РІШЕННЯ                                        № 2-230/07

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

04 червня 2007
року   Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі
головуючого судді - Дьомич
Л.М.

при
секретарі                          - Вовкуненко І.В.

за
участю адвоката                 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про зобов'язання не чинити перешкоди в
користуванні жилим приміщенням, вселення в жиле приміщення, встановлення
порядку користування жилим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач у липні 2006
року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яким просить вселити його в
АДРЕСА_1; зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди в користуванні
жилим приміщенням. Мотивуючи тим, що він, перебуваючи в шлюбі з відповідачкою,
придбав двокімнатну АДРЕСА_1. Після розлучення, відповідачка не визнала його
право власності на зазначену квартиру, за захистом своїх прав він звернувся до
суду, рішенням від 13.01.2004
року ОСОБА_1 зобов'язано не чинити перешкод йому в користуванні власністю,
передати ключі від вхідного замка та визнано за ним право власності на ХА
частину спірної квартири.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги
повністю. Зазначив, що йому треба десь проживати, а іншого житлового приміщення
він не має і не має можливості придбати інше житло, в судових інстанціях
розглядався його спір щодо можливості за ним визнати право власності на всю
квартири з виплатою компенсації співвласниці, але ОСОБА_1 на жодну його
пропозицію у вигляді сплатити компенсацію чи отримати таку, не погоджується.

Відповідачка позов не визнала у повному обсязі. Пояснила, що вона не може і
не бажає проживати зі сторонньою особою в одній квартирі, не погоджується з
попереднім судовим рішенням.

З'ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов
висновку про задоволення позову частково.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, є
співвласниками по Уг частині кожний -
АДРЕСА_1, що визначено судовим рішенням Кіровського райсуду м. Кіровограда 13.01.2004 року. Після
розлучення, ОСОБА_1, всіляко перешкоджає позивачеві користуватися своєю
власністю, у зв'язку з чим вищевказаним рішенням її зобов'язано не чинити
перешкод позивачу в користуванні житлом, передавши ключі від вхідного замка.
Судове рішення в частині усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом
зобов'язання передати ключі -
не виконане.

На теперішній час позивач змінив вимоги щодо порядку усунення перешкоди в
користуванні власністю, просить зобов'язати відповідачку не перешкоджати його
вселенню в квартиру та встановити порядок користування жилим приміщенням..

Ухвалою суду від 13.10.2006
року по даній справі була призначена будівельно -технічна
експертиза, щодо можливості варіантів поділу квартири з урахуванням планування
внутрішніх приміщень і організації самостійного виходу на сходову площадку 2-го поверху.

Однак, виділити ізольовану окрему кімнату в складі
житлових та підсобних приміщень, з організацією самостійного входу/виходу - при фактичному
плануванні технічно не представляється можливим.

На сьогоднішній день достовірно встановлено, що
відповідачка чинить перешкоди в користуванні квартирою позивачеві, передбачених
ст.ст. 48-50 ЗУ «Про власність»,
а саме перешкоджає вселенню ОСОБА_1 в спірне житло. Відповідно до ч.2 ст. 48 ЗУ
« Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння, відшкодування
завданих цим збитків.

Стаття 155
Житлового Кодексу України передбачає гарантії прав громадян, які мають в
приватній власності квартиру.

Тому, відповідачка неправомірно і безпідставно
перешкоджає співвласнику житла користуватися його власністю, до того ж не
виконує попереднє судове рішення від 13.01.2004
року, яким її вже зобов'язано усунути перешкоди в користуванні квартирою,
шляхом передачі ключів від вхідної двері.

Позов в частині зобов'язання ОСОБА_1 не чинити позивачеві перешкоди в
користуванні житлом шляхом вселення   в
квартиру, підлягають задоволенню.

Вимоги щодо встановлення порядку користування спірною
квартирою неможливо задовольнити, так як житлова площа та розміщення кімнат /не
ізольовані/ не дозволяє визначити бажане ОСОБА_1 користування, без обмеження та
порушень прав іншого співвласника. Сторони між собою не можуть домовитися про
можливе перепланування кімнат, для того щоб в подальшому пройти процедуру
пов'язану з переобладнанням кімнат.

Сторона позивача
не ставила за вимогу повернення судових витрат.

Керуючись ст.
ст.   213-215, 294 ЦПК, суд

ВИРІШИВ :

Позовні
вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2 про зобов'язання відповідачку не чинити перешкоди в
користуванні жилим приміщенням, вселення в жиле приміщення, встановлення
порядку користування жилим приміщенням -задовольнити
частково.

Зобов'язати
ОСОБА_1усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням ОСОБА_1АДРЕСА_1. Вселити ОСОБА_1в
АДРЕСА_1

В решті позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду протягом
двадцяти днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, яка подається на
протязі десяти днів. Матеріали апеляційного оскарження надаються до суду першої
інстанції.