Справа №22- 924 - 2007р.                                 Головуючий у І
інстанції Шатілова Л.Г.
- 33                                                                           Доповідач
Р І Ш Е Н НЯ

Іменем     України

11 жовтня 2007
року   колегія судців судової палати у
цивільних справах   Апеляційного суду
Донецькоі області в складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г.

суддів Козлова
О.М.  Дяченка В.М.

з участю секретаря Фік К.В. розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі     справу
за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки за апеляційною скаргою Маріупольської
міської ради     на рішення Жовтневого
районного суду М. Маріуполя від 12 вересня 2007 року , -

встановила:

У січні
2007 року позивач звернувся до суду з даним позовом.  Посилався на те,  що за результатами перевірки дотримання вимог
земельного законодавства у жовтні 2006 року був встановлений факт самовільного
використання відповідачем без правовстановлюючих документів земельної ділянки
площею 21 кв.м із земель загального користування під ворота із заїздом у двір
по АДРЕСА_1. Просив збов"язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку.

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12 вересня 2007 року у задоволенні
позову Маріупольській міській раді до ОСОБА_1 про зобов"язання звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку площею 21 кв.м.  по АДРЕСА_1
відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати і постановити нове
рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі,  посилаючись на те,  що суд порушив норми матеріального
права,  висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення представника
позивача,  який підтримав доводи
апеляційної скарги,  заперечення
відповідача та його представника,
перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У
відповідності з вимогами  ст. 116
Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право
власності та право користування земельними ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх повноважень,  визначених цим Кодексом.

Відповідно
до  ст. 125 Земельного Кодексу України
право власності та право постійного користування земельною ділянкою ділянку
виникає після одержання її власником або користувачем документа,  що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації.

Згідно
зі  ст. 212 цього Кодексу самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування затрат,
понесених за час незаконного користування ними.

Приведення
земельних ділянок у придатний для використання стан,  включаючи знесення будинків,  будівель і споруд,  здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб,  які самовільно зайняли
земельні ділянки.

Повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

У
відповідності з вимогами  ст. 1 Закону
України „Про державний контроль за використанням і охороною земель" від
19.06.2003 року самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії
особи,  які свідчать про фактичне
використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну
ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості),  до одержання документа,  що посвідчує право на неї,  та до його державної реєстрації.

З
матеріалів справи вбачається,  що
рішенням виконкому Жовтневої районної ради М. Маріуполя від 11.10.1961 року №19
дружині позивача ОСОБА_2  була виділена
земельна ділянка площею 485 кв.м по АДРЕСА_1 (а.с.  21),
на якій вони збудували будинок.

Після смерті ОСОБА_2  даний будинок
на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 4.11.1999 року
належить позивачу.

Земельна ділянка
відповідачем не приватизована.

Згідно з
актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 2-3 жовтня 2006
року,  проведеною Маріупольським
міжрайонним відділом з контролю за використанням та охороною земель Донецької
облдержземінспекції встановлено,  що
ОСОБА_1 самовільно зайнята та використовується земельна ділянка площею 21 кв.м
під ворота з заїздом у двір із земель загального землекористування по АДРЕСА_1
без правовстановлюючих документів (а.с.
4),  на підставі якого відповідачу
був зроблений припис про усунення виявлених порушень земельного законодавства
(а.с.  5) та складений протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене  ст. 53-1 КпАП України
(а.с. 9) і прийнята постанова про притягнення відповідача до адміністративної
відповідальності від 7 грудня 2006 року (а.с.
11).

ч 3
урахуванням встановлених обставин справи про те,  що відповідач користується земельною ділянкою
площею21 кв.м без будь -яких правовстановлюючих документів та вимог
закону,  колегія суддів вважає,  що суд першої інстанції неправильно
застосував норм матеріального права,  а
тому,  рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення про зобов"язання
відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку.

Посилання
ОСОБА_1 на те,  що на даний момент ним
подана заява на приватизацію займаної ним земельної ділянки,  не приймаються до уваги,  оскільки у відповідності зі  ст.  11
ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі
доказів,  наданих сторонами та іншими
особами,  які беруть участь у справі. На
момент розгляду справи і постановления
рішення таких даних суду не надавалося. Крім того,  заява про дачу дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки не є документом,
який підтверджував би право власності на земельну ділянку.

Посилання
в рішенні суду на те,  що позивачем
пропущений строк позовної давності для звернення до суду є
необгрунтованими,  оскільки у
відповідності з ч.1  ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або
про особу,  яка його порушила.

Як
вбачається з матеріалів справи,
перевірка дотримання земельного законодавства під час якої був виявлений
самочинний захват відповідачем землі,
була проведена спеціалістами Маріупольського відділу з контролю за
використанням та охороною  земель  у
жовтні  2006  року.
До  Маріупольської міської  ради
матеріали

Держземінспекції
надійшли 13.12.2006 року після чого вона звернулася до суду за захистом
порушеного права на землю.

Тому,  підстав вважати,  що позивачем пропущений строк позовної
давності для звернення до суду колегія не вбачає.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 303, 307,  309,  316 ЦПК України,  колегія суддів, -

виріши л а:

Апеляційну
скаргу Маріупольської міської ради задовольнити.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12 вересня 2007 року скасувати.

Позов
Маріупольської міської ради задовольнити.

Зобов"язати
ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 21 кв.м по
АДРЕСА_1.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двох місяців з моменту набрання чинності шляхом
подачі касаційної скарга безпосередньо до Верховного Суду України.