Справа
№ 22-к-1878/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

12 вересня   2007
року                                                                          м.  Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду м.  Києва       в складі :

Головуючого : судді                                                            Євтушенко
О.ї.

Суддів:                            Шахової
О.В.,                                       Білич
І.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 19 травня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 09 вересня 2004 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про
визнання такими,  що втратили право
користуватися житловою площею та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння і розподіл його в натурі.

встановила:

У
березні 2003 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідачів про визнання їх
такими,  що втратили право користування
житловою площею у будинку АДРЕСА_1,
посилаючись на те,  що відповідачі
прописані в будинку,  але починаючи з
14.08.2002 року переїхали на постійне місце проживання за іншою адресою.

ОСОБА_2
звернувся із зустрічним позовом про визнання за ним права власності на 1/2
частину будинку за вказаною вище адресою і розподіл його в натурі відповідно до
висновку технічної експертизи. Зазначаючи ,
що на час будівництва спірного будинку він разом зі своєю матір»ю
(позивачкою по справі ) приймав участь у будівництві.

Рішенням
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 19 травня 2004 року залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 09 вересня 2004 року ,  позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
ОСОБА_3 визнана такою,  що втратила право
користування житловою площею у будинку АДРЕСА_1. У задоволенні позову про
визнання ОСОБА_2 таким,  що втратив право
користування житлом у даному будинку відмовлено. За ОСОБА_2. визнано право
власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та виділено на праві
приватної власності 51/100 частини вказаного будинку ,  а саме жилу кімнату -18, 6 кв.м (лит.5 ) санвузол -5,
7 кв.м.  (літ .6),  кухню - 8, 3 кв.м.  (літ.7 ) сіни - 6, 4 кв.м.  (літ.1),
майданчик (літ. А-2 ),  гараж з
ямою та погріб (літ. К) ,  1/2 частина
огорожі та 1/2 частина
замощення на загальну суму 11 739 гривень.

ОСОБА_1
виділено в користування на праві приватної власності 49/100 частини жилого
будинку АДРЕСА_1-,  а саме : кімнату
-17,  3 кв.м ( літ.1),  жилу кімнату -7, 5 кв.м.  ( літ. 2),
кімнату - 8, 1 кв.м.  ( літ.3
),  жилу кімнату - 9, 4 кв.м.  (літ.4),
сарай (літ.3),  вбиральню (літ Ж )
, 1/2 частину огорожі та 1/2 частину замощення на загальну суму 11 297
гривень.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 221 гривну.

Виконання
робіт,  пов'язаних з ізоляцією двох
частин будинку та переобладнанням покладено на обидві сторони.

З
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто судові витрати у розмірі 1445,  94 гривни та на користь держави державне мито
в розмірі 64,  18 гривень.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування та зміну постановлених
судових рішень з направленням справи на новий розгляд,  мотивуючи свою вимогу тим,  що судами було порушено норми матеріального
права.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва вважає,
що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в

касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність

застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи

процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними
обставини,

що не буди встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про

достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів

над іншими.

Встановлено,  й це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи,  висновків суду
не спростовують.

Керуючись
статтями 332,  337 ЦПК України,  Законом України «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу У ЦПК
України,  колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 19 травня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 09 вересня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.