Справа №22ц/2520
Головуючий у суді 1-ї
інстанції Брагін В.І.
Суддя-доповідач Жизневська А.В.
УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області

в складі:

головуючого -
судді  Жизневської А.В.

суддів: Малахової Н.М.,
Матюшенка І.В.

при секретарі
судового

засідання        Лаговській О.О.

розглянувши у
відкритому   судовому засіданні в залі
суду в м. Житомирі

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Андрушівського

районного суду
Житомирської області від 23 жовтня 2007 року у справі за

позовом   ОСОБА_2
до   ОСОБА_1   про

розірвання
шлюбу,  -

встановила:

Рішенням Андрушівського районного суду від 25.10.2007 року задоволено
позов. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 15.09.1991 р. Гальчинською сільською радою Андрушівського
району Житомирської області за актовим записом №25,  розірвано. Дітей залишено на виховання з
матір'ю. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу покладено на ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення,  справу направити на новий розгляд.
Зазначає,  що судом не дотримано вимоги
ст. 111 СК України,  не вжив заходів щодо
примирення. Поза увагою суду залишилися її пояснення,  надано перевагу поясненням позивача. Крім
цього,  судом не з'ясовано дійсні
обставини справи щодо встановлення факту припинення спільного проживання. Суд
не дав оцінки тому факту,  що у липні
2005 р. у них з
позивачем народилася дитина.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія вважає,  що вона не підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено,
що позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу,  мотивуючи тим,  що останні три роки вони із відповідачкою не
ведуть спільного господарства і не підтримують будь-які шлюбні відносини.

2

У відповідності до
ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач,  не
заперечує проти того,  що вона з
новонародженою дитиною з липня 2005 року вимушена була проживати у батьків в
с.Нехворощ Андрушівського району,
оскільки вони з чоловіком будували новий будинок в с.Гальчин того ж
району,  а у старому будинку не було умов
для проживання з маленькою дитиною. На даний час продовжує проживати у своїх
батьків в с.Нехворощ,  у цьому ж селі
працює у школі вчителем,  а позивач
проживає у с.Гальчин.

В ході апеляційного розгляду справи з'ясовано,  що ОСОБА_1 стягнула у судовому порядку
аліменти на двох дітей та у листопаді місяці 2007 р. подала позов про розділ
майна.

В матеріалах справи відсутні дані про те,  що відповідач бажала примирення і заявляла
про це у суді 1 інстанції.

За таких обставин у суду були підстави для задоволення позову,  оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні
відносини з липня 2005 р. Однак,  суд
помилково зазначив у мотивованій частині рішення про трьохрічний строк,  тому колегія вважає за необхідне змінити
строк припинення сімейно-шлюбних стосунків,
зазначивши його з липня 2007 р.

В решті
рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст.
303,  307,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення
Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців
безпосередньо до Верховного Суду України.