Справа № 2-1089/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

8 травня 2007 року
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді Бабича В.І.,  при
секретарі Крушевській Л.Л.,  з участю
сторін,  розглянувши у попередньому
судовому засіданні в місті Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач
просить розірвати його шлюб з відповідачкою,
зареєстрований 21 лютого 1998 року Бердичівським міським відділом
реєстрації актів громадянського стану Житомирської області,  актовим записом № 86,  дитину залишити на виховання матері,  витрати,
пов"язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу,  згоден понести сам.

Свої
позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим,  що
їхні з відповідачкою сімейні відносини не склалися через те,  що у них різні характери та погляди на
життя,  що призводить до непорозуміння та
відчуження. Позивач переконаний,  що
налагодити сімейні відносини не можливо,
оскільки ні він,  ні відповідачка
цього не бажають,  а тому вважає,  що їх шлюб необхідно розірвати. На утримання
доньки - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,  яка проживає з
відповідачкою,  він надає матеріальну
допомогу добровільно.

В
попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному
обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Пояснив суду,  що має почуття до дружини,  але жити з нею він не бажає

Відповідачка
в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю,  з мотивами,
наведеними позивачем погодилася,
не заперечила проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні.
Пояснила,  що з позивачем вони проживають
в одній квартирі,  але подружніх
стосунків не підтримують,  жити в
подальшому однією сім»єю з позивачем вона не бажає,  переконана,
що налагодити сімейні стосунки неможливо.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому
ст.  174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4  ст.  174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду
на обставини справи,  суд вважає позов
підставним,  підлягаючим задоволенню,  оскільки обставини,  на думку суду,  свідчать про неможливість збереження шлюбу.

Витрати,  пов'язані з отриманням свідоцтва про
розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Відносно
місця проживання дитини сторін,  суд
вважає за необхідне залишити її проживати з матір'ю,  так як вона на даний момент проживає з
позивачкою і відповідач не заперечує проти цього.

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред'явлених у попередньому судовому засіданні позовних вимог не суперечить
закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись  ст.
ст.  111,
112 Сімейного Кодексу України,   ст.
ст.  10,
11,  88,  209,
212,  214,  215,
367 ЦПК України,  суд

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  зареєстрований 21
лютого 1998 року Бердичівським міським відділом реєстрації актів громадянського
стану Житомирської області,  актовим
записом № 86,  розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_1 витрати,  пов'язані з
отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС в розмірі - 17 гривень,  а ОСОБА_2 від таких витрат звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду в Житомирській
області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги.