УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року                                                                                     м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської

області в
складі:

Журавльова
О.Г.,  Оверіної О.В.,  Мартинової К.П.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Одесі справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області від 08 листопада 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 20 липня 2005 року за позовом
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою і зустрічному позову ОСОБА_1 до
Мелітопольської міськради,  ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення Мелітопольського міськвиконкому та
встановлення межі суміжних земельних ділянок,

встановила:

ОСОБА_1  звернулася до суду з касаційною скаргою на
рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08
листопада 2005 року,  залишене без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20 липня 2005 року,  яким позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задоволено. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1  відмовлено.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1
посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального права
та порушення норм процесуального права,
в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та
направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія
судів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні виходячи з наступного.

Згідно  ст.
103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні
обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового
призначення,  при яких власникам чи
землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.
Всі спори,  які виникають між власниками
та землекористувачами вирішуються,
відповідно  ст.  158 Земельного кодексу України,  судами,
органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань
земельних ресурсів.

Судом
встановлено,  що позивачі ОСОБА_2,  ОСОБА_3 в порядку договору дарування від
05.06.2001 р. отримали у власність будинок АДРЕСА_1.

Головуючий
у першої інстанції Міщенко Т.М.                              Справа
№ 33ц-757/2007

Доповідач
Журавльов О.Г.                                                              Категорія
ЦП:

Відповідачка
ОСОБА_1  стала власником будинку АДРЕСА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 18.08.2001 p.,
укладений між нею та попереднім власником ОСОБА_4

Відмовляючи
у задоволенні позову ОСОБА_1  районний
суд виходив з того,  що відповідно до
рішення Мелітопольської міської ради від 27.11.2001 року виділено в користування
і закріплено для обслуговування будинків з урахуванням вільної земельної
ділянки за будинком АДРЕСА_2 земельна ділянка площею 797 кв.м та за
будинком АДРЕСА_1 площею 667 кв.м. ,  у
зв'язку з чим відповідні зміни були внесені в генеральний план земельної
ділянки(а.с.  2-7,  19).

Апеляційний
суд погодився з таким висновком суду першої інстанції,  виводи якого є обґрунтованими.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановити або (та)
вважати доведеними обставинами,  що не
були встановлені в рішенні суду,  чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1,  відхилити.

Рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 листопада 2005
року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 липня 2005
року,  залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.