УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

23 листопада 2007 року                                                                                           м. Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області в складі:

Висоцької B.C., Новодворської
О.І, Олєйникової Л.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в її інтересах та
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи відділ у справах громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в
м.Києві ,відділ опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної
адміністрації про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю і
про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 в її інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ,треті особи відділ у справах громадянства
,міграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в
м.Києві ,відділ опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної
адміністрації про зобов"язання не чинити перешкод в користуванні квартирою
, по касаційній скарзі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного
суду м.Києва від 24 червня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 18
жовтня 2005 року,

встановила:

В квітні 2005
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в її інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні власністю і про виселення.

Зазначала,що
згідно договору купівлі-продажу від 25 лютого 2005 року вона придбала у ОСОБА_4 однокімнатну АДРЕСА_1 жилою полощею 16,2
кв.м. Власник квартири вибув

Справа №33uц-2751
кс 07                                         Категорія
ЦП-19

Головуючий у першій інстанції Беспалов О.О. Суддя-доповідач     Олейникова
Л.С.

2

із квартири, але в квартирі
залишились проживати відповідачка ОСОБА_2 та її 17-річна онука ОСОБА_3 ,які
добровільно відмовляються виселитись із квартири, чим чинять їй ,як власнику
користуватися квартирою. Вона позбавлена
можливості вселитися в квартиру.

Не погодившись з
вказаним позовом, ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зобов'язання не
чинити перешкод в користуванні АДРЕСА_1, посилаючись на те,що з 1992 року вона
є опікуном ОСОБА_3В 1997 році вона одружилася з ОСОБА_5 і вселилась у вказану
квартиру ,як член його сім"ї, разом з онукою ОСОБА_3

20 грудня 2002
року ОСОБА_5 уклав зОСОБА_6 /дочкою від першого шлюбу/ договір дарування на
спірну АДРЕСА_1. В подальшомуОСОБА_6 подарувала спірну квартиру своєму чоловіку
ОСОБА_4, який в свою чергу продав цю квартиру ОСОБА_1

Вона з онукою
поселилась в квартирі на законних підставах, набула права користування
квартирою, тому вважає свої права порушеними. Вона могла б придбати цю квартиру
за суму, яку заплатила ОСОБА_1 з метою вирішення житлового питання,але їй ніхто
не пропонував купити спірну квартиру.

Рішенням
Дніпровського районного суду м.Києва від 24 червня 2005 року позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 в її інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні та розпорядженні власністю і про виселення задоволено
,в зустрічному позові ОСОБА_2 в її інтересах та в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою відмовлено.

Зобов'язано
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_2
та ОСОБА_3 з АДРЕСА_1.

Зобов'язано
відділ громадянства ,міграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ
МВД України в м.Києві зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 18 жовтня 2005 року
рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 24 червня   2005 року залишено !   без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати
судові рішення ,посилаючись на невідповідність    висновків
фактичним    обставинам    справи, неправильне

3

застосування    судами
норм    матеріального    права
,порушення    норм процесуального
права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішень судів
відсутні, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів
над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й
передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення .

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні
касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну   скаргу ОСОБА_2,ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 24 червня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 18 жовтня 2005 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.