Справа №22-2382/2007                                                            Головуючий у 1 інстанції: Цюмрак М:Д.
Категорія: 31                                                                                          Доповідач: Монастирецький Д.І.
РІШЕННЯ

Іменем   України

08 жовтня 2007 року Колегія суддів Судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-Каблака П.І. суддів: Шандри М.М.,
Монастирецького Д.І., при секретарі: Жовнір О.З. з участю ОСОБА_2, ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської
області від 06 лютого 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, -

вст а н о
в и л а :

У січні місяці
2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди в сумі 654 грн.43 коп. та моральної шкоди в
сумі 200 грн., мотивуючи тим, що з 1997 року перебував у зареєстрованому шлюбі
із ОСОБА_2, від якого в них народилось двоє дітей. У 2000 році шлюбні відносини
між ним та відповідачкою припинились і вона, не виписавшись із квартири
АДРЕСА_1, переїхала проживати на постійне місце у с Лучани,
Жидачівського району Львівської області. Однак, на сім"ю продовжують
нараховуватись суми за отримання житлово-комунальних послуг на 4-особи, які
прописані на даній жилплощі. У зв"язку з відмовою відповідачки ОСОБА_2 від
часткової оплати за житлово-комунальні послуги і виник вказаний борг. Він
погасив всю суму боргу, понісши матеріальні витрати та моральні страждання.
Крім цього, просив стягнути витрати понесені ним на поїздки у судові засідання
в сумі 33 грн..

Рішенням
Жидачівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2006 року задоволено позов ОСОБА_1, ухвалено стягнути з ОСОБА_2, жительки с Лучани Жидачівського району Львівської
області в користь ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1 - 1008 (тисяча
вісім) грн. 66 коп..

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній
скарзі покликається на неповне з'ясування судом обставин справи, невірну оцінку зібраних доказів, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вислухавши
суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Задовольняючи
позов суд першої інстанції виходив з того, що рішеннями Личаківського районного
суду м. Львова борги за житлово-комунальні послуги стягнуто солідарно зі всіх
членів сім»ї, в тому числі і з відповідачки. їх по рішенню суду погасив позивач
ОСОБА_1. Крім того, позивач з вини відповідачки

2

переніс   фізичні
та   моральні   переживання
у   зв»язку   з
постійними   болями, фізичними
незручностями та дискомфортом.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновками суду першої інстанції оскільки такі не відповідають дійсним
обставинам справи.

Згідно ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Позивач не надав доказів на підтвердження того факту, що відповідачка з
власної волі покинула квартиру в якій він проживає та що її неправомірними
діями йому завдано моральної шкоди.

Судом встановлено, що відповідачка являється співвласником квартири
АДРЕСА_1, чого не заперечує позивач, який проживає у вказаній квартирі з іншою жінкою
і твердить, що не дозволить відповідачці проживати у цій квартирі.

Тому колегія суддів надає віри посиланням відповідачки на те, що позивач вигнав її та сина-інваліда першої групи з їхньої квартири
та чинив перешкоди у користуванні житлом.

Отже,
відповідачка з вини позивача не проживає у даній квартирі, за вказаний період
не користувалась житлом та комунальними послугами, сама утримувала сина-інваліда, опікуном якого документально являється
позивач, який не ніс будь-яких витрат по його утриманню, а тому усі
витрати за житлово-комунальні послуги повинен нести сам позивач.

З огляду на
наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України, підлягає
скасуванню, як ухвалене з неповним з»ясуванням обставин справи, що мають
значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, з
ухваленням по справі нового рішення,
яким у позові ОСОБА_1 слід відмовити, задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2,307, ч. 1 п. 1 ст. 309, ст. ст. 313,
314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2006 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.