Справа №2-65107 2007 р.
РІШЕННЯ

Іменем
України.

29.05.2007 року
Калінінський районний суд міста Донецька Донецької області у складі:

Головуючий  - суддя Сватіков А.В.,

при секретарі             - Фролкової М.О.,

.. розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 до Виконкому Калінінської районної ради м. Донецька, третя особа Восьма
Донецька Державна нотаріальна контора, про визнання права власності на
домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Калінінського
районного суду м. Донецька із позовною заявою до Виконкому Калінінської
районної ради м. Донецька, третя особа Восьма Донецька Державна нотаріальна
контора, про визнання права власності на домоволодіння.

В позовній заяві вони зазначили, що вони
є спадкоємцями ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копіями
свідоцтв про народження та свідоцтвом про смерть. ОСОБА_4 на підставі рішення
виконкому Калінінської районної Ради м. Донецька №378 від 23.09.1987 року
належало 80% частки домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення Виконкому Калінінської районної у місті
Донецьку Ради № 378 від 23.09.1987 року була співвласником домоволодіння і їй
належало 20% частини домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1. Цим
рішенням також було встановлено, що житлові будинки АДРЕСА_1 в самостійні
домоволодіння виділити неможливо. Відділ комунального господарства Донецької
міської ради 22.10.1987 року видав свідоцтво про право приватної власності на
домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1, відповідно до якого ОСОБА_4 є
власником 80% частин домоволодіння, на підставі рішення Виконкому Калінінської
районної у місті Донецьку Ради від 23.09.1987 року за № 378. ОСОБА_4 постійно
мешкала за вказаною адресою, у той час як ОСОБА_5 була тільки прописана, а
мётпкала вона з 1965 року в іншій державі - АДРЕСА_2 і у неї не
було можливості отримати свідоцтво про право власності на 20% зазначеного
домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджено свідоцтвом про
смерть НОМЕР_1. Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадкоємиця - її дочка ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_4, яка мешкає також в Республіці Казахстан. ОСОБА_6 04.10.2004 року
написала заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_4, яка була посвідчена
нотаріально. Так як ОСОБА_4 була рідною сестрою ОСОБА_5, була прописана и проживала до
смерті и після
смерті ОСОБА_5 в будинку розташованому за адресою АДРЕСА_1, постійно доглядала
за будинком, сплачувала комунальні послуги, позивачі вважають що вона фактично
прийняла спадщину у вигляді 20% частини зазначеного домоволодіння після смерті
ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Вона залишила заповіт на своїх дітей -
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, тому 17.05.2006 року у Восьмій Донецькій Державній
нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа на 80% частини зазначеного
домоволодіння, а в оформленні 20% частини цього домоволодіння було відмовлено у
зв'язку з відсутністю правовстановчих документів. У вересні 2006 року позивачі
звернулись до БТІ м. Донецька і технік оглянув домоволодіння та земельну
ділянку Згідно висновку техніка житловий будинок літ. Б-1, нежилі.

2

прибудови літ.
б, 6-1, сараї літ. И, П та уборна літ. Е були знесені. Всі ці будівлі належали
ОСОБА_5, що і складало 20% домоволодіння. З цих причин позивачі вважають що
спадкового майна після смерті ОСОБА_5 не залишилось, і вони є власниками свого
спірного домоволодіння. Тому позивачі просили суд визнати факт, що ОСОБА_4
фактично прийняла спадщину у вигляді 20% частини домоволодіння, розташованого
за адресою АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5, а також визнати за ними право
власності на 100% зазначеного домоволодіння у вірних частках.

Надалі
позивачі уточнили свої позовні вимоги, додавши що 18.04.2007 року за №183

Виконавчим комітетом Калінінської районної у місті Донецьку
Ради було винесено рішення про реєстрації перепланованого житлового будинку із
Збудованою житловою прибудовою і про затвердження акту міжвідомчої
комісії про зміну складу домоволодіння розташованому за адресою АДРЕСА_1, тому
вони просили суд визнати будівлі розташовані за вказаною адресою, а саме
житловий будинок літ. В-1, житлову прибудову літ. В-1, літню кухню літ. Ж,
гараж літ. М, сарай літ. И, уборну літ. У, навіси літ. К,Р, душ літ. С, зливну
яму літ. Т, огорожу літ. 1, як 100%
домоволодіння АДРЕСА_1, і визнати за ними право власності на це домоволодіння у рівних частках.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повністю
підтримали заявлені ними позовні вимоги і просили суд їх задовольнити, надавши
пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві і в додатковій позовній
заяві.

Представник позивачів ОСОБА_7 також в судовому засіданні

підтримав позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, надавши

пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві і в додатковій
позовній заяві, і просив суд задовольнити
позивні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача - Виконкому Калінінської районної у місті Донецьку
Ради, який діє на підставі довіреності - Репіна Жана Іванівна в судовому
засіданні уточнені позивні вимоги позивачів визнала і не заперечувала проти їх задоволення.

Представник
третьої особи Восьмої Донецької державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, однак звернувся до суду с письмовою заявою в якій просив суд розглянути справу у
відсутність представника Восьмої Донецької Державної нотаріальної контори, тому
суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність представника
третьої особи, по наявним у справі доказам,
відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2 та 169 ЦПК України.

Вислухавши
пояснення позивачів, їх представника, представника відповідача та дослідивши
матеріали справи, суд дістається висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до Виконкому Калінінської
районної ради м. Донецька, третя особа Восьма Донецька Державна нотаріальна
контора, про визнання права власності на домоволодіння, знайшли своє повне
підтвердження в судовому засіданні і
підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі
з наступних підстав.

Відповідно до
вимог ст. 13 Закону України «Про власність» об'єктами права особистої власності
можуть бути житлові будинки, квартири, предмети особистого користування та
інше.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Виконкому
Калінінської районної Ради Народних депутатів міста Донецька №378 від 23.09.1987
року було затверджено ідеальні частки співвласників АДРЕСА_1, і було
рекомендовано оформити свідоцтво про право власності
в наступних частках: - ОСОБА_4 80М00 частки домоволодіння,  ОСОБА_5 20М00 частки домоволодіння.
Також цим рішення було встановлено, що
виділити житлові будинки в самостійні домоволодіння неможливо.

На підставі
цього рішення ОСОБА_4 отримала 22.10.1987 року свідоцтво про право приватної власності на 80М00 частини домоволодіння,
розташованого за адресою АДРЕСА_1.

Після цього
ОСОБА_4 20.12.1988 року подарувала 80U00 частин зазначеного домоволодіння ОСОБА_3, а 27.01.1995
року знову отримала у

3

власність цю частку домоволодіння на підставі договору
дарування, посвідченому в Восьмій державній нотаріальній конторі за реєстром №3-793.

ОСОБА_5 була
власником 20X100 частки домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від 28 листопада 1964 року, посвідченому в Восьмій
державній нотаріальній конторі, але після винесення
рішення Виконкомом Калінінської районної Ради Народних депутатів міста Донецька
№378 від 23.09.1987 року, яким було затверджено ідеальні частки
співвласників АДРЕСА_1, вона не оформила правовстановчі документи на свою
частку - 20U00 частин домоволодіння, тому що виїхала за межі країни до
республіки Казахстан на постійне проживання.

Ці факти сторонами та іншими особами не оспорюються.

Судом також
встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є рідними сестрами, що підтверджено копіями
свідоцтв про народження та копіями свідоцтв про укладення шлю%.

ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_5 померла у місті Павлоград республіки Казахстан, про що свідчить
свідоцтво про смерть НОМЕР_1.

Відповідно до
заяви ОСОБА_6, дочки померлої, що підтверджено копіями свідоцтв про народження
та про укладення шлюбу, посвідченому нотаріусом міста Павлоград Республіки
Казахстан, ОСОБА_6 відмовляється від спадщини після смерті своєї матері -
ОСОБА_5 на користь її сестри ОСОБА_4.

Таким чином
судом достовірно встановлено, що спадкоємцем на частину спірного домоволодіння
після смерті ОСОБА_5 є її рідна сестра - ОСОБА_4, інших спадкоємців судом не
встановлено.

Виходячи з вимог ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року (яка
діяла на момент відкриття спадщини), спадкоємство здійснюється за законом і за
заповітом, спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено
заповітом.

Згідно вимог ст.
530 ЦК України,
при відсутності спадкоємців першої черги або не прийняття ними спадщини,
успадковують у рівних частках брати та сестри померлого.

Статтею 548 ЦК України
передбачено, що для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв.

У відповідності
зі статтею 549 ЦК України
визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим майном.

Таким чином,
судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 на законним
підставах була власником 20X100 частин домоволодіння, розташованого за адресою
АДРЕСА_1, і після її смерті право на
спадкування за законом належало її сестрі - ОСОБА_4, як спадкоємцю
другої черги, тому що дочка померлої - ОСОБА_6 відмовилась від спадщини на
корить ОСОБА_4, а її інших спадкоємців судом не встановлено.

Як роз'яснено у
Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами
України справ про спадкування" коли у встановлений шестимісячний строк
позивач вступив в управління або володіння майном, або його частиною, суд по
даним підставам вирішує питання про визнання права на спадкове майно.

ОСОБА_4 не
заявляла про відмову від спадщини, а навпаки вона фактично прийняла спадщину і
стала володіти всім домоволодінням після смерті своєї сестри.

Відповідно до
вимог ст. 49 Закону України «Про власність», ст. 328 ЦК України володіння майном визнається правомірним, якщо
зворотне не буде встановлено судом, тому суд дістається висновку про те,
що ОСОБА_4 добросовісно, відкрито та безперервно володіла всім домоволодінням,
розташованим за адресою АДРЕСА_1, після смерті своєї сестри на законних
підставах, вважаючи себе власником домоволодіння, цей факт сторонами та іншими
зацікавленими особами не оспорюється. Однак ОСОБА_4 не змогла оформити право на
спадщину, тому що при житті ОСОБА_5 не оформила правовстановчі документи на
свою частку - 20U00 домоволодіння, після винесення рішення виконкомом
Калінінської районної Ради Народних

4

депутатів міста Донецька №378 від 23.09.1987 року, яким
було затверджено ідеальні частки співвласників АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_1.

Згідно заповіту
якій залишила ОСОБА_4, вона заповіла належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 в
рівних частках кожному -ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Спадкоємці -
ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті матері звернулися до нотаріальної
контори із заявами про прийняття спадщини,
за їх заявами було відкрито спадкову справу, але тільки на 80М00 частин
домоволодіння, а на 20М00 частин домоволодіння було відмовлено, тому у
спадкодавця не були оформлені правоустанові документи на цю частку
домоволодіння.

Ці факти також сторонами та іншими особами не
оспорюються.

Також судом було
встановлено, що позивачі у вересні 2006 року звернулись до БТІ м. Донецька і
технік оглянув домоволодіння та земельну ділянку. Згідно висновку техніка
житловий будинок літ. Б-1, нежилі прибудови літ. б, 6-1, сараї літ. И, П та
уборна літ. Е були знесені. Всі ці будівлі належали ОСОБА_5, що і складає 20U00
частин домоволодіння. Цей факт підтверджено копією технічного паспорту
виданого БТІ м. Донецька *т домоволодіння АДРЕСА_1.

Позивачі в
судовому засіданні зазначили, що житловий будинок літ. Б-1, нежилі прибудови літ. б, 6-1, сараї літ. И, П та уборна
літ. Е, які належали ОСОБА_5 і складали її частку в домоволодінні з
часом повністю зруйнувались, тому вони їх знесли.

Рішенням №183
від 18.04.2007 року Виконавчого комітету Калінінської районної у місті Донецьку
Ради, по заяві ОСОБА_2 було зареєстровано перепланований житловий будинок літ.
В-1, який складає житлову площу 37,00 кв. м., загальну площу 53,0 кв. м., в тому числі житлову прибудову літ. В1-1, яка складає житлову
площу 14,70 кв. м., загальну площу 14,70 к"в. м. АДРЕСА_1, а також
було затверджено акт міжвідомчої комісії Калінінського району м. Донецька від
04.04.2007 року про зміну складу домоволодіння АДРЕСА_1 і про виключення із
складу домоволодіння знесених будівель.

Відповідно до
вимог ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Вимогами ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на
спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Таким чином
судом достовірно встановлено, що спадкоємцями після смерті Циганкової Олена
Андріївни є в рівних частках її діти - ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на підставі
заповіту.

Відповідно до
вимог ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не
проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Спадкоємці -
ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті матері 17.05.2006 року звернулися до
Восьмої нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини, за їх заявами було відкрито спадкову справу, ajje тільки на 80U00 частин
домоволодіння, а на 20100 частин домоволодіння було відмовлено, тому що у
спадкодавця не були оформлені правоустанові документи на цю частку
домоволодіння, і на той час не було рішення виконкому про виключення із складу
домоволодіння знесених будівель.

Таким чином,
судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4, на законних підставах володіла всім
домоволодінням АДРЕСА_1, і право власності на це домоволодіння після її смерті
придбали її діти: ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на підставі заповіту.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду судами України справ про спадкування" коли у
встановлений шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння
майном, або його частиною, суд по даним підставам вирішує питання про визнання
права на спажове майно.

5

Позивачі
ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заявляли про відмову від спадщини, а навпаки
вони звернулися до державного нотаріуса
17.05.2006 року (у передбачений законом строк) із заявами про прийняття
спадщини і повідомили про смерть матері, таким чином вони фактично
прийняли спадщину, і стали володіти всім домоволодінням, після смерті матері.

Відповідно до
вимог ст. 49 Закону України «Про власність», ст. 328 ЦК України володіння майном визнається правомірним, якщо
зворотне не буде встановлено судом, тому суд дістається висновку про те,
що ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 добросовісно, відкрито та безперервно володіють
всім спірним домоволодінням, після смерті їх матері на законних підставах,
вважаючи себе власниками домоволодіння, із складу якого було виключено знесені
будівлі. Цей факт сторонами та іншими зацікавленими особами не оспорюється.

Аналіз наведених
доказів дозволяє суду зробити висновок, що позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до Виконкому Калінінської районної ради м.
Донецька, третя особа Восьма Донецька Державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на домоволодіння, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 530, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст.
328, 1217, 1223, 1269 ЦК
України , ст.11-13, 48-49 Закону України „Про власність", ст.ст. 10,
11, 57, 60, 130, 131, 208, 209, 213 - 216, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до Виконкому Калінінської районної ради м.
Донецька, т;ретя особа Восьма Донецька Державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на домоволодіння, задовольнити.

Визнати, що
будівлі, розташовані за адресою АДРЕСА_1, які складаються з: житлового будинку
літ. В-1, житлової прибудови літ. В1-1, літної кухні літ. Ж, гаражу літ. М,
сараю літ. И, уборної літ. У, навісів літ. К,Р, душу літ. С, зливної ями літ.
Т, огорожі літ. 1, складають 100%
домоволодіння АДРЕСА_1.

Визнати право
власності за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на домоволодіння розташоване за
адресою АДРЕСА_1, а саме на житловий будинок літ. В-1, житлову прибудову літ. В1-1, літню кухню літ. Ж, гараж літ. М, сарай
літ. И, уборну літ. У, навіси літ. К,Р, душ літ. С, зливну яму літ. Т,
огорожу літ.1, у рівних частках, в порядку спадкування на підставі заповіту.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Калінінського районного
суду м. Донецька протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Калінінський районний суд міста
Донецька протягом двадцяти днів, після подання заяви про апеляційне
оскарження