Справа №22-5935                                             Головуючий
у 1-й інстанції Коваль
Доповідач Волошина В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

02
жовтня 2007 року                        Колегія
суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого                                Волошиної В.М.

Суддів                                           Столбун
В.І.,  Желепи О.В.

при
секретарі                                Гайдай І.М.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 26 квітня 2007 р. в справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди .

Заслухавши
доповідь судді Волошиної В.М. ,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,  -

встановила:

09 січня
2007 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 15 812, 88 грн.,
5000 грн. моральної,  300 грн. на
юридичну допомогу адвоката,  судовий збір
166, 63 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Свої
позовні вимоги обґрунтовував тим,  що 21
грудня 2005 р. близько 22-30 год.,  коли
він керуючи автомобілем «Вольво»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по своїй смузі руху
,  то замітив,  що на великій швидкості переткнувши суцільну
лінію розмітки та виїхавши на зустрічну смугу рухався автомобіль відповідача.
Він вчасно загальмував,  але уникнути
зіткнення не зміг в зв'язку з чим автомобіль «Сітроен»,  державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням
водія ОСОБА_1. зіткнувся з його автомобілем.
Його автомобіль з вини відповідача отримав значні механічні
пошкодження,  матеріальна шкода якого
визначена спеціалістом.  Крім того,  позивач просив відшкодувати завдану йому
моральну шкоду.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 26 квітня 2007 р. позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1. на
користь ОСОБА_2.  матеріальну шкоду у
розмірі 15 812, 88 грн.,  моральну 500
грн.,  витрати на юридичну допомогу 300
грн.,  судовий збір 166, 63 грн. та 30
грн. на інформаційно-технічне забезпечення.

В решті позовних
вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач просив скасувати рішення,  посилаючись на те,  що суд неповно з'ясував дійсні обставини
справи і ухвалив необгрунтоване рішення. Просив по справі ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому зазначав,  що суд ухвалив рішення на користь особи,  яка не є належним позивачем та власником
майна,  яке було пошкоджено в наслідок ДТП.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого в цій частині
рішення,  колегія суддів приходить до
висновку,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Розглядаючи
спір судова колегія вважає,  що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,  надані сторонами докази,  правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон,  який їх регулює.

Як
вбачається з матеріалів справи,  і це
було вірно встановлено судом,  ДТП сталася
внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1.
Правил дорожнього руху з виїздом на смугу зустрічного руху та перетинання
суцільної лінії розмітки.

Ця
обставина підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.  Києва від 06 лютого 2006 р. про скоєння
відповідачем адміністративного проступку,
згідно якої ОСОБА_1. був визнаний винним в порушенні Правил дорожнього
руху і притягнутий до адмінвідповідальності за
ст.  124 КпАП України.

За таких
обставин,  суд правильно дійшов висновку
про те,  що відповідач несе
відповідальність за завдану шкоду. Розмір шкоди,  завданої майну,  з урахуванням експертного дослідження,  якому суд дав оцінку,  визначена правильно.

.Визначаючи
розмір моральної шкоди та покладаючи на відповідача обов'язок відшкодувати її у
розмірі 500 грн.,  суд з достатньою
повнотою врахував роз'яснення Пленуму Верховного Суду України,  даних у п.9 постанови „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної / немайнової / шкоди",  згідно з якими відшкодування моральної шкоди
визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних
позивачеві моральних і фізичних страждань,
з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та
інших обставин. Зокрема,  враховується
характер і тривалість страждань,  стан
здоров'я потерпілого,  тяжкість завданої
травми,  істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,  ступінь
зниження престижу,  ділової репутації.

Зваживши
на викладене та враховуючи характер завданих моральних страждань,  судова колегія вважає,  що розмір моральної шкоди судом першої
інстанції визначений правильно.

Суд
першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини
спору,  дав належну оцінку зібраним по
справі доказам і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного
висновку про те,  що на користь позивачки
з відповідача ОСОБА_1.. слід
стягнути матеріальну шкоду 10592, 54 грн. ,
моральну 1000 грн.,  державне мито
116, 42 грн. та 200 грн. витрати за послуги експерта.

Доводи
відповідача в апеляційній скарзі відносно того,
що ОСОБА_2  є неналежним позивачем
по справі спростовуються 2-а довіреностями / а.с. 25-27/ ОСОБА_3 - власника
автомобіля і дружини позивача,  яка
надала йому усі права,  що

стосується
пред'явлення позову та отримання коштів по відшкодуванню    шкоди,
а тому не заслуговують на увагу.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги є не суттєвими і
не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального і процесуального права які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення цієї справи

Оскільки рішення
ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального закону,  колегія суддів вважає,  що підстав для його скасування не вбачається.

керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307, 308,  315, 317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,  -

Ухвалила :

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1  відхилити.

Рішення  Шевченківського районного суду м.  Києва від
26 квітня 2007 p..
залишити без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України.