Справа №22ц - 2 0 63                                                                                                      Головуюче
Категорія: 17     Доповідач: Майданік В.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року серпня місяця 28 дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:    Бауль Н.М., суддів:        Гаркуші В.О., Майданіка В.В.

при секретарі   Дягілевій В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою закритого акціонерного товариства "Страхова
компанія "КРЕДО-КЛАСИК" на рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 13 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до закритого
акціонерного товариства "Страхова компанія "КРЕДО-КЛАСИК" (далі ЗАТ) (треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на
стороні відповідача - ОСОБА_2 і товариство з обмеженою
відповідальністю "Автоклуб") про стягнення
страхового відшкодування за договором страхування,-

ВСТАНОВИЛА:

2 6 серпня
2005 року ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до

ЗАТ про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-

транспортної пригоди (далі ДТП), вказуючи, що відповідач відмовляється

відшкодувати суму матеріальної шкоди в 24458грн.24коп. відповідно до умов

договору страхування автомобіля від 12.08.2003 року, який було пошкоджено в

результаті дорожно-транспортної пригоди 27.12.2003 року.

Ухвалами суду
від 03.05.2007 року до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача були залучені
ОСОБА_2та ТОВ "Автоклуб".

Рішенням суду
від 13 червня 2007 року позов було задоволено, з ЗАТ було стягнуто: на користь позивачки суму страхового відшкодування у розмірі
24458грн.24коп. та на користь держави 244грн.58коп. державного мита.

В апеляційній
скарзі ЗАТ просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на неповне
з"ясування судом обставин справи,
невідповідність висновків суду обставиам справи та неправильне застосування
норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши
доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

3  матеріалів
справи вбачається, що 12.08.2003 року між ЗАТ (страховик)

та позивачкою (страхувальник) згідно з ст.16 Закону України "Про
страхування"

було укладено договір страхування №1679.11 АК-03/5740 строком до 12.11.2005

року, яким був застрахований автомобіль ГАЗ-3110, 2003 року випуску,

реєстраційний №796-96 ХО, що належить на праві власності позивачці
(а.с.7-9).

Відповідно до умов договору до страхових випадків віднесена також ДТП.

2

Згідно з п. 9 Правил добровільного страхування наземного транспорту (далі Правил), затвердженими президентом ЗАТ, після настання
страхового випадку страхувальник зобов"язаний на протязі двох робочих днів сповістити страховика
про страховий випадок.

Відповідно до
ст.26 Закону України "Про страхування", ст.991 ЦК України та п.11 Правил підставами для
відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є, крім іншого,
подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про факт настання
страхового випадку та несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання
страхового випадку без поважних причин.

П.п."д"
п.11.5. Правил, крім іншого, також передбачено право страховика відмовити у здійсненні срахового відшкодування, якщо
страхувальник не виконав обо"язків, передбачених умовами
Правил, в т.ч. не надав інформації про зміну обставин, які збільшують ступінь
срахового ризику. П.п."г" п.8.2. Правил передбачено обов"язок
страхувальника протягом 5 робочих днів письмого повідомити страховика про нові обставини, які впливають на ступень
страхового ризику, зокрема видачу довіреності
на право керування іншій особі.

27.12.2003
року внаслідок порушення ОСОБА_2, що керував вказаним автомобілем, п.19.1.
Правил дорожнього руху, на автодорозі Цюрупинськ-Петропавлівка сталося
зіткнення автомобіля з деревом, внаслідок чого автомобіль
зазнав пошкоджень. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи
від 20.01.2004 року (а.с.29-31) матеріальний збиток, завданий
власникові автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає
24278грн.24коп. Згідно квитанції позивачка понесла витрати за надання послуг по
евакуації автомобіля у розмірі 180грн. (а.с.38).
Постановою судді Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.02.2004 року (а.с.28) на ОСОБА_2був накладений
адміністративний штраф за ст.124 КпАП України у розмірі 34грн.

Про вказане ДТП ЗАТ був повідомлений по телефону 08.01.2004 року, тобто понад
встановлений Правилами строк (а.с.22).

Позивачка
звернулася з письмовою заявою від 30.01.2004 року до відповідача з проханням виплатити страхове відшкодування, заява
зареєстрована 04.02.2004 року (а.с.8б).

Листом від
19.03.2004 року через несвоєчасне повідомлення про страховий випадок відповідач
відмовився виплачувати страхове відшкодування (а.с.22).

Суд першої
інстанції, давши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обгрунтованого
висновку про поважність причини несвоєчасного повідомлення відповідача
позивачкою про страховий випадок через лікування з 27 грудня 2003 року по 23
січня 2004 року травм, отриманих внаслідок вказаного ДТП. Вказані обставини підтверджуються, крім пояснень
позивачки, поясненнями третьої особи ОСОБА_3.,
сєідка ОСОБА_4, відповідями на запит суду головного лікаря
лікарні Дніпровського району м.Херсона та начальника медичної частини
Цюрупинської ЦРЛ (а.с.64, 66), копією виписки з історії хвороби позивачки з
27.12.2003 року по 23.01.2004 року (а.с.40) та копією листка непрацездатності відносно позивачки (а.с.41).

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком
суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача на користь
позивачки страхового відшкодування на підставі ст.ст.20 і 26 Закону України "Про страхування" та ст.ст.98 8-991 ЦК України, які регулюють правовідносини, що
склалися між сторонами.

3

пропуск позивачкою без поважних
причин строку повідомлення відповідача про настання страхового випадку до уваги не приймаються, оскільки не
підтверджені належними доказами і висновків суду не спростовують.

Також, не
можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги щодо безпідставності позовних вимог через, по-перше надання
позивачкою відповідачу завідомо неправдивої інформації про
факт настання страхового випадку, а саме повідомлення про відсутність
травмованих в ДТП, а також по-друге невиконання
позивачкою обов"язків по повідомленню страховика протягом 5 робочих днів
про нові обставини, які впливають на ступень страхового ризику, зокрема видачу
довіреності на право керування іншій особі, оскільки, перша обставина не
впливає на виплату страхового відшкодування і, крім того, позивачці було
відмовлено у виплаті страхового відшкодування тільки через пропуск без поважних
причин строку повідомлення відповідача про настання страхового випадку. Вказану
письмову мотивовану відмову позивачка відповідно до ст.2б Закону України «Про
страхування» та ст.991 ЦК України і оскаржила.

Разом з тим,
колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу, доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованого включення в суму страхового
відшкодування франшизи, зносу деталей і втрати
товарної якості, оскільки згідно з п.п."є" п.3.3, п.4.3 Правил
відповідно страховик не виплачує страхове відшкодування за втрату
товарної якості та франшизи в розмірі 3,5% за договором і згідно з п.4.1.
Правил страхова сума не повинна перевищувати дійсної вартості
ТЗ.

Отже сума
стягнутого страхового відшкодування повинна бути зменшена до 20840грн.37коп. (вартість відновлювального ремонту з
урахуванням експлуатаційного зношення деталей
21596грн.20коп. - франшизу у розмірі 3,5% від страхової
суми або 755грн.83коп.).

Крім того,
зменшенню підлягає розмір стягнутого судового збору - до 208грн.40коп.
(1% від 20840грн.37коп.).

Таким чином, в
зазначеній частині апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в частині стягнення страхового відшкодування
необхідно змінити, зменшивши суму стягнення до 20840грн.37коп.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "КРЕДО-КЛАСИК"
задовольнити частково.

Рішення
Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 червня 2007 року змінити, зменшивши стягнення з закритого акціонерного
товариства "Страхова компанія "КРЕДО-КЛАСИК" на користь
ОСОБА_1суми страхового відшкодування до 20840грн.37коп., а також судового збору
до 208грн.40коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з моменту його проголошення.