ёСправа №2-3054/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

15
травня 2007 року                                                                        м.
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.

при секретарі
Захаровій Н.А.

з участю
позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за

позовом   ОСОБА_1
до   Луцької   міської
ради,

ОСОБА_2  про
визнання права власності  на
самочинне

будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Луцької
міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво.

Свій позов мотивує тим, що йому на праві приватної
власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1.

Без відповідного на те дозволу та згоди виконкому Луцької
міської Ради він самочинно, до належної йому частини будинку АДРЕСА_1 добудував
тамбур (а-4), прибудову (а-5) і мансарду (а-6), а також побудував гараж (В-

1).

На даний момент він вирішив оформити відповідну технічну документацію на
приналежні йому об'єкти нерухомої власності. Проте, останні не можуть бути
належним чином технічно оформлені, так як у свій час були самочинно збудовані
без відповідного дозволу.

Просить визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно, а саме: самовільно прибудовані тамбур (а-4), прибудову (а-5) і мансарду
(а-6), а також самовільно побудований гараж (В-1) за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю з підстав, зазначених
у заяві та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала
проти його задоволення.

Представник Луцької міської ради в судове засідання не з'явився, подав суду
заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у
справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за
законом від 12.03.2002 року, виданого Першою Луцькою держнотконторою,
зареєстрованого в Реєстрі за № 4-881, позивачу належить 1/2 частина житлового
будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.5). Як
вбачається з технічного паспорта на будинок, позивачем було самовільно
прибудовано приміщення а-4, а-5 та а-6, загальною площею 51,8 м.кв., а також
самовільно збудовано гараж (В-1) за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6-13).

Статтею 376 ЦК України
передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути
за рішенням суду визнане за особою, яка

здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого
15.08.2003 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1438 га, що
розташована в АДРЕСА_1(а.с. 14).

Відповідно до заключения
Волинського відділу комплексного проектування Українського державного
інституту з проектування об'єктів дорожнього господарства
"Укрдіпродор" про відповідність дійсним державним будівельним,
санітарно -гігієнічним та протипожежним нормам, планування та конструктивні
елементи самовільної добудови до житлового будинку, самовільного влаштування
мансарди та сходової та самовільного спорудження гаражу в АДРЕСА_1, виконані
згідно вимог ДБН 79-92 "Житлові будинки для індивідуальних
забудовників", ДБН В. 1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів
будівництва" ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання" і відповідають
дійсним державним будівельним, санітарно-гігіснічним та протипожежним нормам
(а. с. 18-23).

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний, а тому
слід визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно добудовані тамбур ( а-4)
, прибудову ( а-5) і мансарду ( а-6), а також самочинно побудований гараж
(В-1), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1/1.

Керуючись ст.ст.
10,11,58,60,215 ЦПК України, ст. 376 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинну прибудову до жилого
будинку, а саме на самовільно добудовані тамбур ( а-4) , прибудову ( а-5) і
мансарду ( а-6), а також побудований гараж ( В-1), що знаходяться за адресою
АДРЕСА_1/1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської
області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.