АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
жовтня 2007 року                                                                                              м.  Чернівці

Колегія
судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі:

Головуючого
Перепелюк Л.М.

Суддів
Галичанського А.Д.,  Яремка В.В.

секретаря
Максименка Д.Р.

за
участю позивача ОСОБА_1 ,  його
представника ОСОБА_2,  представника
відповідача ПП «Регіон-Центр» - Андрусенка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 17 травня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління житлового господарства Шевченківської районної ради м.
Чернівці,  приватного підприємства «Регіон-Центр»
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  зобов'язання виконати роботи,  -

встановила:

У квітні
2005 року позивач ОСОБА_1  звернувся до
суду з даним позовом,  який доповнював в
ході розгляду справи.

Посилався
на те,  що проживає у квартирі
АДРЕСА_1,  яка належить йому на праві
власності.

Зазначав,  що МКП «Бриз» на підставі договору від 21
липня 2001 року в будинку,  де він
проживає,  було виконано ремонтні роботи
по заміні покрівлі з шиферно-черепичної на металеву. За виконання робіт МКП
«Бриз» отримало 53362 грн. Замовником виконання вказаних робіт було Управління
житлового господарства Шевченківської районної ради м.  Чернівці (далі - Управління).

Після
проведення ремонтних робіт на горищі будинку залишилось будівельне сміття,  від надмірної кількості якого прогнулася
стеля його квартири. Через неправильно встановлену систему водовідведення з
даху будинку балкон та зовнішня стіна квартири замокали у період опадів.

Позивач
також стверджував ,  що внаслідок
замерзання та прориву труби системи центрального опалення на горищі будинку у
січні 2003 року сталося залиття його квартири,
чим йому завдано шкоду.

Позивач
зазначав,  що розмір заподіяної йому
матеріальної шкоди становить у цілому 17771 грн.,  з яких приватне підприємство «Регіон-центр»
(далі - підприємство) повинно сплатити йому 9281 грн.,  а Управління - 8490 грн..

Вважав,  що відповідачі повинні провести роботи по
очищенню горища від будівельного сміття за свій рахунок,  а підприємство зобов'язано відновити
освітлення сходових площадок біля квартир №14 і №15.

Просив
також стягнути з відповідачів по 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Справа
22ц-659                                                                     Головуючий
І інстанції Богдан СІ.

Категорія
19/23                                                                                 доповідач
Яремко В.В.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 17 травня 2007 року позов задоволено частково.

Зобов'язано
підприємство провести роботи по відновленню освітлення сходової площадки,  на якій розміщені квартири АДРЕСА_1,  утеплити та ізолювати на горищі будинку
АДРЕСА_1над квартирою №14 систему центрального опалення та влаштувати переходи
через неї.

Стягнуто
з підприємства на користь ОСОБА_1  судові
витрати по справі в сумі 351 грн.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення,  яким задовольнити його позовні вимоги в повному
обсязі.

Посилається
на неповне з'ясування обставин,  що мають
значення для справи,  невідповідність
висновків суду матеріалам справи,
порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга
підлягає відхиленню,  виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1
до підприємства про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  суд першої інстанції правильно виходив з
того,  що вини підприємства у шкоді,  завданій позивачеві залиттям його квартири
внаслідок прориву труби центрального опалення,
немає.

Встановлено,  що на час заподіяння шкоди підприємство не
обслуговувало будинку,  в якому
знаходиться квартира позивача,  а саме
підприємство не є правонаступником КЖРЕП № 7 за його зобов'язаннями перед
власниками приватизованих квартир у будинку АДРЕСА_1.

Тому,  доводи апелянта про неправильність рішення
суду першої інстанції в частині відмови в його позові до підприємства про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди є необгрунтованими.

Правильним
по суті є і рішення суду першої інстанції про відмову у позові до Управління
про відшкодуванні матеріальної та моральної шкоди.

Так,  матеріальною шкодою позивач вважає вартість
невиконаних іншою особою робіт по заміні покрівлі будинку.

Однак,  покладення такого обов'язку на Управління
законом не передбачено,  оскільки
Управління не є виконавцем робіт,  а лише
замовником.

Не
ґрунтуються на законі і вимоги позивача про стягнення на його користь
коштів,  необхідних для утримання
будинку,  а не його квартири.

Тому,  суд першої інстанції обґрунтовано відмовив і
в позові до Управління про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Судом
першої інстанції безпідставно зазначено у рішенні про те,  що вимоги позивача про відшкодування
моральної шкоди слугують його безпідставному збагаченню.

Судом
також,  внаслідок неповного з'ясування
обставин справи,  передчасно визнано як
достовірну,  викладену в акті комісії
КЖРЕП № 7 від 17 березня 2003 року,
інформацію про те,  що прорив
труби центрального опалення стався у зв'язку із заводським браком.  Однак,
це не вплинуло на правильність по суті вирішення спору,  оскільки в позові до підприємства відмовлено
як заявленому до неналежного відповідача.

Апелянт
посилається на незалучення судом до участі у справі належного відповідача,  якщо суд вважав,  що підприємство є неналежним відповідачем.

Однак,  за змістом
ст.  33 ЦПК України заміна
первісного відповідача належним або залучення до участі у справі іншої особи як
співвідповідача можливе лише за клопотанням позивача.

Такого
клопотання позивачем заявлено не було.

Відмова
ОСОБА_1  у позові з підстав неналежності
відповідача,  не перешкоджає йому заявити
позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  завданої

залиттям
квартири,  до іншого належного відповідача.

Апеляційна
скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду в частині покладення
на підприємство обов'язку провести роботи по відновленню освітлення сходової
площадки,  на якій розміщені квартири
АДРЕСА_1,  утеплити та ізолювати на
горищі будинку АДРЕСА_1над квартирою №14 систему центрального опалення та
влаштувати переходи через неї.

Тому,  підстав для скасування чи зміни рішення суду
і в цій частині також немає.

Таким
чином,  колегія суддів приходить до
висновку,  що рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,  а доводи апеляційної скарги не дають підстав
для його скасування.

Керуючись  ст.
ст. 209, 218,  307,  308 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 17 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.