Справа №22ц-1878/07                                           Суддя
першої інстанції Костюченко Г.С.
16                                            Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої                                                               Буренкової
К.О.,

судців:                                                             Довжук
Т.С., Козаченка В.І..,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В., з участю відповідачкиОСОБА_1.,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за
апеляційною скаргою представника Обласного комунального підприємства
„Миколаївоблтеплоенерго" (далі - ОКП „Миколаївоблтеплоенерго") на
рішення Ленін­ського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2007 року по
справі за позовом ОКП „Миколаївоблтеплоенерго" до ОСОБА_1про стягнення
боргу за комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2007 р. ОКП „Миколаївоблтеплоенерго" пред'явило в суді позов до ОСОБА_1про
стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 лис­топада
2001 р. по 01 лютого 2007 р. в сумі 3268 грн. 04 коп.

Позивач
вказував, що відповідачка разом з двома дітьми проживає в кімнатах
НОМЕР_1,НОМЕР_2будинку АДРЕСА_1 й користується по­слугами з теплопостачання,
які надаються ОКП „Миколаївоблтеплоенерго". Проте за на­дані послуги
розраховується несвоєчасно, у зв'язку з чим у неї утворилась вказана забор­гованість,
яку позивач і просив стягнути.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2007 р. позов за­доволено
частково. Стягнуто з відповідачки на користь позивача 2052 грн. заборгованості
за комунальну послугу та судові витрати.

В
апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неправильне застосу­вання
місцевим судом норм матеріального права, просив вказане рішення змінити, збіль­шивши
розмір стягнень з відповідачки до 2271 грн. 79 коп.

Вислухавши
суддю - доповідача, пояснення відповідачки та дослідивши надані сто­ронами
докази, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково
задовольняючи позов в межах строків позовної давності, районний суд ви­ходив з
того, що відповідачка є працівником органів МВС України, а тому, відповідно до
ст. 22 Закону України „Про міліцію" (далі - Закон) має пільги з оплати
житлово-комунальних послуг, в тому числі й за послуги з теплопостачання в
розмірі 50%.

Проте не з усіма
висновками суду першої інстанції можна погодитись.

При
вирішенні даного спору районний суд правильно застосував положення ст. ст. 257,
267 ЦК України,
які передбачають обов'язковість застосування строку позовної дав­ності, якщо
про це заявляє одна із сторін. Оскільки відповідачка на такому наголошувала, то
суд обґрунтовано вирішував питання щодо заборгованості, яка утворилась у неї
лише за три роки перед пред'явленням до неї позову.

Разом з
тим, з матеріалів справи вбачається, що з 1996 р. по теперішній час відпові­дачка
проходить службу в органах внутрішніх справ України, а тому, відповідно до ст.
22 вказаного Закону має пільги з оплати житлово-комунальних послуг, в тому
числі й за по­слуги з теплопостачання в розмірі 50%.

Однак,
положеннями Законів України Про державні бюджети на 2004 - 2006 роки дію
нормативних актів, що дають право на пільги працівникам міліції було зупинено.

В той же
час, рішенням Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 р. (справа про
зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) положення Закону
Украї­ни „Про державний бюджет України на 2004 рік", та рішенням
Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 р. (справа про рівень пенсії і
щомісячного довічного грошово­го утримання) положення Закону України „Про
державний бюджет України на 2005 рік" у вищезазначених частинах визнані
неконституційними та втратили чинність з дня ухвален­ня рішення, тобто з 01
грудня 2004 р. та 11 жовтня 2005 р. відповідно.

Згідно з
ч. 1 ст.3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему, становить один календарний рік, який починається 01
січня кожного року і закінчується 31 грудня цього ж року. Тобто, дія законів
України Про державні бюджети України на 2004, 2005 роки, закінчилася 31 грудня
2004 р. та 31 грудня 2005 р.

Таким
чином, встановлені ст. 22 названого Закону пільги з оплати житлово-комунальних
послуг діяли для відповідачки лише в грудні 2004 р. та жовтні - грудні 2005р. А
тому підлягає стягненню з неї на користь позивача не 2271 грн. 79 коп. (заборго­ваність
в межах строку позовної давності), а 2055 грн. 67 коп.

Проте,
місцевий суд на зазначені обставини належної уваги не звернув й не дав їм
належної оцінки. В зв'язку з чим оскаржене рішення в частині розміру стягнення
з відпо­відачки заборгованості, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підлягає зміні.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 309,313 - 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОКП „Миколаївоблтеплоенерго задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду Миколаївської області від 02 липня 2007 року
змінити.

Збільшити
розмір стягнень заборгованості з ОСОБА_1на
користь ОКП „Миколаївоблтеплоенерго за спожиту теплову енергію (за період з
січня 2004 року по грудень 2006 року включно) з 2052 грн. до 2055 грн. 67 коп.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.