інстанції  Супрун М.Ю.
Справа
№7720,   2007р.         Доповідач Курило В.П.
УХВАЛА Іменем України

23 жовтня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Курило В.П,

суддів   Санікової О.С., Шамрило Л.Г.

при секретарі    Степаненко В.Б.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою Прокурора Гірницького району міста Макіївки на рішення Гірницького
районного суду міста Макіївки від 6 серпня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Макіївської міської ради, третя особа Комунальне підприємство
„Житловик" про визнання права користування жилим приміщенням і зміну умов
договору найму жилого приміщення,

ВСТАНОВИВ:

До апеляційного
суду Донецької області надійшла апеляційна скарга прокурора Гірницького району
міста Макіївки на рішення Гірницького районного суду міста Макіївки від 6
серпня 2007 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Він визнаний членом
сім"ї ОСОБА_2 і за ним визнано право користування жилим приміщенням
квартирою АДРЕСА_1.

В апеляційній
скарзі прокурор ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволені позовних вимог. Він вважає, що суд
встановленим доказам дав неправильну оцінку. Позивач зареєстрований в спірній
квартирі за заявою її наймача ОСОБА_2 Але ОСОБА_1 підлягає виселенню на
підставі ст.ст. 109, 116 ЖК. З пояснень позивача і інших осіб вбачається, що
він, хоч і допомогав ОСОБА_2, надавав йому утримання, постійно не проживав в
спірній квартирі і тому не придбав право користування нею. Його вимоги про
укладання з ним договору найму жилого приміщення не грунтуються на законі.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції встановив, що наймачем спірної квартири був
ОСОБА_2 На підставі його заяви, написаної власноручно, від 26 вересня 2006 року
в квартирі був зареєстрований позивач по справі ОСОБА_1 з 4 жовтня 2006 року.

Опитані в
судовому засіданні свідки підтвердили в суді, що позивач і ОСОБА_2 проживали
однією сім"єю, останній дуже хворів і потребував догляду. Він не мав
коштів для існування через те, що не працював, пенсії не отримував. Але такий
догляд його родичі йому не надавали. Такий догляд здійснював ОСОБА_1 Він
працював, мав

2

заробіток і на цей дохід утримував і себе і ОСОБА_2 Суд
визнав, що позивач вселився

у спірну квартиру в порядку, передбаченому ст. 65 ЖК
України з дозволу наймача, з

дотриманням правил про реєстрацію, був членом сім"ї
наймача і відповідно до ст. 64 ЖК

України придбав право користування жилим приміщенням.
Відповідно до ст.. 106 ЖК .

України він вправі вимагати визнання його наймачем
квартири з укладанням з ним

договору найму жилого приміщення.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення помічника прокурора Гірницького
району міста Макіївки, представника КП „Житловик-2", представника
позивача, дослідивши матеріали і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга задоволенню не піддягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх
членів сім"ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле
приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осів.

Особи, що
вселяються в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими
членами сім"ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між
цими особами, наймачем та членами його сім"ї, які проживають з ним, не
було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Розглядаючи
справу, суд встановив, що в квартирі АДРЕСА_1 був зареєстрований і проживав
тільки ОСОБА_2. Він же був і наймачем квартири. Позивач ОСОБА_1 вселився у
спірну квартиру з дотримання установленого порядку - з дотримання правил про
реєстрацію. Вказана реєстрація позивача відбулася за підставі заяви наймача
квартири, який відповідно до ст. 65 ЖК України вправі був вселити у займане ним
жиле приміщення не тільки своїх родичів, але і інших осіб.

Судом також
встановлено, що позивач систематично за винятком зайнятості по роботі -
відрядження, - проживав в спірній квартирі у якості члена сім"ї наймача,
вів з останнім господарство, утримував за рахунок своїх доходів себе і наймача
квартири, турбувався щодо нього.

Відповідно до
ст. 64 ЖК України він як член сім"ї наймача набув право користування жилим
приміщенням нарівні з самім наймачем.

Доводи скарги
про те, що позивач поселився у квартиру самовільно, без законних на те підстав,
після смерті наймача квартири спростовані наданими сторонами доказами, зокрема,
заявою ОСОБА_2 про реєстрацію позивача в квартирі на постійне проживання,
фактом його реєстрації в спірній квартирі, особистим рахунком на квартиру.

Доводи скарги
про те, що позивач в квартирі не проживав також спростовані наданими доказами,
зокрема поясненнями свідків.

Посилання
прокурора на письмові пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що дані ними
прокурору району на його вимогу, не спростовують пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_4, даних в засіданні суду першої інстанції про те, що між позивачем і
ОСОБА_2 існували сімейні відносини, позивач турбувався про ОСОБА_2 і надавав
йому матеріальне утримання і догляд.

Доводи скарги не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального законодавства, що призвело або могло
призвести до неправильного вирішення справи.

Просьба
прокурора про виселення позивача з квартири і зняття його з реєстрації не
підлягає задоволенню через те, що такі вимоги в суді першої інстанції не
заявлялись і не розглядались судом.

Тому рішення суду є законним і підстав для його
скасування не має.

Відповідно до ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що воно ухвалене з додержанням
вимог процесуального і матеріального законодавства.

3

Одночасно
апеляційний суд доповнює резолютивну частину рішення висновком про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 про зміну умов договору найму жилого приміщення. Суд
першої інстанції встановив, що позивач вселився в квартиру у порядку,
передбаченому законом, проживаючи членом сім"ї наймача, придбав право
користування спірною квартирою. 25 квітня 2007 року ОСОБА_2 - наймач квартири
помер і в квартирі ніхто крім позивача *не зареєстрований і не проживає. Тому
відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК України позивач вправі вимагати визнання його
наймачем квартири і оформлення з ним договору найму жилого приміщення.

Суд першої
інстанції правильно застосував вказану норму закону, але в резолютивній частині
рішення не зробив відповідні правові висновки. Тому судова колегія доповнює
резолютивну частину рішення вказаним висновком.

Керуючись ст.
304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відхилити. Рішення Гірницького районного суду міста Макіївки від 6
серпня 2007 року залишити без змін. Доповнити резолютивну частину рішення таким
висновком: позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну умов договору найму жилого
приміщення задовольнити. Зобов'язати КП „Житловик - 2" укласти з ОСОБА_1
договір найму жилого приміщення квартири АДРЕСА_1.

Ухала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення ухвали суду апеляційної інстанції.