Справа №2-3146/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7      червня  2007  року Луцький
міськрайонний  суд   Волинської
області

у
складі: головуючого - судді
Крупінської С. С. ,

при
секретарі -                                 Давидович А.А.,

з участю
:    позивача -                    ОСОБА_1
,  ОСОБА_2,

представника
відповідача -     ОСОБА_3,

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу
за позовною заявою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до
Луцької міської ради про визначення розміру часток в спільній сумісній
власності та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачі
звернулись в суд з позовом до відповідача про визначення часток в праві
спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно.
Мотивують свій позов тим,  що після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4,  який є чоловіком ОСОБА_1  та батьком ОСОБА_2,  відкрилась спадщина на належну спадкодавцю на
праві спільної сумісної власності частину квартири АДРЕСА_1. Позивачі як
спадкоємці першої черги за законом після смерті спадкодавця мають право на
спадкове майно,  однак отримати свідоцтво
про право на спадщину не можуть,
оскільки формально не визначені частки в праві спільної сумісної
власності на квартиру.

Просять
визначити,  що частки ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1,  становлять по 1/3 частині кожного,
та визнати за кожним з позивачів право власності по 1/4 частині даної
квартири.

8        попередньому судовому
засіданні позивач ОСОБА_1  підтримала
позовні

вимоги з вище зазначених підстав. Просила визнати за нею право власності на
1/2 частину

квартири АДРЕСА_1 ,
в тому числі на частину спадкового майна -

1/6 частину даної
квартири.

В
попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги з
вище зазначених підстав. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1 ,
в тому числі на частину спадкового майна -1/6 частину даної
квартири.

Представник
відповідача - Луцької
міської ради ОСОБА_3 позовні вимоги визнала,
не заперечувала проти їх задоволення.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд прийшов до висновку,  що позов підставний та підлягає до
задоволення .

З
пояснень позивачів ,  письмових матеріалів,
досліджених в попередньому судовому засіданні,  встановлено,
що квартира АДРЕСА_1,  належить на праві спільної сумісної власності
ОСОБА_4,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 15
травня 1996 року
(а.с. 6).

Законом
України "Про приватизацію державного житлового фонду" не визначено
умов,    за  яких
один   із   членів
сім'ї  може   отримати
більшу   або   меншу
частку   в

2

приватизованому
житлі. А тому в житловому приміщенні в кожного члена сім'ї,  яким передається у власність займана
квартира,  є частки рівними .

Відповідно
до ч.1  ст.  357
ЦК України,  частки у праві спільної
часткової власності вважаються рівними,
якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників,  або законом.
В даному випадку ідеальна частка в квартирі кожного із членів сім'ї
становить по 1/3 частині
квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
ОСОБА_4,  що стверджується свідоцтвом про
смерть ( а.с. 5) . Після його
смерті в порядку  ст.  1220
ЦК України відкрилась спадщина на належну спадкодавцю на праві спільної
сумісної власності 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно
до  ст.
1261 ЦК України,  у першу чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця,  у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті,  той з подружжя,  який його пережив,  та батьки.

З
свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.  7) вбачається,  що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 ,
тому відповідно до
ст. 1261 ЦК України
вона є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті.

З
свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с.  7) вбачається,  що її батьком зазначений ОСОБА_4 ,
тому відповідно до
ст. 1261 ЦК України
вона є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті.

Відповідно
до  ст.
1268 ЦК України
спадкоємець,  який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,  вважається таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом строку,  встановленого
ст. 1270 ЦК України,  він не заявив про відмову від неї.

Судом
встановлено,  що позивачі на час
відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем ,
що стверджується відповідними записами про реєстрацію місця
проживання позивачів у їх паспортах (а.с. 8-9)
. Крім того,  з повідомлення Першої
Луцької державної нотаріальної контори від 29.05.2007 року вбачається,
що після смерті 20.10.2006
року ОСОБА_3,  за заявою №1737 про прийняття
спадщини за законом дочки померлого -
ОСОБА_2,  26.12.2006 року заведено
спадкову справу №865/06;
одночасно подавалась заява №1738
про прийняття спадщини за законом від дружини померлого,  ОСОБА_1. Таким чином,  позивачі відповідно до  ст. 1268 ЦК України вважаються такими,  що прийняли спадщину після смерті
спадкодавця.

Враховуючи
викладене ,  суд прийшов до висновку,
що підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання за кожним з
позивачів права власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1,  в тому числі на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 - по 1/6 частині даної
квартири .

Керуючись  ст.
ст.  6, 10, 11,  58, 60, 130, 213, 215, 223 ЦПК
України,  на підставі  ст.
ст. 328, 357 ,
1220, 1226, 1261, 1268 ЦК України,  суд , -

вирішив:

Позов  задовольнити.

Встановити,  що частки ОСОБА_3,  ОСОБА_1,
ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1,  становлять по 1/3 частині кожного.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1,  в тому числі на спадкове майно -1/6 частину квартири
АДРЕСА_1 ,
як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1,  в тому числі
на спадкове майно -

з

1/6 частину квартири
АДРЕСА_1 ,
як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення .

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.