суду і визнає
договори дарування права на майновий пай укладені ОСОБА_3 з власниками паїв
договорами купівлі-продажу, внаслідок чого визнає спірну ½
частку майстерні спільним майном подружжя сторін, де позивачці, як
дружині, належить ½ частка.

У відповідності із ч.3 ст. 70
СК України суд може збільшити частку майна дружини, якщо з нею проживають
діти за умови, що розмір аліментів, які вона одержує недостатній для
забезпечення їхнього фізичного та духовного розвитку і лікування.

Рішенням Черняхівського районного суду від 07.06.2006 року з відповідача на утримання дочки ОСОБА_33 стягнуто ½ частку доходу,
але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини її віку.(а.с.159). Із довідки Черняхівського
районного відділу виконавчої служби від 02.03.2007 року видно, що відповідач не
сплачує аліменти на утримання дитини.(а.с.138).

Тому суд вважає можливим збільшити частку позивачки в майні подружжя і
виділити їй у власність 2/3 частки від ½  майстерні (1/3
частку), а саме: приміщення № 4, 7, 8, що складає 66/100 частки, вартістю
42005,08 грн, згідно варіанту розділу №1 висновку експертизи без стягнення з
відповідача компенсації вартості в сумі 313,92 грн. з переобладнанням виділеної
частки для її ізоляції за рахунок позивачки.

Суд прийшов до висновку про можливість такого виділу на підставі звіту про
будівельно-технічну експертизу (а.с.80-116).

Рішенням виконкому Бежівської сільської ради від 21.02.2007 року надана
згода на виділ частки спільного майна -
приміщення, розташованого по вул.Гагаріна, 35, с.Бежів (а.с.122). Черняхівський відділ містобудування та
архітектури своїм висновком вказує, що при розподілі за варіантом №1 не
порушується цілісність споруди, не зазнають пошкодження капітальні споруди
(а.с.123). Розділ майстерні згідно варіанту №1 погоджено з Черняхівським РВ ПУ
МНС та Державною санітарно-епідеміологічною службою Черняхівського району
(а.с.124,125).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 визнав, що земельна ділянка
являється спільним майном подружжя, про що подав заяву (а.с.140).

Тому суд визнає право власності за позивачкою і, збільшуючи її частку на
підставі ч.3 ст. 70 СК
України визнає право власності на земельну ділянку площею 690,6 кв.м. вартістю 3061 грн., згідно
висновку про ринкову вартість земельної ділянки (а.с.97). Суд також стягує з
відповідача на користь позивачки судові витрати в сумі 504 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3,10,11,60, 212, 215, 224-228 ЦПК
України, ст. 60, 69, ч.3 ст. 70 СК України,
суд,-

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити.

Визнати договори дарування права на майновий пай,
укладені ОСОБА_3 та ОСОБА_6, посвідчений нотаріусом Черняхівської

державної
нотаріальної контори 15.06.2004
року під реєстром №
676, ОСОБА_9 посвідчений
15.06.2004 року
нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори під реєстром №678, ОСОБА_10,
посвідчений 14.06.2004 року нотаріусом
Черняхівської державної нотаріальної контори під реєстром №660, ОСОБА_11
посвідчений 15.06.2004 нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори
під реєстром № 677, ОСОБА_15 посвідчений 14.06.2004 року нотаріусом
Черняхівської державної нотаріальної контори під реєстром №658, ОСОБА_7
посвідчений 10.06.2004 року нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної
контори під реєстром №910, ОСОБА_8 посвідчений 10.06.2004 року нотаріусом
Черняхівської державної нотаріальної контори під реєстром №909, ОСОБА_12
посвідчений 10.06.2004 року нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної
контори під реєстром №911, ОСОБА_13 посвідчений 10.06.2004 року нотаріусом
Черняхівської державної нотаріальної контори під реєстром №908, ОСОБА_14
посвідчений 10.06.2004 року нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної
контори під реєстром №913, ОСОБА_16 посвідчений 14.06.2004 року нотаріусом
Черняхівської державної нотаріальної контори під реєстром №659, ОСОБА_17
посвідчений 14.06.2004 року нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної
контори під реєстром №656, ОСОБА_18 посвідчений 14.06.2004 року нотаріусом
Черняхівської державної нотаріальної контори під реєстром № 657, ОСОБА_19
посвідчений 10.06.2004 року
нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори під реєстром №912 договорами
купівлі-продажу.

Визнати ремонтну майстерню, розташовану в с.Бежів по вул.Гагаріна, 35, Черняхівського
району спільним майном подружжя сторін.

Збільшити частку та виділити у власність ОСОБА_1 приміщення № 4 (282,5 кв.м), 7 (47,6 кв.м), 8 (27,1 кв.м) будівлі
ремонтної майстерні в с.Бежів, вул.Гагаріна, 35, Житомирської області, загальною площею 357,2 кв.м, вартістю
42005,08 грн., що складає 66/100 частки будівлі без отримання грошової
компенсації різниці вартості виділених часток в сумі 313 грн.92 коп.

У власності ОСОБА_3 лишити приміщення №5,6,17,18,19,20,21,22
повністю загальною площею 182,6 кв.м, вартістю 21479 грн.92 коп, що складає
34/100 частки будівлі ремонтної майстерні.

ОСОБА_1 за власний рахунок обладнує окремий вхід в приміщення "6", робить дверний
виїм з приміщення "5"
до приміщення "6",
закриває дверні пройоми з приміщення "4"
до приміщення "5",
з приміщення "4"
до приміщення "6".

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 690,6 кв.м., вартістю 3060 грн, що
розташована в с.Бежів, по вул.Гагаріна. 35,
Черняхівського району і на якій знаходиться виділена їй будівельна споруда
ремонтної майстерні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 504 грн.

До суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження рішення протягом
десяти днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або у
строк, встановлений для подачі такої заяви без попереднього її подання.