УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня
2007 року                                                                                          м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді Заїки В.М. ,

суддів :
Ніколаєвої В.М. ,  Матущака М. С. ,

при секретарі
Цісельській О.І.

з участю:

представника
позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки
ОСОБА_2,  її представника ОСОБА_3,

представника
Полонської ЦРЛ Загоруйка В.М. ,

завідуючого
Державною нотаріальною конторою м.
Полонне

Лаби В.М.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-1243 за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Полонського районного суду від 8 травня 2007 року за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,  третя особа
Полонська центральна районна лікарня,
Полонська державна нотаріальна контора,
про визнання недійсним заповіту та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про визнання правочину дійсним.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін та їх
представників,  представників третіх
осіб,  перевіривши матеріали справи,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  колегія судців

встановила:

В лютому
2007 року ОСОБА_4  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
визнання недійсним заповіту. В обгрунтування своїх вимог вказував,  що його сестра ОСОБА_5,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в Полонській
центральній районній лікарні,  11 січня
2007 року заповіла все своє майно відповідачці. Заповіт укладено та посвідчено
в лікарні,  Вказує,  що на час складання заповіту ОСОБА_5 важко
хворіла і не могла усвідомлювати значення своїх дій,  керувати ними,  чим скористалася відповідачка,  також при складанні заповіту було допущено
ряд порушень які свідчать про його нікчемність. З цих підстав просив
задовольнити позов.

В
березні 2007 року ОСОБА_2звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4  про визнання правочину дійсним.  Вказувала,
що із спадкодавцем тривалий час проживала у дружніх стосунках,  допомагала їй по господарству,  доглядала. Перебуваючи у лікарні ОСОБА_5
добровільно,  в присутності двох свідків
висловила своє волевиявлення та вчинила заповіт на її ім'я.

Рішенням
Полонського районного суду від 8 травня 2007 року позов ОСОБА_4  задоволено. Постановлено визнати недійсним заповіт від 11
січня 2007 року,  посвідчений головним
лікарем Полонської центральної районної лікарні Ваврик В.Г. про заповідання
ОСОБА_5,  всього належного їй майна
ОСОБА_2 У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4  24 грн. 50 коп. судових витрат.

Головуючий
у першій інстанції - Гринчук Р.С.                                       Справа
№ 22ц- 1243

Доповідач
- Заїка В.М                                                                                 Категорія
№ 26

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2вважає рішення суду незаконним,  просить його скасувати,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам.  На її думку справа підлягала розгляду в
порядку адміністративного судочинства,  а
суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 п.2
ст.  205 ЦПК України не прийняв
зазначене до уваги.

Судова колегія
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом
вірно встановлені дійсні обставини,  дано
їм належну оцінку,  а його висновки
узгоджуються з матеріалами справи,
відповідають закону.

Відповідно
до ч.1  ст.  1257 ЦК
України заповіт,  складений з
порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним.

Судом
встановлено,  що 11 січня 2007 року
головний лікар Полонської ЦРЛ Ваврик В.Г. в присутності секретаря Курової М. Г.
та ОСОБА_5 посвідчила заповіт останньої. У зв'язку з невідповідністю форми та
порядку його посвідчення,  державний
нотаріус відмовився вносити його до державного реєстру. Пізніше був
виготовлений інший заповіт,  який в
присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та спадкодавця ОСОБА_5,  без присутності головного лікаря Полонської ЦРЛ,  секретар головного лікаря Курова М. Г.
зачитала його текст та присутні його підписали. В подальшому заповіт підписала
головний лікар у своєму кабінеті.

Головний
лікар наділений повноваження посвідчувати заповіт,  однак при складання спірного заповіту
головний лікар Ваврик В.Г. присутня не була,
не з'ясувала волевиявлення ОСОБА_5,
стан її здоров'я та можливість усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними,  зокрема при складанні
заповіту було порушено вимоги  ст.  ст.
1252, 1253 ЦК України.

Ці обставини
підтверджуються показаннями свідків,
матеріалами справи.

Оцінивши
докази в їх сукупності,  у відповідності
до вимог чинного цивільного законодавства,
що регулює спірні правовідносини сторін,
суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_4  та недоведеність вимог ОСОБА_2 і підставно
задовольнив позов та відмовив у зустрічному.

Доводи
апеляційної скарги не містять посилань на докази,  які б спростовували висновки суду першої
інстанції.

Рішення
суду є законним і обґрунтованим,
узгоджується з матеріалами справи і підстав в межах доводів апеляційної
скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313,  314,  319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Полонського районного суду від 8 травня 2007 року залишити без мзін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.