Справа №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ           УКРАЇНИ

16 квітня 2007 р.                                                                             м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області У складі
головуючого - судді
Фоміна В.А. При секретарі -
Калугіної 1.О.

Розглянувши в попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства
„Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання
дійсним договору дарування, визнання права
власності, спонукання зареєструвати право власності та внести зміни в інвентарну
справу, суд

ВСТАНОВИВ

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача , мотивуючи свої позовні вимоги тим,
що між ним та відповідачкою складено договір дарування, згідно з яким з     боку ОСОБА_2 передано у дар 3/100 частини
комплексу будівель та споруд, розташованого АДРЕСА_1, а саме: частину не
житлової будівлі „Ж-1",
загальною площею19,5 квм. та прибудову „Ж-1", розмірами 17,10x6,88м. Позивачем у свою чергу вказане майно прийнято в
повному обсязі.

Після підписання договору позивач звернувся до відповідачки
з закликом посвідчити вищевказану угоду нотаріально, тому що за умовами
договору витрати по оформленню сторони несуть порівну. Вона відмовилась зробити
дані дії, мотивуючи це змінами в законодавстві, у зв 'язку з якими неможливо
посвідчити нотаріальну угоду.

Згодом позивач звернувся в БТІ м. Мелітополя з
заявою про реєстрацію права власності та внесення змін в інвентарну справу 3/100 частини комплексу будівель та споруд, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачем, КП „ММБТ1", позивачеві було
відмовлено у внесенні поточних змін на підставі того, що надані ним документи не відповідають вимогам п.3.3. „ Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно".

Позивач просить суд визнати дійсним договір дарування
частини будівель та споруд від 14.02.2004 р; визнати за
ним право власності на 3/100 частини
комплексу будівель та споруд, розташованого АДРЕСА_1, а саме: частину не житлової
будівлі „Ж-1", загальною площею19,5 кв.м. та прибудову „ Ж-1", розмірами 17,10x6,88м.; зобов'язати
КП ММБТІ зареєструвати право власності за
ОСОБА_1 на 3/100 частини
комплексу будівель та споруд, розташованого АДРЕСА_1 та внести відповідні зміни в технічну документацію на
зазначене майно. Відповідач ОСОБА_2 позов визнала у повному обсязі.

Представник КП ММБТІ позов не визнав, мотивуючи це
тим, що надані позивачем документи не відповідають нормам законодавства..

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають повному задоволенню
оскільки вони повністю підтверджуються зібраними у справі доказами, не
суперечать вимогам Закону і інтересам інших осіб.

Керуючись ст. ст. 10, 66, 130, 174,213 ЦПК України, ст. 48 Закону України „ Про власність ", суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги
ОСОБА_1    до    ОСОБА_2,
Комунального підприємства „Мелітопольське міжміське бюро технічної
інвентаризації"    про визнання
дійсним договору дарування, визнання права власності,
спонукання зареєструвати право власності та внести зміни в інвентарну справу -
задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір дарування частини будівель
та споруд від 14.02.2004 р, укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/100 частини комплексу будівель та
споруд, розташованого АДРЕСА_1, а саме:
частину не житлової будівлі „Ж-1", загальною площею19,5 кв.м. та прибудову „ Ж'-l",
розмірами 17,10x6,88м.

Зобов
'язати КП ММБТІ зареєструвати право
власності за ОСОБА_1 на 3/100 частини
комплексу будівель та споруд, розташованого АДРЕСА_1.

Зобов'язати КП ММБТІ внести зміни в технічну
документацію на зазначене майно, що належить ОСОБА_1 у зв
'язку з визнанням права власності на об 'єкти самочинного будівництва.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в
апеляційний суд Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ст. 295 ЦПК України.