Справа №22-ц-1451/2007                                                     Головуючий
Категорія - цивільна Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2007 року                                                                                                    м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:
ІВАНЕНКО Л.В.

суддів:                      ШАРАПОВОЇ О.Л., СТРАШНОГО
М.М.,

При                          СЕТЧЕНКО
Н.М.

секретарі:

за участю:
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 17
липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зміну
договору житлового найму, усунення перешкод у користуванні житлом, встановлення
порядку користування жилим приміщенням, стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2002
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3., в якому просила
змінити договір найму жилого приміщення за адресою : АДРЕСА_1, виділивши їй на
сину кімнату площею 19 кв. м. та половину кухні, площа якої складає 10 м. ( т.
1 спр. 2-143 а.с. 2).

Позовні вимоги
мотивовані тим, що спільним рішенням профкому та правління ВАТ „Куликівський
Агротехсервіс „ від 12 грудня 1997 року їх сім"ї, що складається із 3
чоловік, була виділена квартира в сімейному гуртожитку площею 38 кв.м. У
спірній квартирі зареєстровані вона, відповідач та їх неповнолітній син. Через
постійні сварки із чоловіком вона із сином вимушені мешкати за іншою адресою.
Одержана квартира складається із кімнат площею 19 кв.м. та 9 кв.м. , а також кухні
площею 10 кв.м. Добровільно встановити порядок користування жилим приміщенням
відповідач не погоджується.

Рішенням
Куликівського районного суду Чернігівської області від 27.05.02 року позовні
вимоги були задоволені. ОСОБА_1 та її сину були виділена в користування кімната
площею 19 кв.м. , ОСОБА_3була виділена в користування кімната площею 9 кв.м.; в
загальному користування залишена кухня площею 10 кв.м. Ухвалою апеляційного
суду Чернігівської області від 09 червня 2005 року апеляційна скарга
ОСОБА_3задоволена, рішення Куликівського районного суду від 27.05.02 року
скасовано, а справа направлена на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

2

В квітні 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просила
зобов"язати ОСОБА_3відновити стіну, що була межою між його кімнатою та
загальною кухнею; не чинити їй та сину перешкод у користуванні їх жилою площею;
стягнути із ОСОБА_3матеріальні збитки в сумі 375 грн. та у відшкодування
моральної шкоди 1500 грн. ( т. 1 а. с. 10-11) Під час знаходження справи в
провадженні суду першої інстанції ОСОБА_1 уточнила заявлені вимоги і просила
зобов"язати ОСОБА_3за власний рахунок відновити стіну, що була межою між
його кімнатою та загальною кухнею; стягнути з відповідачів у відшкодування
моральної шкоди 5000 грн. та стягнути з ОСОБА_3судові витрати в сумі 704 грн.
41 коп. ( т. 1 а. с. 22 - 23; т.
2 а. с. 52). Під
час судового розгляду справи ОСОБА_1 уточнила заявлені вимоги та просила
встановити порядок користування спірним жилим приміщенням і виділити їй та сину
кімнату площею 18.5 кв.м., як передбачено висновком будівельно-технічної
експертизи, стягнути на її користь матеріальні збитки в сумі 375 грн., у
відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та судові витрати ( т. 2 а. с. 62 -
63).

Позовні вимоги
мотивовані тим, що спільним рішенням профкому та правління ВАТ „Куликівський
Агротехсервіс „ від 12 грудня 1997 року їх сім'ї була виділена квартира в
сімейному гуртожитку площею 38 кв.м. Одержана квартира складається із 2 кімнат
та кухні. У вересні 2002 року рішенням виконкому Куликівської селищної ради
сімейному гуртожитку ВАТ „Куликівський Агротехсервіс" був наданий статус
житлового будинку, а 31.12.04 року вказаний житловий будинок АДРЕСА_1 прийнятий
на баланс Куликівської селищної ради. Через постійні сварки з чоловіком вона із
сином з лютого 2002 року вимушені мешкати за іншою адресою. Рішенням
Куликівького районного суду Чернігівської області від 27.05.02 року їй та сину
виділена в користування кімната площею 19 кв.м. , ОСОБА_3виділена в користування
кімната площею 9 кв.м.; в загальному користування залишена кухня площею 10
кв.м. На підставі даного судового рішення адміністрація ВАТ „Куликівський
Агротехсервіс" в листопаді 2003 року відкрила два особові рахунки на дане
жиле приміщення, і починаючи з цього періоду вона здійснює оплату комунальних
платежів, але позбавлена можливості користуватися своїм житлом. Вона
неодноразово намагалася вселитися у спірне жиле приміщення, але відповідачі
постійно чинили їй перешкоди. Згідно з рішенням Куликівського районного суду
від 22.07.05 року ОСОБА_3було зобов"язано не чинити їй перешкод у
користування жилим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1. Незважаючи на вказане
судове рішення , відповідачі перешкоджають їй користуватися квартирою.
ОСОБА_3розібрав стіну, яка розмежовувала його кімнату з зальною кухнею. В
результаті чого частина кухні зайнята меблями та предметами побуту, що належать
відповідачам. В квітні 2006 року вона мала намір встановити електролічильник на
свою частину квартири, але потрапити до жилого приміщення не змогла, оскільки
ОСОБА_4 цьому перешкоджала. Такі дій відповідачів призвели до моральних
страждань. На оплату комунальних послуг нею було витрачено 375 грн., але
користуватися житлом вона не мала можливості в зв"язку з неправомірною поведінкою
відповідачів. А тому у відшкодування матеріальної шкоди на її користь просила
стягнути 375 грн.

3

Ухвалою Куликівського районного суду від 04 грудня 2006 року всі вищезазначені позовні вимоги були об'єднані в одне
провадження.

Рішенням Куликівського районного
суду Чернігівської області від 17 липня

2007 року позовні вимоги ОСОБА_1
були задоволені

частково.  ОСОБА_1
з сином виділена кімната площею

18.5 кв.м., кімната площею 19.1
кв.м. залишена в користуванні ОСОБА_3

З відповідачів на користь позивачки
стягнуто у відшкодування моральної

шкоди  1 000 грн.
та судові витрати. В іншій частині заявлених вимог

відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3та ОСОБА_4 просять оскаржуване рішення
скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги полягають в
тому, що позивачкою не надано доказів,
які б свідчили, що останній перешкоджали користуватися спірним жилим приміщенням. ОСОБА_1 добровільно залишила
квартиру. А тому суд дійшов
невірного висновку, стягнувши на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. Постановлюючи рішення в
частині встановлення порядку
користування жилим приміщенням, суд першої інстанції не врахував що кімнати в квартирі є суміжними, а вхід до кімнати
позивачки проходить через їх, відповідачів,
кімнату. Такий порядок користування спірним жилим приміщенням порушує їх
конституційні права. Позивачка дійсно отримала дозвіл на облаштування окремого входу до своєї кімнати із
загального коридору. Але на час судового
розгляду нею не отримані необхідні документи для переобладнання жилого приміщення, які мають бути погоджені з
відповідними службами.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково , а рішення в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та розподілу судових витрат скасуванню з постановлениям нового рішення в цій частині через невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи в
задоволенні позову ОСОБА_1 в частині відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 375 грн. суд виходив з того, що позивачкою не надано доказів спричинення їй
матеріальної шкоди відповідачами.

Рішення суду
першої інстанції в цій частині ОСОБА_1 не оскаржувалося
і з таким висновком суду погоджується апеляційний суд з наступних
підстав.

На підставі рішення Куликівського районного суду від 27.05.02 року, яке не
набрало законної сили, та було скасовано ухвалою апеляційного суду від 09.06.05
року було відкрито два особові рахунки на спірне жиле приміщення. ОСОБА_1 певний час проводила оплату за частину
даного жилого приміщення. Вказані обставини позивачкою в судовому
засіданні не оспорювалися. За таких
обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не надано належних доказів спричинення їй
матеріальної шкоди відповідачами.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що спірне жиле приміщення передане до комунальної
власності, складається з двох ізольованих кімнат, позивачка із сином позбавлена
можливості користуватися вказаним житлом в зв"язку з неправомірною
поведінкою відповідачів, а тому ОСОБА_1 має
право відповідно до вимог ст. 104 ЖК

4

України
вимагати зміни договору найму жилого приміщення, встановлення порядку користування жилим приміщенням шляхом виділення
кімнати площею 18.5 кв.м., оскільки отримала дозвіл
на переобладнання спірного жилого приміщення, а також на користь
позивачки має бути стягнуто у відшкодування моральної шкоди
1000 грн.

Проте з таким висновком не може погодитись апеляційний суд, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що спільним рішенням профкому та правління ВАТ „Куликівський Агротехсервіс „ від 12 грудня 1997 року
ОСОБА_3, ОСОБА_1., ОСОБА_5була виділена кімната в
сімейному гуртожитку площею 38 кв.м. Вказані особи
зареєстровані у даному жилому приміщенні. ( спр. Т. 1 спр. 2-143/2002 а. с. 6,7). Номер даного жилого приміщення був
„2", потім „12", а зараз „14".
Технічна документація на вказане жиле приміщення відсутня, перегородка у
спірному жилому приміщенні була збудована самовільно і не зареєстрована у
відділі містобудування та архітектури Куликівської районної державної адміністрації ( т. 1 а. с 27, 38; т. 2 а.с. 6).
Рішенням Куликівської селищної ради № 99 від 26.09.02 року
гуртожитку за адресою : АДРЕСА_1 був наданий статус житлового будинку, а рішенням Куликівської селищної ради від 31 грудня 2004 року
вказаний житловий будинок прийнятий на баланс селищної ради. Розпорядженням
Куликівської районної державної
адміністрації № 209 від 12.07.07 року ОСОБА_1 було дозволено проводити проектування та реконструкцію квартириАДРЕСА_1 ( т. 2 а. с. 59). На час розгляду справи у
позивачки відсутні
проектно-кошторисна документація, дозвіл на виконання будівельних робіт, що не заперечувалося останньою в судовому
засіданні. В ході розгляду справи
ОСОБА_1 не наполягала на задоволенні позовних вимог в частині відновлення
стіни, що була межою між кімнатою та кухнею.

За змістом ст. ст. 63, 104 ЖК України член сім"ї наймача вправі
вимагати , за згодою інших членів сім"ї,
які проживають разом з ним, укладання з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст.
63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім"ї
дати згоду на укладання окремого договору найму, спір вирішується в судовому
порядку. Не можуть бути самостійним предметом договору найму:
частина кімнати або кімната, зв"язана з іншою кімнатою спільним входом.

Згідно зі ст. 100 ЖК України переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення проводиться з метою
підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири
на сім"ю. Переобладнання та перепланування жилого приміщення
допускається за згодою наймача, членів сім"ї, які
проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету
місцевої ради народних депутатів.

Враховуючи, що ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_5була надана одна жила кімната площею 38 кв.м. та відсутні
документи, які б свідчили, що переобладнання даного
жилого приміщення на дві кімнати площею 18.5 кв.м. та
19.1 кв.м. проведене у встановленому законодавством порядку, відсутні окремі входи до перепланованих приміщень,
апеляційний суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
зміни договору найму жилого приміщення та виділення     в користування кімнати

5

площею 18.5 кв.м. не підлягають
задоволенню виходячи із вимог ст.
ст. 63, 104 ЖК України.

Рішенням
Куликівського районного суду від 22.07.05 року ОСОБА_3було зобов'язано усунути
перешкоди ОСОБА_1 у користуванні жилим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1 кв. 12
шляхом зняття замків або видачі ключа від вхідних дверей. Незважаючи на
наявність даного рішення суду, ОСОБА_1 у квітні 2006 року заявила у даній
справі також вимоги про усунення перешкод у користуванні житлом. В ході
розгляду справи позивачкою не надано належних доказів, які б свідчили, що після
набрання чинності рішенням суду, відповідачі продовжували перешкоджати їй
користуватися спірним жилим приміщенням. Позовні вимоги в частині усунення
перешкод в користуванні жилим приміщенням ОСОБА_1 пов"язує з неможливістю
користуватися кімнатою площею 18.5 кв.м. ОСОБА_1 з вимогами про вселення її з
сином або про виселення ОСОБА_4 в порядку усунення перешкод в користуванні
жилим приміщенням не зверталася. За вищевказаних обставин висновок суду першої
інстанції про наявність у ОСОБА_1 перешкод з боку відповідачів у користуванні
квартирою та стягнення на її користь морального відшкодування в сумі 1000 грн є
необгрунтованим.

Крім того, вимоги
позивачки про встановлення порядку користування жилим приміщенням в судовому
засіданні були заявлені усно в стадії судового розгляду ( т. 2 а.с. 62) і в
порядку передбаченому ст. ст. 118-120 ЦПК України не заявлялися, хоча по суті є
новими позовними вимогами, оскільки в позовних заявах, що маються в матеріалах
справи, ОСОБА_1 просила змінити договір житлового найму на підставі ст. 104 ЖК
України ( т. 1 спр. 2- 143 а.с. 2) та усунути перешкоди у користуванні
квартирою ( т. 1 а.с. 10-11, 22-23).

Враховуючи
наведене, апеляційний суд знаходить, що суд першої інстанції розглянув вимоги
про встановлення порядку користування жилим приміщенням в порушення вимог ст.
11 ЦПК України, якою передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі. В належному порядку ці вимоги не заявлялися, а тому судом були
грубо порушені процесуальні права інших учасників судового розгляду та норми
матеріального права, що призвело до постановления
незаконного рішення.

Рішення суду
першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та розподілу
судових витрат постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому в цій частині
судове рішення не можна вважати законним і воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України ОСОБА_1 слід відмовити у стягненні на її користь судових
витрат.

Керуючись ст.ст.
64, 100, 104 ЖК України, ст.ст. 88, 209, 218, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,

6

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 -задовольнити
частково.

Рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2007
року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та розподілу судових витрат
-скасувати.

У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зміну умов договору житлового найму; усунення перешкод у
користуванні, встановлення порядку користування квартирою
АДРЕСА_1 та стягнення моральної шкоди - відмовити.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.