АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-2030                          Головуючий
2007 рік                                                       суддя
Суддя-доповідач:Петренко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
вересня місяця 26 дня                                                               м.
Полтава

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в
складі:

Головуючого:     Петренка В.М.

Суддів:
Новохатньої В.А., Лобова О.А.

при секретарі:
Фадейкіній Н.Б.

з участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача :
ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення
Крюківського районного суду м. Кременчука, Полтавської області від 5 червня
2007 року

по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
завданої неналежним виконанням будівельних робіт.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1
у серпні 2005 року звернувася до суду з позовом до малого приватного
підприємства "Тесля" про відшкодування шкоди, завданої неналежним
виконанням будівельних робіт.

В позовній заяві
вказав, що в лютому 2005 року звернувся до відповідача МПП ''Тесля''' з
замовленням на проведення будівельних робіт по виготовленню даху власного
житлового АДРЕСА_1. За досягнутою домовленістю відповідач зобов'язувався
виготовити з дерев"яних балок конструкції даху, укласти на неї шифер та
покрасити його, а також виготовити два димоходи та дві вентиляційні шахти,
виготовлення цегляної кладки фронтонів даху, підшивку його з низу пластиком та
монтаж водовідводу. Строк виготовлення місяць або півтора. Вартість послуг
становила за домовленістю 10 000 грн. Відповідач виконання замовлення розпочав,
але станом на 1 липня 2005 року не закінчив. При цьому конструкцію даху виконав
таким чином, що з'явилась деформація, яка загрожує руйнації конструкції даху.

В зв"язку з
чим позивач просить стягнути з МПП "Тесля" на його користь
матеріальні збитки в сумі 18 235 грн. за неякісне виконання будівельних робіт,
стягнути 5000 грн. моральної шкоди та зобов"язати терміново демонтувати
неякісно виготовлену конструкцію даху, або відшкодувати витрати по його
демонтажу.

(Т.1 а.с.1-4).

Ухвалою суду від
28 лютого та 15 березня 2006 року до участі у справі  притягнуто в якості співвідповідачів :
ОСОБА_2. ОСОБА_3
таОСОБА_4,  ОСОБА_5.

(Т.2, а.с.43,
ас.с59).

27 вересня 2006
року ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог. Просить
стягнути з МПП "Тесля" додатково 15 900 грн. за просрочення строку
виконання договору та 120 грн. оплати за проведення будівельно-технічної експертизи.

(Т.2,а.с.143,
144).

15 січня 2007
року позивач надав суду заяву про збільшення позовних вимог наведених в заявах
від 25 серпня 2005 р. та 25 версия
2006 року. В заяві вказав, щоОСОБА_2 надавав йому послуги особисто, а тому
просить визнати відповідачем по справі ОСОБА_2 та стягнути з нього на

його, ОСОБА_1,
користь 21 235 грн. матеріальних збитків, 15900 грн. за просрочення договору
щодо надання будівельних послуг, а також 5000 грн. у рахунок відшкодування
моральної шкоди.

(Т.2, а.с 202,
203).

Ухвалою
Крюківського районного суду від 30 січня 2007 року виключено із числа
відповідачів МПП "Тесля" ОСОБА_3,ОСОБА_5та ОСОБА_4 та визнано
відповідачем ОСОБА_2

(Т.2,
а.с.212,213).

Справа
неодноразово розглядалась судами.

Останнім
рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука, Полтавської області від 5
червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 21 235 грн, пеню в розмірі
3% вартості невиконаної роботи в сумі 15 900 грн. та 5000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 409 грн.50 коп.

В апеляційній
скарзіОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити
нове рішення яким відмовити ОСОБА_1 в позові, мотивуючи тим, що при ухваленні
рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права.

У запереченні на
апеляційну скаргу позивач просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без
змін, як ухвалене у відповідності до чинного законодавства.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі в межах заявленого
позову та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до наступного висновку.

Згідно   із
п.2   ч.1   ст.307
ЦПК   України   за
наслідками   розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати
рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до
вимог п.2,3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність
обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими,
евідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовільняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи з ОСОБА_2 21 235 грн. матеріальної шкоди, 15
900 грн. пені та 5000 грн. моральної шкоди суд першої інстанції виходив із
того, що між сторонами укладено договір підряду на виконання будівельних робіт
із зазначенням строків виконання робіт.

Однак з такими
висновками суду не можна погодитись, оскільки вони добуті з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до
вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним с рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі п.3
ч.1 ст.208 ЦК України
у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму,
що перевищує у двадцять разів і більше розмір неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою ст.206 цього Кодексу.

Судом
встановлено, і це не заперечується сторонами, що в березні 2005 року між
позивачем ОСОБА_1 та МПП «Тесля», в особі ОСОБА_2, була укладена усна угода про
виконання будівельних робіт з виготовлення даху на житловомуАДРЕСА_1, із
матеріалу замовника.

( а.с.44).

Відповідно до
ч.1 ст.875 ЦК України
за договором будівельного підряду підрядник зобов»язується збудувати і здати у
встановлений строк об»єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а замовник зобов»язується надати
підрядникові

будівельний
майданчик, передати проектно-кошторисну документацію...

Як встановлено
судом роботу по виготовленню даху на будинку позивача виконувала бригада у
складі: ОСОБА_3, ОСОБА_4таОСОБА_5 за кресленнями позивача ОСОБА_1, без належно
виготовленого та затвердженого проекту на будівництво будинку, без отримання
забудовником ( ОСОБА_1) дозволу на виконання будівельних робіт, як цього
вимагає Закон України « Про планування і забудову територій» від 20 квітня 2000
року №1699-111.

Встановлено, що
бригада виконала частину робіт і позивач ОСОБА_1 оплатив її частково. Про
вартість оплати за виконану роботу, у позивача був усний договір із усіма
членами бригади, яка отримала 5700 грн. за частину виконаних робіт.

В судовому
засіданні встановлено, що бригада покинула роботу в зв»язку з відмовою ОСОБА_1
здійснити платіж за виконану ними роботу.

(а.с.42 ).

В ч.1 ст.60 ЦПК
України сказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до
вимог чинного законодавства, що регулює укладення та виконання договорів    будівельного підряду, відповідальність за
порушення взятих на себе договором
зобов»язань  настає тоді, коли
вони викликані порушеннями договору.

Оскільки
сторонами не додержано вимог
закону про укладення письмового договору, який би міг підтвердити, що ними
досягнуто всіх істотніх умов, необхідних для виконання робіт, а угода була в
усній формі, а позивач не надав суду достатніх доказів, які б могла підтвердити
що будівництво будинку ведеться з належного дозволу, що відповідач (підрядник)
взяв на себе зобов»язання виконати робуту в указаний ним строк, що в
обумовлений ними строк ця робота не могла бути виконана з вини підрядника,
колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково дійшов
до висновку про задоволення всіх позовних вимог ОСОБА_1

У своїй позовній
заяві (т.1 а.с.1) ОСОБА_1 вказує, що звернувся до відповідача з замовленням на
проведення будівельних робіт, а тому посилання позивача на Закон України «Про
захист прав споживача» не грунтується на чинному законодавстві, тому, що це не
є побутовий підряд.

На підставі ч.3
ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх
сукупності.

Аналізуючи
вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
про стягнення з ОСОБА_2 матеріальних збитків, пені та моральної шкоди є
необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
обгрунтована і підлягає задоволенню, рішення суду не можна визнати законним, а
тому воно підлягає скасуванню з

постановлениям нового рішення.

Керуючись
ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 307, п.2,3 ч.1 ст.309, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2- задовільнити.

Рішення
Крюківського районного суду м. Кременчука, Полтавської області від 5 червня
2007 року скасувати та постановити нове рішення.

Відмовити
ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неналежним
виконанням будівельних робіт за необґрунтованістю.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь держави 379 грн.85 коп. судових витрат ( державного мита) та
30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення цивільної справи: одержувач:
державний бюджет м.Полтави, код отримувача: НОМЕР_1, розрахунковий
раунок:НОМЕР_2, банк одержувач: ГУДКУ в Полтавській області, код
банку:НОМЕР_3, код бюджетної класифікації-НОМЕР_4.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили безпосередньо
до Верховного Суду України.