апеляційний суд одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
серпня 2007 року                                                                                        м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого                             Косогор Г.О.

суддів                              Ткачук 0.0.
Ісаєвої Н.В.

при
секретарі                            Ісаєвої
Ю.С.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Іллічівськ Одеської області на рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 21 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
державного підприємства «Іллічівський морський торгівельний порт» про визнання
наявності професійного захворювання,
зобов'язання скласти акт по формі П-4 та направити на медико-соціальну
експертну комісію,  (треті особи -
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.  Іллічівськ Одеської області,  та незалежні профспілки працівників
Іллічівського морського торгового порту)

встановила:

У червні
2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного підприємства
«Іллічівський морський торгівельний порт» про визнання наявності у нього
професійного захворювання у вигляді мезотеліоми легенів; про зобов'язання ДП
«ІМТП» оформити акт по формі П-4 на підставі висновку центральної лікувальної
комісії українського профпатологічного центру клініки професійних захворювань
інституту медицини праці Академії медичних наук України №4510 від 04 листопада
2004 року; про зобов'язання ДП «ІМТП» направити позивача на медико-соціальну
комісію для встановлення причин інвалідності,
відсотків втрати професійної працездатності і підтвердження наявності
факту моральної шкоди,  нанесеної ОСОБА_1
внаслідок професійного захворювання.

В
обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те,  що з 15 березня 1970 року по 12 квітня 2005
року він працював в ДП «ІМТП» докером-механізатором.  02 листопада 2004 року центральна лікувальна
комісія українського профпатологічного центру клініки професійних захворювань
інституту медицини праці Академії медичних наук України надала висновок про
те,  що у ОСОБА_1 лівостороння мезотеліома
плеври І-ІІ  ст.  Захворювання є професійним з урахуванням
профмаршруту,  вимог праці,  наявності у повітрі робочої зони азбестового
пилу в концентраціях,  перевищуючих ПФК.

Справа
№22ц-3190/2007 р.                                 Головуючий
1- ої інстанції

Максимович
Г.В.

Категорія:
44                                                         Доповідач:
Ткачук О.О.

У судовому засіданні
позивач та його представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач позов
не визнав.

Рішенням
Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

На дане
рішення принесена апеляційна скарга відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.  Іллічівськ
Одеської області,  в якій ставиться
питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Згідно  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції без зміни,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права.

Згідно  ст. . 10 ч.2 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на яки вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1,  суд першої
інстанції виходив насамперед з того,  що
рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 24 липня 2006 року
фактично було підтверджено,  що у період
з 8 червня 1970 року по 9 червня 1981 року ОСОБА_1,  якій працював в ДП «ІМТП» докером -
механізатором,  розвантажував
вантажі,  у тому числі і азбест,  якій був упакований у джутових мішках і при
його перевантажуванні була наявність високої концентрації азбестового пилу.

Висновок
суду першої інстанції про те,  що у
ОСОБА_1 професійне захворювання,  та його
вимога зобов'язати державне підприємство «Іллічівський морській торгівельний
порт» направити ОСОБА_1 на Мехіко - соціальну експертну комісію для встановлення
ступеню втрати професійної працездатності у зв'язку з ушкодженням
здоров'я,  пов'язаного з виконанням
трудових обов'язків грунтується на законі і на матеріалах справи.

Суд
першої інстанції,  розглядаючи спір вірно
послався на  ст. .22 Закону України «Про охорону
праці»,  та п. 74 Порядку проведення
розслідування нещасних випадків,  та
професійних захворювань на виробництві,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004
року за № 1112.

Посилання
апелянта в апеляційній скарзі на те,  що
справі необхідно було розглядати в адміністративному проваджені відповідно до
норм КАС України,  не береться судовою
колегією до уваги,  оскільки суд першої
інстанції розглянув справу про захист порушеного права,  яке виникло з трудових правовідносин і
згідно  ст. . 15 ч.1 ЦП України,  підлягають розгляду у цивільному судочинстві.

Відповідно
до ч. 1  ст.  З КАС України,  завданням адміністративного судочинства є
захист прав,  свобод та інтересів
фізичних осіб,  прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів
державної влади,  органів місцевого
самоврядування,  їхніх посадових і
службових осіб,  інших суб'єктів владних
повноважень.

Крім
того,  апелянт в апеляційній скарзі ставе
питання не про закриття провадження по справі,
яке передбачено  ст. . 205 ч.1п.1 ЦПК України,  у разі порушення правил юрисдикції,  а про скасування рішення суду першої
інстанції,  та ухвалення нового рішення про
відмову у позові,  посилаючись при цьому
на  ст. . ст.  307 та 309 ЦПК України.

Інших
доводів,  маючих правове значення в
апеляційній скарзі не наведено.

Таким
чином,  судова колегія дійшла до
висновку,  що суд першої інстанції в
межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу,  дав належу оцінку наданим доказам,  постановив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст.
308,  313-315 ЦПК України,  судова колегія ,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.  Іллічівськ Одеської області - відхилити.

Рішення
Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на
протязі двох місяців з дня проголошення до Верховного Суду України.