Справа №2-1021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
червня 2007 року. Центрально-Міський районний суд м.  Кривого Рогу у складі:

головуючого
судді:                      Філатова К.Б.,

при
секретарі:                              Кононенко
В.П.,

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну
справу за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк „Приват Банк" до
ОСОБА_1 про витребування коштів із чужого незаконного володіння,  за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Закритого
акціонерного товариства „Приват
Банк" про повернення збереженого без достатньої правової
підстави майна,  стягнення моральної
шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ
комерційний банк „ПриватБанк" звернулося до суду з позовом,  в якому вказало,  що 28.08.2003 року відповідачка ОСОБА_1
звернулася в ПриватБанк із заявою про відкриття соціального карткового рахунку
й видачу платіжної карти. В той же день з нею було укладено договір НОМЕР_1 про
відкриття картрахунку й обслуговування соціальної платіжної картки. Картковий
рахунок був відкритий для зарахування на нього щомісячної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею 3-х років. Кошти на рахунок надходили від фонду
праці та соціальної допомоги Центрально-Міського району м.  Кривого Рогу.

18
березня 2004 року у ПриватБанк для відкриття рахунку на зарахування
виплат,  які робило відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування у випадках тимчасової втрати
працездатності звернувся ОСОБА_2 Під час відкриття цього рахунку йому помилково
був привласнений той же номер,  що й
рахунку відповідачки. В результаті цього гроші,
яки були призначені для ОСОБА_3 стали надходити на рахунок відповідачки.

Всього
за період з 21 квітня 2004 року по 22 червня 2004 року на рахунок відповідачки
помилково надійшли неналежні їй гроші в розмірі 3129 гривень 50 копійок.

Після
виявлення цієї помилки відповідачці було про це повідомлено. Вона обіцяла
прийти до банку для повернення набутого без достатніх підстав коштів,  однак до банку не прийшла та стала ухилятися
від спілкування.

Просить
витребувати із незаконного володіння відповідачки ці кошти,  а також стягнути з неї витрати по справі.

ОСОБА_1
позов не визнала,  звернулася до суду з
зустрічним позовом,  в якому
вказала,  що банк не надав доказів,  що зарахував свої власні кошти на рахунок
ОСОБА_3,  тому він не має права витребувати кошти з неї.

28.08.2003
року вона,  позивачка,  звернулась до ЗАТ „ПриватБанк" з заявою
про відкриття соціального карткового рахунку та видачу платіжної картки. На її
ім'я було відкрито платіжний рахунок НОМЕР_1. На цей рахунок нараховувалась щомісячна
допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Гроші на цей
рахунок перераховувались Фондом праці та соціальної допомоги
Центрально-Міського району м.  Кривого
Рогу. Сума,  яка перераховувалась на її
рахунок,  була незначною,  вона мала намір накопити на рахунку певну
суму грошів,  тому не отримувала їх,  доки не накопиться
певна сума грошів,  щоб зняти їх та
отримати відсотки по вкладу.

25.07.2005
року вона перебувала в скрутному матеріальному стані,  тому вирішила зняти гроші,  але виявилося,  що картка заблокована. В цей же день вона
звернулася до банку із заявою,  в якій
прохала повідомити її про підстави,  з
яких заблоковано її картку.

18.08.2005
року відповідач повідомив її про те,  що
протягом квітня-червня 2004 року мали місто помилкові нарахування на її рахунок
неналежних їй коштів,  які вона отримала.
В зв'язку з цим банк припинив дію її картки при здійсненні операцій,  які суперечать інтересам банку. За період
часу з квітня по жовтень 2005 року на її,
позивачки рахунок було перераховано 1308 гривень 37 копійок.

Вважає,  що заблокувавши її рахунок,  відповідач порушив договірні зобов'язання.

Крім
того,  відповідач не мав права зупиняти
видаткових операцій,  оскільки арешт на
майно або кошти банку,  що знаходяться на
його рахунках,  арешт на кошти та інші
цінності юридичних або фізичних осіб,  що
знаходяться в банку,  здійснюються
виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в
порядку,  встановленому законом.  Звільнення майна та коштів з-під арешту
здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

Вважає,  що банк надав фотознімки про зняття із
рахунка лише 2000 та 180 гривень,  а
також на перегляд балансу на картковому рахунку. Тому вимоги банку про
стягнення більшої суми є безпідставними. Крім того банк не мав право знімати її
на фотоплівку без її згоди. Тобто банк порушив вимоги т. 307 ЦК України.
Вважає,  що банк наніс їй моральну
шкоду,  яку вона оцінює в 5000 гривень.

Просить
стягнути з банку належні їй заблоковані на її рахунку кошти в сумі 1308 гривень
37 копійок,  а також моральну шкоду в
розмірі 5000 гривень.

Вислухавши
сторони,  вивчивши матеріали справи,  суд вважає,
що первинний позов підлягає задоволенню,
а в зустрічному позові повинно бути відмовлено по наступним підставам.

В
судовому засіданні встановлено,  що
28.08.2003 року ОСОБА_1 звернулася в ПриватБанк із заявою про відкриття
соціального карткового рахунку й видачу платіжної картки. В той же день з нею
було укладено договір НОМЕР_1 про відкриття картрахунку й обслуговування
соціальної платіжної картки. Картковий рахунок був відкритий для зарахування на
нього щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.
Кошти на рахунок надходили від фонду праці та соціальної допомоги Центрально-Міського
району м.  Кривого Рогу.

18
березня 2004 року у ПриватБанк для відкриття рахунку на зарахування
виплат,  які робило відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування у випадках тимчасової втрати
працездатності звернувся ОСОБА_2 Під час відкриття цього рахунку йому помилково
був привласнений той же номер,  що й
рахунку відповідачки. В результаті цього гроші,
які були призначені для ОСОБА_3 стали надходити на рахунок відповідачки.

Всього
за період з 21 квітня 2004 року по 22 червня 2004 року на рахунок відповідачки
надійшли не належні їй гроші в розмірі 3129 гривень 50 копійок.

Після
виявлення цієї помилки відповідачці було про це повідомлено. Відповідачці було
запропоновано повернути незаконно отримані нею кошти,  однак відповідачка від цього відмовилася.

Ці
обставини не заперечуються сторонами по справі і крім того підтверджуються
випискою по карті ОСОБА_1,  із якої
вбачається що крім щомісячних платежів із фонду праці та соціальної допомоги в
розмірі 42 гривні 50 копійок (ас.  8
зворот,  9-10) їй було зараховано 21
квітня 2004 року 2141 гривня 38 копійок,
24 травня 2004 року 402 гривні 32 копійки,  та 22 червня 2004 року 585 гривень 80
копійок,  а всього за ці 3 місяці 3129
гривень 50 копійок (а.с.  8).

Договір
про відкриття картрахунку із ОСОБА_1 носить той же номер,  що і договір з ОСОБА_2,  якому згідно списку-реєстру від 20 квітня
було перераховано 2141 гривня 38 копійок,
згідно списку-реєстру від 14 травня 2004 року - 402 гривні 32
копійки,  згідно списку-реєстру від 16
червня 2004 року - 585 гривень 80 копійок (а.с.
7,  14-17).

Таким
чином суд вважає доведеним,  що на
рахунок відповідачки по первинному позову помилково були зараховані неналежні
їй кошти.

Із
фотокарток,  автоматично знятих банкоматом при здійсненні
операцій,  а також із виписки по картці
клієнта вбачається,  що 29 квітня 2004
року відповідачка ОСОБА_1 сумісно із чоловіком - представником відповідачці по
цій справі зняли з рахунку 2180 гривень (а.с.
10-12,  8).

Відповідно
до  ст.
1212 ЦК України
особа зобов'язана повернути безпідставно набуте майно.

Суд
вважає,  що викладені в зустрічному
позові обставини не є підставами для задоволення його.

Так,  та обставина,
що внаслідок заблокування рахунку позивачка за зустрічним позовом не
могла отримувати належні їй гроші,  спростовується
тією обставиною,  що позивачка отримала в
банку суму,  яка перевищувала належні їй
гроші. Повертати ці гроші вона відмовилась. Тому суд вважає,  що банк відповідно до  ст.  19
ЦК України мав
право на самозахист свого цивільного права,
в тому числі на заблокування рахунку позивачки до погашення нею боргу
перед банком.  Суд вважає,  що ніяких підстав для відшкодування позивачці
моральної шкоди немає.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  209,  212,
214,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  З,  1212,  1213
ЦК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
Закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк"
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк
„ПриватБанк" 3129 гривень 50 копійок,
а також витрати по справі в розмірі 81 гривня.

В зустрічному
позові відмовити.

Рішення
суду набирає чинності після закінчення строку надання заяви про апеляційне
оскарження,  а саме,  якщо заява про апеляційне оскарження не буде
подана до районного суду на протязі 10 днів з дня проголошення рішення. Якщо
буде надано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не буде надана на протязі двадцяти днів з дня
надання заяви про апеляційне оскарження,
рішення суду набирає чинності після закінчення цього строку. В випадку
подання апеляційної скарги,
рішення,  якщо воно не
відмінено,  набирає чинності після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна
скарга подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через районний
суд.