Справа
№2-1548/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21 травня 2007 року
Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого-судді                                                                                  Шамової
Т.В

при секретарі                                                                                           Черевик
Л. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, 3-я особа: Друга черкаська державна нотаріальна контора № 2 про визнання
права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання АДРЕСА_1об'єктом спільної сумісної
власності колишнього подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та визнання права власності за
ОСОБА_1 на 1/2
частину цієї квартири і на 1/4 її частину як за спадкоємцем по закону.

Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги
підтримала. Пояснила, що з 25
квітня 1996 року і
по день смерті -ІНФОРМАЦІЯ_1перебувала
в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_3, який за життя набув право власності згідно
договору міни на однокімнатну АДРЕСА_1. Оскільки, це житло було придбане ним в
період шлюбу, то відповідно ст.60 СК України воно є об'єктом спільної сумісної
власності. Отже, вона має право на 1/2 частину цієї квартири як дружина. Також
має право на 1/2 частину спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, як
спадкоємиця за законом першої черги. Тобто ще на 1/4 спірної квартири, бо
спадкоємцем першої черги також є донька померлого від першого шлюбу - ОСОБА_2.
Хоча відповідачка вважає АДРЕСА_1 власністю спадкодавця та претендує на 1/2 її
частину, але за договором міни ОСОБА_3 був покупцем (набувачем) квартири, тому
спадщина відкрилася лише на 1/2 частину спірного житла. Отже, просить визнати
АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя: ОСОБА_1 і
ОСОБА_3, визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину
цієї квартири і на 1/4 її частину як за спадкоємцем за законом; а за ОСОБА_2 - на 1/4 частину
спадкового майна.

Відповідачка позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала. Пояснила,
що успадкувала АДРЕСА_1 від своєї бабусі ОСОБА_4. За життя батька, якому
належала на праві приватної власності АДРЕСА_2, вирішили здійснити з ним
родинний обмін своїх житлових приміщень. Квартира за адресою: АДРЕСА_2не була
спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1, бо 1/2 її частину батько
приватизував ще в 1994 році, тобто до шлюбу з позивачкою, а 1/2 частину
успадкував від ОСОБА_5. Отже, 22.03.04
р. за договором міни батько передав їй квартиру, яка не була об'єктом
спільної сумісної власності подружжя, а натомість отримав таке ж житло. Якщо б
ОСОБА_3 вважав би спірну квартиру спільним майном подружжя, то він мав би
відповідно до вимог ч. 3 ст.65 СК України отримати письмову згоду дружини на
укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення. Проте, ні
померлий, ні нотаріус не вважали це за

2

потрібне, бо
єдиним власником житла був саме ОСОБА_3. Тому має право за законом на спадкове
майно, тобто на 1/2 частину квартири 20
по АДРЕСА_2

Представник Другої черкаської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з»явився. Надали заяву, в якій просять розглядати
справу без їх участі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної
справи, суд вважає, що цей позов підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Праця громадян є основою створення і примноження їх
власності (ч.1 ст.12 Закону України «Про власність» № 697-ХП від 07 лютого 1991 року з
наступними змінами та доповненнями).

Згідно ч.1 ст,2 Закону України «Про власність» право
власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження майном.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб
(ч.1 ст.316 ЦК України).

Суб'єктом права власності може бути будь-який суб'єкт
цивільного права. При цьому, слід зауважити, що ст.13 Конституції України, ч.2
ст.318, ст.386 ЦК України, ст.ст.2, 48 Закону України «Про власність» від
07.02.91 р. з наступними змінами та доповненнями закріплена рівність усіх
суб'єктів права власності перед законом.

Об'єктом
права власності може бути будь-яка індивідуально-визначена річ.

Право власності набувається на підставах, що не
забороняється законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із
них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України).

Проте, всупереч ст.60 ЦПК України, позивачка не довела,
що АДРЕСА_2є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Суд критично оцінює посилання ОСОБА_1 на ч.2 ст.715 ЦК України, що
передбачає: кожна сторона за договором міни є продавцем того товару, який він
передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Адже, з положень
ст.716 ЦК України
випливає, що до договору міни застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші
договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті
зобов'язання

Проте, з договору міни, укладеного 22.03.04 р. між ОСОБА_3
та ОСОБА_2, видно, що до нього неможливо застосувати положення договору
купівлі-продажу. Батько, вже перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_1, передає донці
трикімнатну квартиру, а натомість отримує від неї без доплати (див. п. 3
договору міни) однокімнатну квартиру. Отже, це звичайний родинний обмін
житловими приміщеннями. При цьому АДРЕСА_2 належала ОСОБА_3 на праві приватної
власності на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого органом
приватизації Придніпровського РВК м.Черкаси від 05.01.94 р., та свідоцтва про право на спадщину,
виданого держнотконторою 09.02.04
p.; отже не
була об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому і АДРЕСА_2стала
за життя власністю лише ОСОБА_3.

Окрім того, ч. 3 ст.65 СК України закріплено, що для
укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода
другого з подружжя має бути подана письмово.

3

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального
посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Проте, нотаріус при посвідченні договору міни від 22 березня 2004 року не знайшов
підстав отримати письмову згоду ОСОБА_1.
Більш того, сама позивачка досі не оскаржувала договір міни, хоча на ці
вимоги поширюється позовна давність, встановлена Цивільним кодексом України.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 шляхом подачі заяв до Другої черкаської держнотконтори прийняли
спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Статтею 1267
ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є
рівними.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

ОСОБА_1 не
заявляла вимогу щодо розподілу судових витрат, які до речі сплачені нею при пред'явлені позову з
врахуванням оцінки БТІ, а не виходячи з дійсної ринкової вартості спірного
житла, яку повинен встановлювати експерт.

Керуючись ст.ст.15, 57,
60, 209, 212, 213 ЦПК України, на підставі ст.ст. 316, 318, 328, 386, 715, 1261, 1267
ЦК України, ст.ст. 60,
65 СК України, ст.13 Конституції України, Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року з
наступними змінами та доповненнями, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2, 3-я особа: Друга
черкаська державна нотаріальна контора №
2 про визнання права власності задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1право
власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3: 1/2
частину квартири 20 по
АДРЕСА_2

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, що
відкрилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3:
1/2 частину квартири 20 по
АДРЕСА_2

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна
скарга-протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.