УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

27 листопада 2007 року                                                м.
Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду

Донецької області в складі: Рибалко Л.І., Новосядлої В.М.,
Жданової B.C.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 і
її представника ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від
28 вересня 2005 року і на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2005
року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, державного підприємства «Санаторій
Конча-Заспа», третя особа Голосіївська районна в м. Києві державна
адміністрація, про усунення перешкод у користуванні квартирою та зобов'язання
видати ордер на жиле приміщення і зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
державного підприємства «Санаторій Конча-Заспа», третя особа Голосіївська
районна в м. Києві державна адміністрація, про усунення перешкод в користуванні
квартирою, вселення та зобов'язання видати ордер на жиле приміщення.

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2004 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3,
державного підприємства «Санаторій Конча-Заспа», третя особа Голосіївська

районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання її такою, що
втратила право

користування однокімнатною АДРЕСА_1 та зобов'язання ДП «Санаторій
Конча-Заспа» надати до Голосіївської районної

державної адміністрації спільне рішення адміністрації і профспілки для
видачі їй ордеру на

зайняття вказаної квартири.

При цьому ОСОБА_1 посилалась на
те, що з 1991 року проживає в спірній кімнаті, яка на той час мала статус
гуртожитку.

У 1994 році до неї була вселена ОСОБА_3, яка проживала в квартирі до 1999 року,
після чого добровільно залишила квартиру і не проживає в ній до теперішнього
часу.

27 листопада
2000 року за розпорядженням КМДА за №2104 гуртожиток набув статусу житлового
будинку, залишаючись на балансі санаторію.

Оскільки
відповідачка не користується жилою площею без поважних причин більше шести місяців, позивачка просила визнати
її такою, що втратила право користування жилою площею та зобов'язати
Голосіївську районну державну адміністрацію в м. Києві видати їй ордер на цю
кімнату.

ОСОБА_3,
заперечуючи проти позову, звернулась до суду із зустрічною позовною заявою про
усунення перешкод в користуванні квартирою, вселення її в квартиру та зобов'язання
Голосіївської районної державної адміністрації в м. Києві видати їй ордер на
спірну кімнату.

Справа №33ц-
2740 кс 07

2

Рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2005 року, залишеним без
зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2005 року, у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, державного підприємства «Санаторій Конча-Заспа»,
третя особа Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, про
усунення перешкод у користуванні квартирою та зобов'язання видати ордер на жиле
приміщення було відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволений частково: її
вселено в спірне жиле приміщення і зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди в користуванні приміщенням.

В касаційній
скарзі ОСОБА_1 і її
представник просять скасувати судові рішення, посилаючись на порушення норм
процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права і
ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, а у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до
частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України, суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскаржувані
судові рішення ухвалені із додержанням норм процесуального права, доводи скарги
не спростовують висновків судів.

Відсутні і
передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи з
наведеного, колегія судців вважає за необхідне відмовити у задоволенні
касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року
№697-У та главою 2 розділу У ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 і її
представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2005 року і ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 14 грудня 2005 року, залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не

підлягає.