Головуючий у першій інстанції - Боровицький О.А.
Справа №22ц- 1316
Доповідач - Варвус Ю.Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2007
року                                                       м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі :
головуючої-судді Варвус Ю.Д.

суддів: Заїки
В.М., Кізюн О.Ю.

при секретарі
Курдзіль М.В.

з участю:
позивачки ОСОБА_1, представника

відповідачів
ОСОБА_4

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-1316 за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 26 квітня 2007
року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання договору дарування
частини квартири недійсним.

Заслухавши
доповідача, пояснення представника відповідачів та позивачки, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

В січня 2007
року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. В
обґрунтування позову вказувала, що згідно вироку Красилівського районного суду
від 13 лютого 2006 року та рішення цього ж суду від 02 березня 2007 року на її
користь з ОСОБА_2 стягнуто 5193 грн. 51 коп. матеріальної шкоди, 390 грн.
судових витрат та 25000 грн. моральної шкоди. Відповідач, з метою ухилення від
відшкодування шкоди, 01 червня 2006 року подарував належну йому частину
зазначеної квартири малолітньому сину ОСОБА_5. Тому вважає, що даний правочин є
удаваним і просила визнати його недійсним.

Рішенням
Старокостянтинівського районного суду від 26 квітня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано недійсним договір дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1,
укладений 01 червня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка діяла як законний
представник малолітнього ОСОБА_5.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог, визнавши
договір дарування недійсним з підстав його фіктивності, а не удаваності угоди,
не навівши будь-яких доказів в підтвердження даного висновку.

Апеляційна
скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з
наступних мотивів.

Задовольняючи
вимоги ОСОБА_1, суд виходив з того, що договір дарування частини спірної
квартири був укладений відповідачем без наміру створення правових наслідків
(ч.1 ст.234 ЦК України), тобто є фіктивним, в зв'язку з чим підлягає визнанню
недійсним.

Проте з таким
висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх з неправильним
застосуванням закону, без урахування заявлених позовних вимог.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання договору
дарування частини квартири АДРЕСА_1, укладеного 01 червня 2006 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3, яка діяла в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5. з підстав, що
даний правочин є удаваним (ч.1 ст.235 ЦК України).

В ході розгляду
справи ОСОБА_1 зазначені підстави своїх вимог не змінювала, не доповнювала. Не
заявлялися нею і позовні вимоги про визнання договору дарування частини спірної
квартири недійсним з підстав його фіктивності (ч.1 ст.234 ЦК України), однак
такі вимоги вирішенні судом першої інстанції, який вийшов за межі позовних
вимог на порушення положень ст. 11 ЦПК України.

Суд фактично не
розглянув заявлених позовних вимог ОСОБА_1 і цей недолік не може бути усунений
ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції, що у відповідності до
вимог п.5 ч.1 ст.311 ЦПК України є безумовною підставою для скасування рішення
суду з направленням справи на новий розгляд.

При новому
розгляді справи суду слід уточнити позовні вимоги, встановити характер спірних
правовідносин та залежно від з'ясованого ухвалити законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст.
307, 311, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Старокостянтинівського районного суду від 26 квітня 2007 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.