Справа №22-5074                                     Головуючий
1 інстанції Сіренко М. О.
- 21                                                   Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

22 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого - Алексеева А.В.

Суддів -
Будулуци М. С. ,  Лісового О.О.

При секретарі -
Голубцові А.В.

З участю
позивача ОСОБА_1,  його представника ОСОБА_2Представника відповідача Кушнір
Г.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в Кіровському районі міста Макіївки Донецької
області на рішення Центрально-Міського районного суду м.  Макіївки від 15 березня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в Кіровському районі міста Макіївки,
третя особа відкрите акціонерне товариство „Ясинівський коксохімічний
завод",  про стягнення страхових
виплат і відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в Кіровському районі міста Макіївки про стягнення страхових
виплат і моральної шкоди. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його
користь 7728 грн. недоплаченої йому одноразової допомоги та 5000 грн. у
відшкодування моральної шкоди. Позивач посилався на те,  що 27 жовтня 2005 року під час виконання
трудових обов'язків на Ясинівському коксохімічному заводі отримав травму,  закритий перелом внутрішньої гомілки правої
голені. Згідно висновку МСЕК від 23 лютого 2006 року йому було встановлено 20%
втрати професіональної працездатності. Під час розслідування даного нещасного
випадку комісією з охорони праці підприємства було встановлено 10% його вини.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення страхової
виплати,  проте,  відповідач без жодних підстав „до рішення
комісії по вирішенню трудових спорів при відділенні фонду" встановив,  що вина позивача складає 50% та зменшив суму
одноразової допомоги на 40%,  що склало
7728 грн. Зазначену суму недоплати позивач просив стягнути з відповідача. Крім
того,  позивач просив стягнути з
відповідача у відшкодування моральної шкоди 5000 грн.,  яка була спричинена йому в наслідок травми та
неправомірних дій відповідача.

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки від 15 березня 2007 року задоволено позовні вимоги,  стягнуто з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 у відшкодування
моральної шкоди 5000 грн. та недоплату до одноразової
допомоги в сумі 7728 грн.

В апеляційній
скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду та ухвали нове рішення,  яким відмовити позивачеві у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі,
посилаючись на те,  що у період з
1 січня 2006 року по 6 березня 2006 року діяла

постанова
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України „Про затвердження порядку призначення та
здійснення страхових виплат застрахованим особам" №83 від 22 грудня 2005
року,  яка передбачала,  що відсоток зменшення розміру одноразової
допомоги визначається за рішенням комісії з питань вирішення спорів робочих
органів виконавчої дирекції Фонду. Відповідач також посилається на
безпідставність відшкодування моральної шкоди,
оскільки воно вирішено в супереч вимогам Закону України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік".

Апеляційний
суд,  заслухавши доповідача,  представника відповідача,  який підтримав доводи апеляційної
скарги,  позивача та його
представника,  які заперечували проти
доводів апеляційної скарги,  перевіривши
матеріали цивільної справи,  вважає,  що апеляційна скарга відповідача підлягає
частковому задоволенню,  рішення суду
підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди,  з ухваленням нового
рішення по справі,  з таких підстав.

Апеляційним
судом встановлено,  що 27 жовтня 2005
року на ВАТ „Ясинівський коксохімічний завод" з позивачем стався нещасний
випадок на виробництві,  в наслідок якого
позивач був травмований,  що
підтверджується актом про нещасний випадок форми Н-1 та актом розслідування
нещасного випадку форми Н-5 (а.с.
55-57). Відповідно до висновку МСЕК від 23 лютого 2006 року ОСОБА_1 у зв'язку із
отриманою травмою було встановлено 20% втрати професійної працездатності (а.с.
66).

Апеляційним
судом також встановлено,  що рішенням
комісії з питань охорони праці ВАТ „Ясинівський коксохімічний завод" від
27 лютого 2006 року №14 (а.с.  58)
встановлено 10% вини позивача в нещасному випадку.

Згідно
частини 2 статті 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату
працездатності",  якщо комісією з
розслідування нещасного випадку встановлено,
що ушкодження здоров'я настало не тільки з вини роботодавця,  а й внаслідок порушення потерпілим
нормативних актів про охорону праці,
розмір одноразової допомоги зменшується на підставі висновку цієї
комісії,  але не більш як на 50
відсотків.

Згідно
статті 35 зазначеного Закону (в редакції яка діяла на час прийняття рішення
Фондом),  для розгляду справ про страхові
виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються:

акт
розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання
за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної
працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть,  а також відповідні рішення про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; документи про необхідність подання додаткових
видів допомоги.

Згідно
статті 36 зазначеного Закону,  Фонд
соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові
виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності
усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний
строк,  не враховуючи дня надходження
зазначених документів.

Рішення
оформляється постановою,  в якій
зазначаються дані про осіб,  які мають
право на страхові виплати,  розміри
виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у
виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Фонд
соціального страхування від нещасних випадків може затримати страхові виплати
до з'ясування підстав для виплат,  якщо
документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Апеляційним
судом встановлено,  що позивач звернувся
до відповідача із заявою про призначення страхових виплат та необхідними
документами 24 березня 2006 року (а.с.
67). Як вбачається з даною заяви всі надані позивачем документи були
прийняти до розгляду та не було висловлено жодних зауважень.

Проте,  постановою Фонду від 24 березня 2006 року
(а.с.  73) було призначено одноразову
допомогу у розмірі 50% з відміткою „провести доплату після встановлення
комісією % зменшення одноразової допомоги,
якщо потерпілий звернеться до комісії по вирішенню спорів".

Така

постанова
Фонду є протиправною та суперечить вимогам статей 34,  35,  36
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності".

Доводи
апеляційної скарги щодо існування під час встановлення позивачу втрати
професійної працездатності Постанови Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України „Про затвердження
порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам" №83
від 22 грудня 2005 року в редакції,  яка
передбачала,  що відсоток зменшення
розміру одноразової допомоги визначається за рішенням комісії з питань
вирішення спорів робочих органів виконавчої дирекції Фонду,  є безпідставним.  Дана

постанова
не була зареєстрована в Міністерстві юстиції України та суперечить вище
означеним нормам закону.

Посилання
позивача на лист Міністерства юстиції України також є безпідставним,  оскільки листи міністерств та відомств не є
нормативними документами. Крім того,  зі
змісту Положення про комісію при відділенні Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в
Кіровському районі міста Макіївки з питань вирішення спорів (а.с.  26-27),
на яке посилається відповідач,
зазначена комісію вирішує спори між сторонами,  що виникли,
зокрема,  щодо зменшення розміру
одноразової допомоги потерпілому на виробництві. У даному випадку спір був
відсутній,  а тому і підстав для
звернення до зазначеної комісії не було.

За таких
обставин,  суд першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про протиправність зменшення відповідачем розміру
одноразової допомоги до 50% з відміткою „провести доплату після встановлення
комісією % зменшення одноразової допомоги,
якщо потерпілий звернеться до комісії по вирішенню спорів".

Суд
першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необхідність стягнення з
відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди.

Право у
позивача на відшкодування моральної шкоди виникло у 2006 році,  проте Законом України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік" було призупинено дію
ст.  ст.  28,  34
Закону України„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
незалежно від дати настання страхового випадку.

За
наведених обставин,  апеляційний суд
приходить до висновку про те,  що вимоги
позивача щодо відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.

В цієї
частині рішення суду підлягає скасуванню,
а позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Одночасно
підлягає зменшенню розмір витрат на інформаційне-технічне обслуговування,  які підлягають стягненню з відповідача до 1
грн. 50 коп.,  у відповідності до розміру
встановленого Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи
на вищевикладене,  відповідно до вимог
статті 309 ЦПК України,  апеляційний суд
частково задовольняє апеляційну скаргу відповідача,  скасовує рішення суду в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на

виробництві і
професійних захворювань України в Кіровському районі міста Макіївки про
відшкодування моральної шкоди.

В решті рішення
суду підлягає залишенню без змін. Керуючись
ст.  ст. 307, 309,  314,
316 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в
Кіровському районі міста Макіївки Донецької області задовольнити частково.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки від 15 березня 2007 року в частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в
Кіровському районі міста Макіївки про відшкодування моральної шкоди скасувати.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в Кіровському районі міста Макіївки про відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Змінити
рішення суду в частині розміру витрати на інформаційне технічне
забезпечення,  які підлягають стягненню з
відповідача та стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в Кіровському районі міста Макіївки на рахунок Донецького
територіального управління державної судової адміністрації в сумі 1 грн.50 коп.

Рішення
суду в частині стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в Кіровському районі міста Макіївки на користь ОСОБА_1 недоплати до
одноразової допомоги у сумі 7728 грн. залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного суду України протягом двох місяців після набрання
ним законної сили.