Справа №22-842/2007 р.                            Головуючий
у 1 -ій інстанції Бєдєлєв СІ.
23.                                                Суддя
- доповідач Дяченко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 жовтня 2007
року.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у
складі:

Головуючого -
Дяченко В.М.

Суддів                                                       -
Ігнатолі Т.Г.,  Козлова О.М.

При
секретарі - Фік К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.  Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 і ОСОБА_3,  треті особи :
ОСОБА_4,  Закрите акціонерне товариство
„Страхова компанія „Еталон" про відшкодування майнової та моральної шкоди
за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 -ОСОБА_5 на рішення
Жовтневого районного суду м.  Маріуполя
від 26 липня 2007 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2006 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів.

Вказував,  що на праві приватної власності йому належить
автомобіль „Тойота Превія",  реєстраційний номер НОМЕР_1,  яким по довіреності керував ОСОБА_4

21
липня 2006 року,
перебуваючи на відпочинку у м.
Маріуполі,  ОСОБА_4 здав цей
автомобіль на збереження на автостоянку,
яка належить відповідачу ОСОБА_2

22
липня 2006 року,
приблизно о 03.00 годині,  у
зв'язку з тим,  що на автостоянці виникло
загоряння автобусу,  який належав
відповідачу ОСОБА_3 і був застрахований ЗАТ „Страхова компанія
„Еталон",  а пожежа перекинулася на
його автомобіль „Тойота Превія",
внаслідок чого останній згорів і відновленню не підлягає,  йому - позивачу,  було завдано майнову і моральну шкоду.
Вважаючи,  що зазначена шкода була
спричинена з вини відповідачів,  позивач
просив суд стягнути з відповідачів на його користь на відшкодування майнової
шкоди 120291 грн.,  моральної шкоди -
5000 грн. і судові витрати.

В
судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги і просив суд
стягнути відшкодування майнової і моральної шкоди,  а також судових витрат тільки з відповідача
ОСОБА_3,  оскільки вважає,  що останній є власником автобусу на якому
виникло загоряння.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Маріуполя
від 26 липня 2007 року позов задоволено частково і з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача на відшкодування майнової шкоди було стягнуто 120291 грн. і
судові витрати в сумі 1262, 19 грн. В іншій частині в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не
погоджуючись з цим рішенням і посилаючись в апеляційній скарзі на недоведеність
обставин,  що мають значення для
справи,  які суд вважав
встановленими,  невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального
права,  представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_5,  просить

апеляційний суд
скасувати рішення суду першої інстанції,
а справу направити на новий розгляд у суд першої інстанції.

Зокрема
вказує на те,  що позивачем не було
надано суду доказів про причину та його причетність до виникнення пожежі в
автобусі; судом не було надано належної оцінки акту про пожежу; неправильно
застосовано до виниклих правовідносин норми
ст.  1187 ч.2 ЦК України,  оскільки автобус під час виникнення пожежі не
рухався,  а стояв і тому не може
вважатися джерелом підвищеної небезпеки,
а також судом не було в рішенні вирішено питання відносно передачі
згорілого автомобіля відповідачу.

В
судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_6 та
відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 звернулися із письмовою заявою про визнання
мирової угоди,  укладеної між ними з
метою врегулювання спору на основі взаємних поступок,  яка ними підписана і приєднана колегією
суддів до матеріалам справи.

За
умовами мирової угоди позивач ОСОБА_1 відмовляється від своїх позовних вимог до
відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в повному
обсязі,  зменшує свої позовні вимоги
відносно відшкодування майнової шкоди до 35800 грн. і покладає відповідальність
по її відшкодуванню на відповідача ОСОБА_2 в розмірі 5000 грн. в день
підписання мирової угоди,  а на
відповідача ОСОБА_3 у розмірі 30800 грн. в три етапи : 15000 грн. в день
підписання мирової угоди,  5000 грн. - до
1 грудня 2007 року і 10800 грн. - у червні 2008 року.

Відповідач
ОСОБА_2 зобов'язується відшкодувати позивачу ОСОБА_1майнову шкоду у розмірі
5000 грн. і судові витрати в розмірі 378, 66 грн. в день підписання мирової
угоди.

Відповідач
ОСОБА_3 зобов'язується відшкодувати позивачу ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі
30800 грн. в три етапи : 15000 грн. в день підписання мирової угоди,  5000 грн. до 1 грудня 2007 року і 10800 грн.
та судові витрати у розмірі 883, 53 грн. - у червні 2008 року. В разі
невиконання умов мирової угоди він згоден на примусове виконання зазначених
умов органами державної виконавчої служби.

Заслухавши
суддю-доповідача,  представника позивача
ОСОБА_6 та відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_2,
які підтримали заяву про визнання мирової угоди,  колегія суддів враховуючи,  що представник позивача не обмежений в
уповноваженнях на її вчинення,  мирова
угода укладена з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок,  стосується лише прав та обов'язків сторін та
предмету позову,  не суперечить закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб,  відповідно до вимог  ст.
ст.  306, 175, 205 ч.1 п.4 ЦПК
України,  надходить висновку про визнання
мирової угоди і закриття провадження по справі.

Сторонам
колегією суддів роз'яснені наслідки визнання мирової угоди та закриття
провадження по справі,  передбачені  ст.
206 ч.3 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  175, 205 ч.1 п.4 303, 306,
307, 313, 314 ЦПК України,  колегія
суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача
ОСОБА_3 -ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Маріуполя
від 26 липня 2007 року

скасувати.

Визнати
мирову угоду,  укладену представником
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 і відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
за умовами якої:

Позивач
ОСОБА_1 відмовляється від своїх позовних вимог до '     відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про
відшкодування моральної

шкоди в
повному обсязі,  зменшує свої позовні
вимоги відносно відшкодування майнової шкоди до 35800 грн. і покладає
відповідальність по її відшкодуванню на відповідача ОСОБА_2 в розмірі 5000 грн.
в день підписання мирової угоди,  а на
відповідача ОСОБА_3 у
розмірі 30800 грн. в три етапи : 15000 грн. в день підписання мирової
угоди,  5000 грн. - до 1 грудня 2007 року
і 10800 грн. - у червні 2008 року.

Відповідач
ОСОБА_2 зобов'язується відшкодувати позивачу ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі
5000 грн. і судові витрати в розмірі 378, 66 грн. в день підписання мирової
угоди.

Відповідач
ОСОБА_3 зобов'язується
відшкодувати позивачу ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 30800 грн. в три етапи :
15000 грн. в день підписання мирової угоди,
5000 грн. до 1 грудня 2007 року і 10800 грн. та судові витрати у розмірі
883, 53 грн. - у червні 2008 року. В разі невиконання умов мирової угоди він
згоден на примусове виконання зазначених умов органами державної виконавчої
служби.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
треті особи : ОСОБА_4,
Закрите акціонерне товариство „Страхова компанія „Еталон" про
відшкодування майнової та моральної шкоди закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути

оскаржена протягом двох місяців з цього моменту шляхом подачі касаційної
скарги

безпосередньо
до Верховного Суду України.