Справа № 2-534/2007 p.
16 липня 2007 року. Олександрівський районний суд
Кіровоградської області у складі: головуючого судді - Пляки С.Л., при секретарі
- Захаренко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
селищі Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист
честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання
обвинувачень ОСОБА_2в адресу позивача недійсними , ганьблять честь , гідність
та ділову репутацію , а також про стягнення на її користь 3000 грн. за завдану
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала , суду пояснила , що
27 березня 2007 року близько 11 год.
30 хв. відповідач , зайшовши до її кабінету в приміщенні територіального
центру управління праці та соціального захисту населення Олександрівської
районної державної адміністрації, в сел.
Олександрівці вул. Леніна 47, де вона працює на посаді завідуючої
відділенням по догляду одиноких непрацездатних громадян вдома , обізвала
образливими словами , звинувачуючи у неслужбових зв"язках з її чоловіком ,
намагалась нанести удари кулаками. Чоловік відповідача намагався припинити
конфлікт в який також вмішався син відповідачки. Конфлікт було припинено
директором територіального центру Еміровою Л.І., яка зробила зауваження
відповідачу та її сину, після чого вони залишили приміщення.
що відповідач принизила її честь, гідність та ділову репутацію.
Внаслідок поширення неправдивих відомостей про неї порушились нормальні
життєві стосунки , ускладнилось спілкування з колегами по роботі , що привело
до психологічного перенапруження , яке негативно вплинуло на загальний стан
здоров"я , через що деякий час не могла виконувати свої посадові
Вказаний інцендент відбувся в приміщенні де знаходились інші співробітники
територіального центру, які певний час також не могли виконувати свої службові
Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий
захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї
сім"ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації , а також право на
відшкодування матеріальної і моральної шкоди , завданої збиранням , зберіганням
, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Враховуючи викладене позивач вимушена була звернутись до суду за захистом
свого порушеного права.
Відповідач позовних вимог не визнала. Суду пояснила , що дійсно 27 березня
2007 року вимушена була звернутись до позивача з метою вияснення стосунків між
позивачем та своїм чоловіком , оскільки особа , яку вона в судовому засіданні
назвати не бажає , повідомила її що позивач у неділю накривала стіл і там був
присутній її чоловік. Зробила це вона в службовому кабінеті відповідача.
Образливих слів та погроз в адресу позивача не промовляла, ударити не
намагалась. В даному конфлікті приймали участь її чоловік та син. Вимоги
позивача вважає безпідставними , та такими , які задоволенню не підлягають.
Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 давши
аналогічні покази пояснили , що 27 березня 200 року близько 11 год. 30 хв. в кабінет
де на робочому місці знаходилась ОСОБА_1 зайшла ОСОБА_2 , яка ображала позивача
нецензурними словами , звинувачувала в тому , що та накривала стіл у неділю з
метою пригостити її чоловіка , крім того ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили , що
ОСОБА_2 намагалась ударити позивачку. Свідок ОСОБА_7 пояснив , що 27 березня
2007 року до нього на роботу в територіальний центр , де також працює його
батько , прийшла мати і запитала батька де він був у неділю , таке ж саме
питання мати задала , ОСОБА_1
в її службовому кабінеті. ОСОБА_1 виражалась нецензурною лайкою в адресу його
матері. Конфлікт припинила директор територіального центру ОСОБА_6
Заслухавши позивача , відповідача , свідків , вивчивши матеріали справи ,
суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав.
Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 р. № 7 із змінами ,
постановами Пленуму від 4
червня 1993 p.
№ 3 та від 31 березня 1995 р. № 4 встановлено , що важливою гарантією
забезпечення прав і свобод грпомадянина , передбачених Конституцією України є
судовий захист від посягань на його честь та гідність. Згідно п. З Постанови до
відомостей , що порочать особу слід відносити ті з них , які принижують честь і
гідність громадянина , в громадській думці окремих громадян з точки зору
додержання законів , загальновизнаних правил співжиття та принципів людської
моралі.

Згідно ст.23 ЦК України - моральна шкода полягає ... у приниженні честі,
гідності, а також ділової репутації... юридичної особи.

Згідно ст.277 ч.7 ЦК
України - спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же
спосіб , у який вона була поширена.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування
судами законодавства , що регулює захист честі , гідності і ділової репутації
громадян та організацій " № 7 від 28.09.1990 року - на позивача
покладається обов'язок довести лише факт поширення відомостей , які його
порочать , особою , до якої пред"явлено позов.

Згідно п. З ч. З Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " № 4
від 31.03.1995 року - під немайновою шкодою , заподіяною юридичній особі , слід
розуміти втрати немайнового характеру , що настали у зв"язку з приниженням
її ділової репутації..., а також вчинення дій , спрямованих на зниження
престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Згідно ст. 10 ч.3 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини
, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги викладене , суд приходить до наступного висновку. В
судовому засіданні було встановлено , що дійсно 27 березня 2007 року близько 11
год. 30 хв. відповідач , зайшовши до кабінету позивача в приміщенні
територіального центру управління праці та соціального захисту населення
Олександрівської районного державної адміністрації, в сел. Олександрівці вул.
Леніна 47, де та працює на посаді завідуючої відділенням по догляду одиноких
непрацездатних громадян вдома , обізвала її образливими словами , звинувачуючи
у неслужбових зв"язках з її чоловіком , намагалась нанести удари кулаками.
Чоловік відповідачки намагався припинити конфлікт в який також втрутився син
відповідача. Конфлікт було припинено директором територіального центру Еміровою
Л.І. , яка зробила зауваження відповідачці та її сину , після чого вони
залишили приміщення.

Таким чином в суді було встановлено , що своїми діями відповідач принизила
честь , гідність та ділову репутацію відповідача оскільки конфлікт відбувся на
робочому місці позивача в присутності її співробітників.

Оцініючи покази свідків , суд не може взяти до уваги
покази свідка ОСОБА_7 про те , що ОСОБА_7 ображала нецензурною лайкою ОСОБА_2 ,
оскільки вони спростовуються показами інших свідків.

Позивач заявила позовні вимоги по стягненню моральної шкоди в сумі 3000
грн. Оцінивши докази по справі суд вважає за необхідне задовольнити їх частково
на суму 1000 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України , якщо позов задовольняється частково , судові
витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних
вимог , тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50 грн.
сплаченого судового збору в сумі 150 грн. та 10 грн. сплачених за інформаційно-технічне
забезпечення судового розгляду справи в сумі 30 грн..

Керуючись ст.ст.
209 , 213-215 ЦПК України, суд-

Вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Визнати що обвинувачення ОСОБА_2 до ОСОБА_1 не відповідають дійсності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. за завдану моральну шкоду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 грн. сплаченого нею на користь
держави судового збору та 10грн. сплачених за інформаційно-технічне
забезпечення судового розгляду справи.

На рішення суду на протязі 10 діб з моменту проголошення може бути подано
заяву про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана на протязі 20 діб після

подання заяви
про апеляційне оскарження.