АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 9 кв
-651/2007р                                                Головуючий
Категорія : 16                                                                      Костенко
апеляційній інстанції Дубровна В. В. Доповідач в касаційній інстанції Ювшин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007
року                                                                            м.
Черкаси

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської

області у складі
суддів:                      Вініченко
Б.Б.

Ювшина В.І.
Качана О.В.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в місті Черкаси касаційну скаргу ОСОБА_1, яка
діє в інтересах ОСОБА_2 на
рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2004р. та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 04 квітня 2005 р. у справі за
позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської обласної
державної адміністрації, ОРЕВ управління державної автомобільної інспекції УМВС
України у Сумській області, треті особи: управління праці та соціального
захисту населення Білопільського району Сумської області, Уляновська державна
нотаріальна контора про визнання дій неправомірними, визнання права власності
та стягнення моральної шкоди,

встановила:

В березні 2004
року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
звернулась в суд з позовом до Головного управління праці та соціального
захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, ОРЕВ управління
державної автомобільної інспекції УМВС України у Сумській області про визнання
дій неправомірними, визнання права власності та стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги
позивачка обґрунтовувала тим, що її чоловікові, інваліду 2 групи ВВВ-ОСОБА_3 в
травні 1999р. безкоштовно був наданий автомобіль марки ЗАЗ-11270 МІ «Таврія».
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. При неодноразових зверненнях щодо залишення їй
цього автомобіля, Головне управління праці та соціального захисту населення
відмовляє в задоволенні прохання. ОРЕВ УДАІ УМВС України в Сумській області
відмовляється провести перереєстрацію на неї автомобіля. Вважає дії посадових
осіб неправомірними, такими, що спричинили їй моральну шкоду. Просила визнати
за нею право власності на автомобіль, зобов'язати суб'єктів оскарження
зареєструвати за нею автомобіль, стягнути у відшкодування заподіяної моральної
шкоди з Управління - 15000 грн., з ОРЕВ УДАІ-5000 грн.

2

В зустрічному
позові, з яким звернулось Головне управління праці та соціального захисту
населення до суду, ставилось питання про витребування автомобіля з незаконного
володіння ОСОБА_2 у
відповідності до вимог Постанови КМУ № 999, яка діяла на момент смерті Карпенка
А.Г.

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2004 року відмовлено в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
задоволено зустрічні позовні вимоги.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути
Головному управлінню праці та соціального захисту населення Сумської обласної
державної адміністрації автомобіль в повній комплектності.

Ухвалою
апеляційного суду Сумської області від 04 квітня 2005 р. апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена, а
рішення Зарічного районного суду від 23 грудня 2004р. залишено без змін.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Зарічного районного суду від 23 грудня
2004 p.,
скасувати ухвалу апеляційного суду Сумської області від 04 квітня 2005року
та направити справу на новий судовий розгляд.

Колегія суддів
дійшла до висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні, виходячи
з наступного.

Підставами
касаційного перегляду судових рішень першої та апеляційної інстанції є
порушення або неправильне застосування судами норм матеріального чи
процесуального права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирихтувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту
касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення норм
матеріального та процесуального права, відсутні передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судових рішень, викладені в касаційній
скарзі доводи не спростовують висновки судів.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України, Законом України «Про внесення змін до Закону України
«Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ» від 22 лютого 2007 року, колегія суддів,

ухвалила:

касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Зарічного районного суду від 23 грудня 2004 р. та ухвалу апеляційного суду
Сумської області від 04 квітня 2005року залишити без змін. Ухвала оскарженню не
підлягає.