Справа № 22ц-930/07                                                           Головуючий
в 1 інстанції Івасюта Л.В.
- 43                                                                        Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем    України

1
листопада 2007 року                                                                                      м,  Луцьк

Колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Расевича С. І.,

суддів Свистун
О.В.,  Здрилюк О.І.,

при секретарі
Масляній С. В. з участю позивачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  представника позивачів
ОСОБА_3,  представника відповідача
ОСОБА_5,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору
купівлі-продажу,  відшкодування збитків
та моральної шкоди за апе­ляційними скаргами позивачів та їх представника на
рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2007 року
та додаткове рішення цього ж суду від 29 серпня 2007 року,

встановила:

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернулися в суд із зазначеним вище позовом,  мотивуючи його тим,  що відповідач на підставі договору
купівлі-продажу від 17 лютого 2004 року реалізував їм неякісні
конструкційно-теплоізоляційні блоки,  які
не відповідали ГОСТу і,  як виявилося в
подальшому,  були непридатними для
використання в якості конструкційного матеріалу у несучих стінах при
будівництві житлового будинку,  хоча йому
було відомо про мету їх придбання. З часом у стінах збудованого ними з даних
бло­ків жилого будинку з'явились тріщини,
у зв'язку з чим останній підлягає реконструкції,  а тому просили розірвати укладений між ними
та відповідачем договір купівлі-продажу блоків,
стягнути в їх користь 229945 грн. збитків та 10000 грн. в рахунок
відшкодування завданої їм моральної шкоди.

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 12 червня 2007 року та додатковим рішення
цього ж суду від 29 серпня 2007 року в позові ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору
купівлі-продажу,  відшкодування збитків
та моральної шкоди відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального пра­ва,  вважають вказані судові рішення незаконними
та необгрунтованим і просять їх скасу­вати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному об'ємі.

Апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення,
а оскаржувані рішення до скасування з ухваленням нового рішення.

Судом
встановлено,  що позивач ОСОБА_2 в лютому
2004 року на підставі усного договору купівлі-продажу придбав у підприємця
ОСОБА_4 конструктивно-

2

теплоізоляційні
блоки в кількості 50 куб. м,  за що сплатив
12350 гривень. Дані блоки були використанні позивачами для будівництва
зовнішніх стін житлового будинку,  в
якому з часом з'явилися тріщини і він потребує реконструкції.

Відповідно
до  ст.
673 ЦК України
продавець повинен передати покупцеві товар,
якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі
відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець
зобов'язаний передати покупцеві то­вар,
придатний для мети,  з якою товар
такого роду звичайно використовується. Якщо про­давець при укладенні договору
купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкрет­ну мету придбання
товару,  продавець повинен передати
покупцеві товар,  придатний для
використання відповідно до цієї мети.

Статтею
12 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено,  що про­давець зобов'язаний передати споживачу
товар,  який по якості відповідає вимогам
норма­тивних документів.

Крім того,  відповідно до  ст.  18
зазначеного Закону споживач має право на одер­жання необхідної,  доступної та достовірної інформації про
товари,  яка б забезпечувала можливість
їх компетентного вибору,  а продавець
зобов'язаний своєчасно надати її. Якщо таку інформацію не надано,  то покупець має право розірвати договір і
вимагати відшкоду­вання завданих йому збитків.

Судом
апеляційної інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами спра­ви,  що позивачеві ОСОБА_2 не було надано
відповідачем достовірної інформації про придбаний ним товар -
конструктивно-теплоізоляційні блоки. Останні були викорис­тані позивачами в якості
конструктивного матеріалу при будівництві несучих стін житло­вого будинку і
відповідачу ОСОБА_4 при реалізації цих блоків було відомо про таку мету їх
використання.

З
експертного заключения Волинської торгово-промислової палати від 21 вересня
2006 року вбачається,  що блоки стінові
бетонні ніздрюваті,  які були реалізовані
відповіда­чем і використані позивачами при будівництві житлового будинку не
відповідають ГОСТ 21520-89 і їх не можна використовувати в якості
конструкційно-теплоізоляційних. Обста­вина щодо непридатності використання
зазначених блоків в якості конструкційного мате­ріалу у несучих стінах
підтверджується також протоколами випробувань,
проведених ви­пробувальною лабораторією ЗАТ «Луцький домобудівний
комбінат» та висновком буді­вельної лабораторії Луцького державного технічного
університету від 10 серпня 2004 ро­ку.

У
відповідності до кошторису вартість робіт по проведенню реконструкції жит­лового
будинку позивачів становить 229945 грн.

Відповідно
до  ст.
14 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач при виявлені
недоліків має право вимагати від продавця,
зокрема,  розірвання договору та
від­шкодування збитків,  яких він зазнав.

Статтею
1209 ЦК України
передбачено,  що продавець,  виготовлювач товару,  ви­конавець робіт (послуг) зобов'язаний
відшкодувати шкоду,  завдану фізичній або
юридич­ній особі внаслідок конструктивних,
технологічних,  рецептурних та
інших недоліків това­рів,  робіт
(послуг),  а також недостовірної або
недостатньої інформації про них. При цьому відшкодування шкоди не залежить від
їхньої вини,  а також від того,  чи перебував потер­пілий з ними у договірних
відносинах. Продавець,  виготовлювач
товару,  виконавець робіт (послуг)
звільняються від відшкодування шкоди,
якщо вони доведуть,  що шкода
виникла внаслідок непереборної сили або порушення потерпілим правил
користування або збері­гання товару (результатів робіт,  послуг).

З
врахуванням вищенаведених норм закону та встановлених обставин справи,  з яких вбачається,  що ОСОБА_4 були реалізовані позивачу ОСОБА_2
неякі­сні конструктивно-теплоізоляційні блоки,
які є непридатними для використання в якості несучих стін при
будівництві житлового будинку,  а також
беручи до уваги те,  що відпові­дач у
відповідності до  ст.  60 ЦПК України не довів суду,  що недоліки проданого ним то-

з

вару,  як і тріщини в житловому будинку позивачів
виникли з вини останніх,  колегія суддів
вважає,  що позовні вимоги в частині
розірвання договору купівлі-продажу блоків та від­шкодування збитків є
обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Висновок
будівельно-технічної експертизи від 25 серпня 2005 року,  проведеної експертом Волинського відділення
Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз,  судом не приймається до уваги,  оскільки він є суперечливим і спростовується
іншими письмовими доказами відносно якості реалізованого відповідачем товару та
мож­ливості його використання при будівництві несучих стін житлового
будинку,  досліджени­ми в судовому
засіданні та оціненими в сукупності з поясненнями сторін,  експертів та по­казань свідків.

У
відповідності до  ст.  24 Закону України «Про захист прав
споживачів» при за­доволені вимог споживача,
суд одночасно вирішує питання відносно відшкодування мо­ральної
(немайнової) шкоди.

За
відсутності належних і достовірних доказів щодо заподіяння позивачам мора­льної
шкоди,  їх вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2  ст.  88 ЦПК України якщо позивача,  на користь якого ухвалено рішення,  звільнено від сплати судового збору,  він стягується з відповідача в дохід держа­ви
пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи
до уваги те,  що позивачі звільнені від
сплати державного мита і їх позовні вимоги в частині розірвання договору
купівлі-продажу та відшкодування збитків задоволені в повному об'ємі,  з відповідача в користь держави підлягає
стягненню 1700 грн. судового збору та ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
316 ЦПК України,  на підставі  ст.
ст.  12,  14,
18,  24 За­кону України «Про
захист прав споживачів»,   ст.  ст.
673,  1209 ЦК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і їх представника ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення
Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2007 року та
додаткове рішення цього ж суду від 29 серпня 2007 року в частині стягнення су­дових
витрат в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу,  відшкодування збит­ків та моральної шкоди
задовольнити частково.

Розірвати
договір купівлі-продажу,  укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 17 лютого 2004 року.

Стягнути
з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 двісті двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот сорок п'ять
гривень збитків та тридцять гривень судових витрат.

Стягнути
з ОСОБА_4 в користь держави судовий збір у сумі одна тисяча сімсот гривень та
тридцять гривень витрат на інформаційно-технічне за­безпечення розгляду справи.

В решті
додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня
2007 року залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскар­жене шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до судової палати у цивільних спра­вах
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.