Справа № 22ц-1801   2007
р.                           Головуючий
26                                                       Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007 року жовтня
місяця  «2»  дня колегія
суддів  судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого       - Пузанової Л.В.

Суддів                                                     -
Стародубця М. П.,  Фурман Т.Г.

при
секретарі     - Костеннікові Д.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою

ОСОБА_1,

ОСОБА_2

на рішення

Суворовсьхого районного суду м. Херсон

від 29 травня 2007 року в справі

за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_1,

ОСОБА_2

про виділ долі із спільного майна,
зустрічним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2   до   ОСОБА_3.
Другої Херсонської  державної  нотаріальної
контори   про

визнання   свідоцтва   про
право   на   спадщину
за   законом   недійсним,

визнання право власності на спадщину за законом,  -

встановила:

В
березні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_1 про
виділ частки із спільного майна.

Позивач
зазначив,  що він успадкував 1/8 частину
квартири АДРЕСА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_4

1/8
частину цієї ж квартири успадкував його брат ОСОБА_5,  який ІНФОРМАЦІЯ_1помер. Спадщину після смерті
останнього прийняли відповідачі,  однак
відмовляються у добровільному порядку вирішити питання щодо виділу належної
йому частки. Оскільки технічно неможливо виділити його частку,  просив суд стягнути з відповідачів на його
користь вартість цієї частки.

В
процесі розгляду справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пред'явили до ОСОБА_2,  Другої Херсонської державної нотаріальної
контори зустрічний позов про визнання свідоцтва про право на спадщину за
законом недійсним та визнання права на спадкове майно.

2

Позивачі
зазначали,  що 27.02.2007 року Другою
Херсонською державною нотаріальною конторою неправомірно видане свідоцтво про
право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4  на ім'я ОСОБА_3,  який фактично спадщину не прийняв. Оскільки
всю спадщину у вигляді ХЛ частини квартири АДРЕСА_1 успадкував ОСОБА_5,  який ІНФОРМАЦІЯ_1помер,  а вони є спадкоємцями останнього,  просили суд визнати вказане вище свідоцтво
недійсним,  встановити факт прийняття
спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4  та
визнали за кожним з них право власності по 1/16 частині спірної квартири після
смерті ОСОБА_5

Рішенням
від 29 травня 2007 року суд задовольнив позов ОСОБА_3

Стягнув
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2  на користь ОСОБА_3
вартість 1/8 частини квартири АДРЕСА_1 по 12625 грн. з кожного та судові
витрати по 315, 50 грн.

У задоволенні
позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2  відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
просять рішення суду скасувати та ухвалити нове,  яким задовольнити їх позовні вимоги і
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3,
посилаючись на те,  що суд першої
інстанції дав неправильну оцінку зібраним по справі доказам та постановив
рішення,  яке не відповідає вимогам
закону і дійсним обставинам справи.

Письмові
заперечення на апеляційну скаргу до суду не надійшли.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши правильність та
обґрунтованість рішення в межах,
визначених  ст. 303 ЦПК
України,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_3 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову,  суд виходив із того,  що останній прийняв спадщину після смерті
своєї матері,  оскільки вступив у
володіння спадковим майном шляхом отримання вкладу в банку.

Проте
погодитись із зазначеними висновками суду як такими,  що не ґрунтуються на законі та матеріалах
справи колегія суддів не може і вважає за потрібне рішення суду першої
інстанції скасувати і при наявності в матеріалах справи достатніх доказів про
права та охоронювані законом інтереси сторін у відповідності до положень  СТ. 309 ЦПК України ухвалити нове.

Як
встановлено судом і підтверджується матеріалами справи,  квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності
ОСОБА_4,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2
та ОСОБА_4 ,  яка ІНФОРМАЦІЯ_2
померла.

За життя
остання зробила розпорядження на ім'я свого сина ОСОБА_3 щодо вкладу в
Промінвестбанку.

Після
смерті ОСОБА_4  відкрилася спадщина у
вигляді 1/4 частини
вказаної вище квартири,  в якій зі своєю
сім'єю проживав її син ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1останній
помер,  спадщину після смерті якого в
рівних частках прийняли його син ОСОБА_2
та дружина ОСОБА_1,  отримавши
26.10.2006 року свідоцтва про право на спадщину за законом,  в яких нотаріус встановив факт прийняття
ОСОБА_5 спадщини після смерті своєї матері.

з

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 звернувся із заявою до Другої Херсонської нотаріальної контори про
прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 ,  а 27.02.2007 року отримав свідоцтво про право
на спадщину у вигляді 1/4 частини спадкового майна.

Перевіряючи
правомірність заявлених ОСОБА_1 та ОСОБА_2
позовних вимог,  суд першої
інстанції встановив факт отримання ОСОБА_3 грошового вкладу в Промінвестбанку
за розпорядженням його матері ОСОБА_4 ,
визнав ці дії позивача як такі,
що свідчать про прийняття спадщини,
у зв'язку з чим видане йому нотаріальною конторою свідоцтво про право на
спадщину законним.

Цього
висновку суд дійшов з порушенням положень
СТ. 564 ЦК України
в редакції 1963 року,  дія якої
поширюється на спірні правовідносини.

Вказана
норма матеріального права передбачає,  що
вклад в банку може відноситися до спадкового майна лише у разі відсутності
розпорядження щодо успадкування його певною особою.

Оскільки ОСОБА_3 реалізував це право на отримання вкладу,  який не може вважатися складовою частиною
спадкового майна,  його дії не можна
визнати такими,  що свідчать про
прийняття спадщини у вигляді певної частини квартири спадкодавця,  тому видане 27.02.2007 року Другою
Херсонською нотаріальною конторою на його ім'я свідоцтво про право на спадщину
за законом після смерті ОСОБА_4  є
незаконним і за наведених підстав підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні
його позовних вимог.

Враховуючи,  що ОСОБА_5 успадкував належну ОСОБА_4  частину квартири,  яку після смерті останнього в рівних частках
прийняли його син ОСОБА_2  та дружина
ОСОБА_1,  колегія суддів відповідно до положень  ст. 549 ЦК
в редакції 1963 року вважає за необхідне визнати за кожним з них в порядку
спадкування право власності по 1/16 частині спірної квартири.

На
підставі  ст.  ст. 549,
564 ЦК України
в редакції 1963 року,  керуючись  ст.
ст. 303,  307,  309 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Суворовського районного суду м. Херсона від 29 травня 2007 року скасувати і
ухвалити нове.

У
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виділ майна відмовити.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Видане
Другою Херсонською нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2 свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,  на 1/8
частину квартири АДРЕСА_1 визнати недійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді 1/16 частини квартири
АДРЕСА_1 після смерті її чоловіка ОСОБА_5,
померлого 1ІНФОРМАЦІЯ_2.

4

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно у вигляді 1/16 частини квартири
АДРЕСА_1 після смерті його батька ОСОБА_5,
померлого 1ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення
суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення і
може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі скарги до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.