Справа №2-3779/2007
року Малиновський районний суд м. Одеси у складі: головуючого
судді Буран О.М.
при секретарі Коровыноъ Л.О.
відкритому судовому засіданні у м. Одеса цивільну справу за позовом
ОСОБА_1    до     Сьомої
державної     нотаріальної     контори
документа на квартиру та зняття арешту,
ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом у якому просить зобов'язати Сьому Одеську державну нотаріальну
господарства виконкому Одеської міської ради 08.04.2003 року,  зареєстрованого в ОМБТІтаРОН в книзі №477 пр.,
на стор. 118,  під реєстровим
№150 та зняти заборону відчуження квартири АДРЕСА_1,  мотивуючи тим,  що під час укладання договору довічного
утримання державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори
господарства виконкому Одеської міської ради 08.04.2003 року,  за яким її належала Vi частина
квартири АДРЕСА_1,  та накладений
арешт,  але в наступному вказаний договір
був за рішенням суду розірваний,  а її частка
у квартирі зменшена. На теперішній час нотаріальна контора відмовляється
повернути її свідоцтво та зняти арешт.
В судовому
засіданні позивачка позов підтримала.
відповідача у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,  про причини неявки суд не повідомив. До суду
надійшла письмова заява відповідача про розгляд справи за відсутності
представника відповідача.
представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,  що відповідає положенням  ст. 224 ЦПК України.
пояснення позивача,  її
представника,  дослідивши матеріали
справи суд вважає,  що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
отримали у спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_1,  про що їм було видано Свідоцтво про право
Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради
08.04.2003 року,  зареєстрованого в
ОМБТІтаРОН в книзі №477 пр.,  на стор. 118,  під
реєстровим №150.
квітня 2003 року нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори
Михальовой Л.І. був посвідчений договір довічного утримання укладений між
ОСОБА_1. та її чоловіком ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_3. з іншого,  відповідно до умов якого вони передали у
власність ОСОБА_3. по ХА частині квартири АДРЕСА_1.
укладенні договору довічного утримання державним нотаріусом відповідно до п.85
інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» була накладена
заборона на відчуження вказаної квартири.
року Малиновський районний суд м.  Одеси
ухвалив рішення,  яким розірвав
вищевказаний договір довічного утримання та визнав за ОСОБА_3 право власності
на 1/10 частину квартири АДРЕСА_1 із раніше належної ОСОБА_1 (тобто з Vi
частини,  що належала позивачці).
року Апеляційний суд Одеської області розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1. та
постановив рішення,  яким змінив рішення
Малиновського районного суду,  а саме
також розірвав договір довічного утримання укладений між ОСОБА_2. та ОСОБА_1 з одного боку та
ОСОБА_3. з іншого та визнав за ОСОБА_3. право власності на 1/10 частки квартири
№
АДРЕСА_1,  що раніше належала ОСОБА_1.
та,  що відповідає 1/20 частці всієї
частка квартири,  що раніше належала
ОСОБА_2 перейшла у власність ОСОБА_3. ще раніше після смерті ОСОБА_2.
рішення Малиновського районного суду та Апеляційного суду Одеської області
вступили в закону силу і на теперішній час ОСОБА_1 є власницею 9/20
частин квартири АДРЕСА_1,  але ніяких
правовстановлюючих документів в неї не має. Єдиний правовстановлюючий документ
на її частину квартири АДРЕСА_1,  а саме
свідоцтво про право власності знаходиться у матеріалах справи у Сьомій Одеській
державній нотаріальній конторі.

Будь які
інші правовстановлюючі документи у ОСОБА_1.
відсутні. Вищевказані судові рішення були ухвалені у межах позовних вимог і
в них ніяк не вирішувалось питання щодо визнання за нею права власності на 9/20
частин квартири АДРЕСА_1.

Нотаріус
Сьомої державної нотаріальної контори м. Одеси відмовила ОСОБА_1. у поверненні
їй свідоцтва про право власності на квартиру та зняти заборону на її
відчуження.

На
теперішній час через відсутність у ОСОБА_1.
правовстановлюючих документів,  та
накладення заборони на квартиру вона обмежена у своєму праві власності,  та позбавлена можливості розпоряджатися своєю
часткою квартири.

Відповідно
до ч.7 п.48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дії нотаріусами
України у разі розірвання договору правовстановлюючий документ повертається
відчужувачу майна на його вимогу. Вказана інструкція не регулює питання
повернення правоустановлюючого документа в разі його часткового
розірвання,  та взагалі відсутній будь
який нормативний акт,  що визначає
порядок дій нотаріуса у цьому випадку.

Тому суд
застосовує ч.7  ст. 8 ЦПК України,  яка визначає,
що якщо спірні відносини не врегульовані законом,  суд застосовує закон,  що регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону),  а за відсутності
такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

ст. 41 Конституції України встановлює,  що кожний має право володіти,  користуватись,  та розпоряджатись своєю власністю.

ст. .48 Закону України «Про власність»
визначає,  що власник може вимагати
усунення будь яких порушень його прав,
хоча б ці порушення і не поєднанні з позбавленням володіння.

На підставі
викладеного керуючись  ст.  ст.
10, 60, 130, 208, 209,
212-21524ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1-
задовольнити.

Зобов'язати
Сьому Одеську державну нотаріальну контору повернути БОСОБА_1 свідоцтво про
право власності на житло №3-19237,
видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської
міської ради 08.04.2003 року на квартиру АДРЕСА_1,  зареєстрованого в ОМБТІтаРОН в книзі №477 пр.,
на стор. 118,  під
реєстровим №150.

Зобов'язати
Сьому Одеську державну нотаріальну контору виключити з Державного реєстру
обтяжень заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 накладену під час посвідчення
30.04.2003року договору довічного утримання між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з одного
боку та ОСОБА_3 з іншого.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не буде подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у строк
встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом 10 днів з
дня його отримання.