УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16"травня
2007року                                                                   М.Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного     суду
Хмельницько/області    в складі:

головуючого судді    Харчука В.М.,

суддів:                            Гуменюк Н.І.

Суслова М.І.

при
секретарі        Тимощук М.В.

з участю:                    сторін
та їх представників

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-Ц-900 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Нетішинського міського суду від 14 березня 2007 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи ВП
Хмельницька атомна станція" про визнання такою, що втратила право на
житло, заслухавши доповідіча, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали
справи, судова колегія,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала в
шлюбі з відповідачем і на сім"ю з трьох чоловік - сторонам та їх
малолітньому сину ОСОБА_3, надано кімнату в гуртожитку АДРЕСА_1, куди сім'я
вселилась.

Сімейні
відносини з відповідачем не склались і в серпні 2005 року шлюб розірвано.

Після розлучення
відповідач замінив замки в дверях кімнати, не допускає її з сином до проживання
в гуртожитку. Тому просить зобов'язати відповідача не чинити перешкод в
користуванні житлом, вселити її з неповнолітнім сином в надану кімнату.

ОСОБА_1 позову не визнав, звернувся до суду із зустрічним
позовом. Відповідач-зустрічний позивач послався на те, що з 09.11.2004 року
ОСОБА_2 сама з сином вибула з кімнати в гуртожитку і перейшла проживати до
матері в квартиру АДРЕСА_2. Позивачка жодних

Головуючий у першій інстанції- Власенко О.В.                                      Справа №22ц-900

Доповідач-Харчук В. М.                                                                        Категорія № 32

2

спроб вселитись в гуртожиток не
робила до 18.12.2006 року. В даний час він одружився, привів в кімнату
проживати нову дружину, а відповідачка не дає згоди на реєстрацію дружини в
новій кімнаті, вчиняє сварки та скандали. Тому просив визнати ОСОБА_2 разом із
малолітнім сином такими, що втратили право на житло з підстав, передбачених cm.cm.72
та 107ЖК України.

ОСОБА_2 зустрічних позовних вимог не визнала.

Рішенням
Нетішинського міського суду від 14 березня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені, зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні позивачкою
кімнатою АДРЕСА_1.

Вселено ОСОБА_2
та малолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в кімнату АДРЕСА_1.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні зустрічного позову.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування
судом норм матеріального права -ст.ст.9, ч.3, 50, 107, 72, Житлового кодексу
України.

Апелянт вважає,
що судом не враховано, що він намагався зберегти сім"ю, прохав
відповідачку повернутись проживати в сім"ю, однак позивачка категорично
відмовилась повертатись від матері. Тепер, коли він створив іншу сім"ю,
позивачка бажає її зруйнувати, скандалить та вчиняє сварки. Він згоден, щоб в
кімнаті з ним проживав малолітній син, але категорично проти вселення
позивачки, так як дві сім! в одній кімнаті проживати не можуть, це заборонено
законом, не грунтуються на доказах висновки суду щодо проживання позивачки на
найманій квартирі.

Суд не врахував,
що замок в дверях кімнати він змінив не для того, щоб не допустити позивачку в
кімнату, а для того, щоб двері закривались на замок. Позивачка з кімнати
забрала речі і залишила двері відчиненими, ключ забрала. Судом також не
враховано, що під час розгляду справ про розлучення та розподіл майна позивачка
жодного слова не пояснювала, щодо недопущення її в кімнату.

Суд не врахував
позиції третьої особи ВП ХАЕС, яка погодилась з його зустрічними позовними
вимогами. Судом не враховано, що за договором найму житла право на проживання
належить лише йому та членам його сім! Позивачка не являється в даний час
членом його сім')' і не має права проживати в кімнаті. Наймодавець своєї згоди
на вселення ОСОБА_2 в кімнату не надавав.

Судом також порушено положення ЖК України та п. 19 Примірного положення про
гуртожитки. Судом не враховано, що ВП ХАЕС не має змоги надати йому інше житло і необгрунтовано не застосував п.1 ч.2
cm. 11 ЦК України., не врахував, що не
допускається вселення на житлову площу інших громадян, крім наймача житла, та
без погодження із наймодавцем.

Суд дав
помилкову оцінку тому, що, ніби-то позивачка на протязі більше двох років не
втрачала інтересу до житла.

Тому просить
скасувати рішення Нетішинського міського суду від 14 березня 2007 року,
ухвалити нове рішення. Яким його зустрічний позов задоволити, у позові ОСОБА_2
відмовити.

Судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна скарга апелянта задоволенню не підлягає.

Відповідно до cm. 308 ЦП К України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу апелянта і залишає рішення без змін,
якщо суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

3

Відповідно до
ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї' на постійне
місце проживання в інше жиле приміщення в цьому ж населеному пункті, договір
найму вважається розірваним з дня вибуття.

Відповідно до
ст.71 цього ж кодексу , якщо наймач або члени його сім'ї' відсутні за місцем
проживання без поважних причин понад шість місяців, цей квартиронаймач або член
його сім'ї' в судовому порядку може бути визнаний втративним право на житло.
При наявності поважних причин такої відсутності, цей строк може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору- судом.

Відповідно до cm.cm.64, 127-132 ЖК
України, п.п. 14-17 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого
постановою Ради Міністрів УРСР 3 червня 1986 року за № 208, позивачка ОСОБА_2
вселена в гуртожиток в установленому порядку з одержанням ордеру, має право на
проживання в ньому і, у випадку вчинення перешкод у цьому, вправі в судовому
порядку вимагати усунення перешкод в
користуванні кімнатою в гуртожитку, в тому числі і шляхом вселення.

Судом
встановлено, що відповідно до ордеру № 1095 від 21.05.2003 року, виданого
житлово-комунальним об'єднанням міста Нетішина 21 травня 2003 року, ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та їх малолітній син ОСОБА_3 вселились в кімнату АДРЕСА_1.

Між подружжям
стосунки зіпсувались і ОСОБА_2 тимчасово з малолітнім сином ОСОБА_3 перейшла
жити до матері АДРЕСА_2 в листопаді 2004 року. Після цього ОСОБА_1 замінив
замки у вхідних дверях кімнати гуртожитку, не допускає ОСОБА_2 з малолітнім
сином до кімнати, вчиняє перешкоди в користуванні нею.

В серпні 2005
року шлюб між подружжям розірвано, ОСОБА_1 одружився, привів в кімнату
гуртожитку нову дружину і продовжує не допускати позивачку з дитиною в кімнату
гуртожитку.

Наведені
обставини повністю підтверджуються дослідженими доказами: свідоцтвами про
розірвання шлюбу та народження сина (а.с. 7-8), довідкою ЖЕО (а.с.9), ордером
на кімнату в гуртожитку (а.с.19), свідоцтвом про одруження ОСОБА_1 з іншою
жінкою (а.с.22), показами свідків

Зокрема, свідок
ОСОБА_4 - мати позивачки, пояснила.що донька з неповнолітнім внуком лише
тимчасово проживає в її квартирі. Так як ОСОБА_1 вигнав її з гуртожитку і не
допускає до житла. Донька змушена була піти з гуртожитку через те, що ОСОБА_1
часто її ображав, в даний час з липня 2006 року донька змушена винаймати
квартиру АДРЕСА_3.

Свідок ОСОБА_5-
техпрацівник гуртожитку, підтвердила, що в сім'ї' ОСОБА_1 виникали сварки, тому
позивачка змушена була тимчасово проживати у матері, та що позивачка намагалась
вселитись до кімнати, однак відповідач її не допускав до житла.

Свідок ОСОБА_6
пояснив, що позивачка неодноразово приходила в гуртожиток і вчиняла скандали,
намагалась вселитись до кімнати.

Свідок ОСОБА_7-
оперупоеноважений карного розшуку Нетішинського MB УМВСУ
пояснив, що був викликаний в гуртожиток через вчинення насилля в сім'ї' Коли
приїхав до гуртожитку, то ОСОБА_2 з сумкою стояла біля кімнати, а ОСОБА_1 не
пускав її в кімнату

Аналогічні покази дала свідок
ОСОБА_8

А тому, суд
першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 на законних
підставах за ордером поселилась в кімнату гуртожитку, як член сім'ї' ОСОБА_1
разом із малолітнім сином, набула право на проживання в кімнаті гуртожитку і з
поважних причин не проживала в кімнаті гуртожитку через незаконні дії ОСОБА_1
Іншого постійного житла в місті

4

Нетішині
ОСОБА_2 не має і ОСОБА_1 не надано будь-яких
доказів про те, в яке житло позивачка вибула на
інше постійне місце проживання.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_2 припинила подружні стосунки із ОСОБА_1, це не являється підставою для визнання її такою,
що втратила право на житло.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на
засадах змагальності. Кожна сторона повинна
доказами довесті ті обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідачем-позивачем ОСОБА_1 не надано суду будь-яких доказів на
підтвердження своїх зустрічних позовних вимог і підстави для скасування рішення
в межах доводів апеляційної скарги апелянта відсутні.

Виселення з
гуртожитку допускається лише в судовому порядку з передбачених законом підстав, до визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на житло, законні
підставі відсутні.

Керуючись cm.cm.303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Нетішинського міського суду від 14 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня її проголошення.