АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7
листопада 2007 року                                                                          м.
Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області в складі:

Висоцької B.C., Новодворської
О.І., Олєйникової Л.С., -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Київської
Державної Академії водного транспорту, третя особа ОСОБА_2 про поновлення
на роботі, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу , по касаційній скарзі
ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 2 червня 2005
року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 вересня 2005 року,

встановила:

В липні
2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської державної академії
водного транспорту про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 200.3 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 6 лютого 2004 року, в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою
Судової колегії в цивільних справах Верховного Суду України від 7 травня 2004
року касаційна скарга ОСОБА_1 на зазначені судові рішення залишена без
задоволення.

В квітні
2005 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про
перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду
м. Києва від 20 жовтня 2003 року .

Зазначав,
що на час ухвалення судом рішення йому не було та не могло бути відомо те, що
рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня

2004
року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 25 січня

2005
року, було визнано недійсним наказ КДАВТ від 14 травня
2003 року про оголошення йому догани, що вважає нововиявленими обставинами.
Істотною для справи обставиною також вважає рішення Апеляційного суду м. Києва
від 28 квітня

Справа №33ц - 2582 кс 07                     Категорія
- 2

Головуючий
у першій інстанції Васильєва Т.М.

Суддя-доповідач Олейникова Л.С.

2

2005
року про визнання незаконним наказу від 17 лютого 2002 року про його звільнення.
При ухваленні рішення від 20 жовтня 2003 року суд не врахував вимог ст. 202-1
ЦПК України та не прийняв до уваги заперечень відповідача.

Ухвалою
Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2005 року в задоволенні
заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від
20 жовтня 2003 року за нововиявленими обставинами, відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 19 вересня 2005 року ухвала Шевченківського
районного суду м. Києва від 2 червня 2005 року залишена без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвали судів, посилаючись на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм процесуального права та відсутні передбачені
ст. 342 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 2 червня
2005 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 вересня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.