УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 липня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі суддів :

Головуючого -
Юхименка А.Г. Суддів - Мойсюка М.І., Шандра М.М. При секретарі Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
рішення Золочівського районного суду Львівської області від 26 квітня 2007 року
у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконавчого комітету Золочівської міської
ради Львівської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
про визнання недійсними рішень, свідоцтва про право власності, визнання права
власності на жиле приміщення,-

установила:

Оскаржуваним рішенням районного суду від 26 квітня 2007 року відмовлено у
задоволенні даного позову.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на невірне
застосування норм матеріального і процесуального права-(а.с.236-237).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду,
перевіривши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи на жилий
будинок , і доводи скарги, колегія суддів, у межах їх доводів, дійшла висновку
про відхилення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як видно з рішення виконавчого комітету Золочівської міської ради
Львівської області №30 від 14.11.1950 p., ОСОБА_9 залишено 7г частину жилого будинку АДРЕСА_1(далі
спірний), загальною площею 232 кв.м., іншу його частину, площею 234 кв.м.
передано на баланс міськжитлоуправління - (а.с.7).

№
22-1659

З рішення виконавчого комітету Золочівської міської ради №436 від
31.08.1994 p., кватиру №4 у спірному житловому будинку ( яка перебувала
у власності Золочівської міської ради) передано в порядку приватизації у
приватну власність відповідачам ОСОБА_6та видано свідоцтво про право власності
- (а.с. 21, 25).

Відмовляючи у позові про визнання незаконними і
скасування зазначених рішень і свідоцтва про право власності, та визнання права
власності за апелянтами районний суд, на підставі наявних у справі даних
встановив і правильно виходив з того, що для цього немає правових підстав.

Судом встановлено, що рішення виконавчого комітету Золочівської міської
ради №30 від 14.11.1950 p.,
яким ОСОБА_9 залишено Уг частина будинку, прийнято по заяві останньої, у
зв"язку з таким рішенням їй 27.02.1976 р. видано свідоцтво про право
власності та зареєстровано в реєстрі БТІ. Таким чином ОСОБА_9 була власником Уг
частини спірного будинку, після її смерті в порядку спадкування за законом
07.09.1977 р. власником стала її дочка ОСОБА_10, апелянти успадкували зазначену
частину по 1А частині 14.05.1993 р.

Рішенням виконкому №26 від 08.02.1967 р. іншу Уг частину спірного будинку
затверджено в реєстр №1 як власність Золочівської міської ради і частину її,
зокрема квартиру №4 на підставі ордера №271 від 22.02.1963 р. передано у
користування відповідачам Шепель, яку згідно рішення виконкому Золочівської
міської ради №436 від 31.08.1994 р. останні приватизували.

За період життя ОСОБА_9, ні її спадкоємець ОСОБА_10 не оспорювали права
власності Уг частини будинку, зареєстрованого за Золочівською міською радою.

Суд підставно виходив з того, що Уг частина спірного будинку правомірно
перебувала на балансі Золочівської міської ради, а відтак квартири правомірно
надані у користування відповідачів ОСОБА_6та в порядку приватизації передані у
приватну власність, що стверджується рішенням Золочівського районного суду від
27.01.1997 р. , додатковим рішенням цього ж суду від 23.04.1997 p., які вступили в
законну силу та матеріалами справи.

За таких    обставин правових підстав для визнання
незаконними рішень

виконавчого  комітету    Золочівської
міської  ради  про
передачу  на  баланс,
надання

відповідачам
квартири   №4 і передачу її у приватну
власність немає, а відтак підстав для

задоволення
позову.

Висновки районного суду відповідають дійсним обставинам справи, суд вірно
застосував норми матеріального і процесуального права, а тому підстав для
скасування його рішення немає.

Доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, такі не ґрунтуються на
дійсних обставинах справи, законі і повністю спростовуються висновками суду.

У відповідності з ч.2 статті 308 ЦПК України не може бути скасоване
правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

А тому керуючись ст.ст.307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315
ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області
від 26 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду вступає в законну силу негайно та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двох місяців з дня вступу ухвали в законну силу.