Справа №2-937/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11
травня 2007 року               Шосткинський
міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого
судді                                                                -
Євдокімової О.П.

при
секретарі                                                                        -
Скибі Л.Д.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ВАТ"АК Свема" про стягнення заборгованості по зарплаті та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в міськрайсуд з позовом до ВАТ "АК Свема" про
стягнення заборгованості по зарплаті та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебувала у трудових відносинах з
відповідачем до 6 жовтня 2006 року. Заробітна плата не виплачувалась, тому у
відповідача виникла перед нею заборгованість в сумі 2589 грн 28 коп. Крім цього
вважає, що позивач повинен ще виплатити їй моральну шкоду за невиплату вказаної
заробітної плати у сумі 5000 грн. так як вона довгий час потребувала коштів,
постійно зверталася до відповідача за зарплатою а це принижувало її честь та
гідність.

В судовому
засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні
вимоги визнав частково, визнавши позов стосовно виплати заборгованості по
заробітній платі у сумі 2589 грн 28 коп. і не визнав позовні вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди позивачу. Та пояснила, що виплата належних при
звільненні сум позивачу, наряду з іншими працівниками, не була проведена не з
їхньої вини, а внаслідок фінансово-економічного стану підприємства, яке із 1993
року скоротило обсяг виробництва в декілька десятків разів, звільнило практично
всіх працівників. Підприємство працює над погашенням заборгованості по
заробітній платі, вона частково, не у повній сумі, та в порядку черговості
виплачується працівникам, в тому числі і позивачці, здебільшого за рахунок
продажу товароматеріальних цінностей, крім того за рішенням судів ДВС та КТЗ
стягуються також з цього джерела. Крім цього їхнє підприємство перебуває з 2004
року в стадії проведення процедури санації і їм заборонене відчуження основних
засобів виробництва боржникам та іншим органам, які здійснюють примусове
стягнення та реалізацію майна.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі,
суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Так як в судовому засідання встановлено, та не заперечується відповідачем,
що позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 5 травня 2004
року по 6 жовтня 2006 року (а.с.3). Однак після її звільнення і до цього часу з
нею не було проведено розрахунку по заборгованості заробітної плати. Згідно
довідок про заборгованість (а.с.4-8) заборгованість по заробітній платі
становить 2589 грн. 28 коп.

А тому відповідно до ст.116 КЗпП України, вказана сума заборгованості по
заробітній платі підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди у сумі 5000
грн. судом встановлено наступне:

Відповідачі по справі знаходяться в тяжкому
фінансово-економічного стані. З 29 жовтня 2004 року підприємство перебуває в
стадії санації (а.с.22,23,24,13,12.) Згідно довідок про заборгованість по
заробітній платі та її погашенню (а.с.30-31) борг підприємства по заробітній
платі зростає і на 2007 рік становить 2588,1 тис. грн. а розрахунки
проводяться, за наявності коштів, в порядку черговості. З реєстру видачі
заборгованості по заробітній платі вбачається, що позивачці перераховано
1931,42 грн. (а.с.33) та відповідно до платіжної відомості № 2073 (а.с.26) 200
грн. Все це вказує на відсутність, в діях відповідачів їх вини в затримці
проведення розрахунку з позивачкою.

В свою чергу
позивачка в судовому засіданні
пояснила, що вона не має жодних доказів на підтвердження вини відповідача в
затримці розрахунків по заробітній платі при звільненні в подальшому ніяких
доказів їх вини надати не зможе.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, за умов наявності
вини підприємства, з нього повинна стягуватися моральна шкода, якщо ці дії
призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 13 "Про
практику застосування законодавства про оплату праці", вказав на те, що ця
сума пвдлягае стягненню у випадках наявності вини підприємства та якщо якщо
роботодавець не доведе відсутності своєї вини у несвоєчасній виплаті.

Таким чином суд вважає, що відповідачем по справі надані переконливі докази
щодо відсутності їх вини в затримці розрахунку при звільненні позивача, які
позивачем не спростовані так як він не надав жодних доказів які заперечували б
доводи відповідача, а тому суд вважає, що у задоволенні позову про стягнення з
відповідача на користь позивача моральної шкоди необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 15, 30, 60, 213-215 ЦПК України, ст.116, 237-1 КЗпП
України, Пленумом Верховного Суду України в постанові № 13 "Про практику
застосування законодавства про оплату праці", суд, -

ВИРІШИВ:

Позивні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ "АК Свема" на користь ОСОБА_1
заборгованість по зарплаті у сумі 2589 грн 28 коп., на користь держави державне
мито в сумі 51,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення суду в
сумі 30 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ "АК Свема "
про стягнення на її користь моральної шкоди у сумі 5000 грн. відмовити

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через
Шосткінський міськрайсуд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його прогол
ошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10
денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20 денний строк, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку.