РІШЕННЯ

іменем України

11 липня
2007 року                                                                              Обухівський
районний суд

Київської
області в складі: головуючого - судді Кулініченко Г.В.,  при секретарі судового засідання-
Войцеховський Н.В.,

за участю
представників - ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду
Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  ОСОБА_3та садівничого товариства «Левада» про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,  визнання недійсним рішення,  договору купівлі-продажу земельної
ділянки,  Державних актів на право
власності на земельні ділянки,  визнання
права володіння,  користування земельною
ділянкою та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1про визнання недійсним та
скасування Державного акту на право приватної власності на землю

встановив:

Позивач
звернувся з позовною заявою до суду,
обґрунтовуючи яку зазначив,  що
йому на праві приватної власності належить земельна ділянка НОМЕР_1 площею 0,
06 га. в садівничому товаристві «Левада» на території Старобезрадичівської
сільської ради Обухівського району Київської області,  що підтверджується державним актом на право
приватної власності на землю серії Р2 №361526,
виданим 15 серпня 2003 року Старобезрадичівською сільською радою
Обухівського району Київської області . В жовтні 2006 року позивач виявив,  що огорожа його земельної ділянки
знесена,  відповідач розмістив на його
земельній ділянці будівельні матеріали та здійснює будівництво цегляного
паркану. На зауваження позивача про необхідність припинення здійснення
будівельних робіт відповідач повідомила,
що будівництво вона здійснює на власний земельний ділянці. Даними діями
відповідач порушила його права власника,
а тому позивач просить в судовому порядку зобов'язати відповідача
усунути перешкоди у користуванні ним власною земельною ділянкою шляхом знесення
цегляного паркану,  прибирання
будівельних матеріалів,  обладнання,  поновлення знесеної огорожі.

В
судовому засіданні позивач свої первісні позовні вимоги збільшив (а.с.  107-111, 192 т.1),  а саме просить визнати недійсним рішення
правління садового товариства «Левада» від 09 червня 2004 року про надання
земельної ділянки ОСОБА_3; визнати недійсним Державний акт виданій на ім'я
ОСОБА_3; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 04
липня 2006 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2; визнати недійсним виданій на
ім'я ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку; визнати за
позивачем право користування земельною ділянкою в садовому товаристві «Левада»;
стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати та 2000 грн. витрат на
правову допомогу. Обґрунтовуючи зазначене збільшення позивних вимог позивач
вказав,  що його без належного повідомлення
рішенням правління,  не затвердженим на
загальних зборах садового товариства було виключено з членів даного товариства.
Його земельна ділянка НОМЕР_1 в садовому товаристві «Левада» на території
Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області ,  яка належить йому на праві приватної
власності,  без вилучення у нього,  була надана - ОСОБА_3,  відповідачу по справі,  який ніколи нею не користувався. Отримавши
земельну ділянку ОСОБА_3 приватизував її та згідно договору купівлі-продажу
відчужив іншому відповідачу - ОСОБА_2,
тим самим земельна ділянка позивача була відчуження іншій особі. ОСОБА_2
згідно договору купівлі-продажу отримала Державний акт на земельну
ділянку,  тим самим діями відповідачів не
визнається його право володіння та користування земельною ділянкою,  порушуються дані права,  а тому просить в судовому порядку їх визнати
та захистити.

Відповідач,  ОСОБА_2,
в судовому засіданні позов не визнала повністю та подала зустрічну
позовну заяву (а.с.  26-29 т. 1) про
визнання недійсним та скасування державного

акту на право приватної
власності на землю позивача
по первісному позову - ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи свою позовну заяву відповідач зазначила,  що вона на підставі договору купівлі-продажу
від 04 липня 2006 року придбала у ОСОБА_33емельну ділянку НОМЕР_1 яка
знаходиться в садовому товаристві «Левада» на території Великодмитровецької
сільської ради Обухівського району Київської області. Договір купівлі-продажу
був укладений відповідно до законодавства України і тим самим вона є належним
власником земельної ділянки,  а позивач
ні є власником земельної ділянки так як він був виключений з членів садового
товариства,  Державний акт виданий радою
на території якої спірна земельна ділянка не знаходиться і рішення даної ради
про передачу у приватну власність позивачу земельної ділянки не
приймалося,  в зв'язку з чим просить її
зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі,  а в задоволенні позову ОСОБА_1  відмовити.

Представник
садового товариства «Левада» в судовому засіданні заперечив проти задоволення первісного
позову ОСОБА_1  та просить задовольнити
зустрічну позовну заяву ОСОБА_2,  в
зв'язку з тим,  що їх садове товариство
було створене на землях переданих Міністерству внутрішніх справ Української
РСР,  а саме на території
Старобезрадичівської та Великодмитрвецької сільської ради. Членами садового
товариства були працівники внутрішніх справ та частково працівники інституту
ім.  Є.О.Патона,  до яких відносився ОСОБА_1 . За спільною
домовленістю даних установ було визначене,
що в випадку виходу із садового товариства або виключення працівника
інституту,  на його місце приймався інший
працівник інституту. В 2003 році ОСОБА_1
був виключений із членів садового товариства,  про що він був повідомлений своєчасно,  а на його місце був прийнятий інший працівник
шституту - ОСОБА_3,  якому була надана
земельна ділянка НОМЕР_1. З часом ОСОБА_3 на підставі розпорядження Обухівської
районної державної адміністрації отримав Державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку,  а потім
її відчужив ОСОБА_2,  яка є належним
власником.  ОСОБА_1  земельна ділянка у приватну власність не
передавалась,  Державний акт йому був
виданий без відповідного рішення ради,
зареєстрований радою,  на
території якої не знаходиться дана земельна ділянка,  а відносно осіб,  які видали ОСОБА_1  даний акт було порушено кримінальну справу і
в судовому засіданні закрито із застосуванням до них Закону України «Про
амністію».

ОСОБА_3,  відповідач по первісному позову,  та Старобезрадичівська сільська рада -
відповідач по зустрічній позовній заяві,
в судове засідання не з'явились,
але подали письмові заяви (а.с.
162, 246 т.1),  що просять справи
розглядати без їх участі.

Заслухавши
позивачів,  відповідачів,  їх представників,  свідків,
дослідивши матеріали справи суд встановив.

26    липня 1988 року рішенням
виконавчого комітету Київської обласної ради народних

депутатів №167 було вилучено з користування колгоспів,  радгоспів та інших

землекористувачів земельні ділянки і надані підприємствам,  установам і організаціям під

будівництво житла,
сільськогосподарського використання і розміщення колективних садів,

згідно з додатком,  в тому числі і
Міністерству внутрішніх справ Української РСР площею 18

га.,  що підтверджується копією
рішення,  додатком до нього,  державним актом на право

постійного користування землею,
визнається та не оспорюється сторонами в судовому

засіданні,  (а.с.  81, 82, 90-95 т.1)

14
серпня 1994 року ОСОБА_1  прийнятий в
члени садового товариства «Левада»,  що
підтверджується копією членської книжки садівника (а.с. 8, 84 т.1),  протоколом №5 (а.с.  42-44 т.2),
визнається,  не ставиться під
сумнів сторонами в судовому засіданні і не підлягає доказуванню.

20
грудня 1997 року прийнято статут садівничого товариства «Левада»,  який був перереєстрований Обухівською районною
державною адміністрацією 27 вересня 1999 року,
що підтверджується копією розпорядження №453 від 27 вересня 1999 року та
копією статуту (а.с.  193,  200-216).

27    липня 2002 року ОСОБА_1  виключений із членів садового товариства
«Левада»,

що підтверджується письмовим повідомленням.
(а.с.  35 т.1).

25
лютого 2003 року відправлено садовим товариством «Левада»,  а 05 березня 2003 року отримано ОСОБА_1  повідомлення про виключення його із членів
садового товариства ,  що підтверджується
копією листа та повідомленням про отримання,
(а.с. 35, 36 т.1).

09 червня 2003 року ОСОБА_3 прийнятий в члени садового товариства
«Левада»,  йому виділена ділянка ОСОБА_1
,  що підтверджується копією
протоколу,  (а.с.  83 т.1).

15       серпня 2003 року на підставі
рішення Старобезрадичівської сільської ради від 19

червня 2003 року ОСОБА_1  був виданий
державний акт на право приватної власності

на землю - ділянку НОМЕР_1 площею 0, 0600 га. в С. Т. «Левада»,  для ведення садівництва,  на

території Старобезрадичівської сільської ради ,  що підтверджується копією акту серії Р2

НОМЕР_11526. (а.с. 7 т.1).

26
листопада 2003 року розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації
№641 надано дозвіл на розробку технічної документації по передачі земельних
ділянок в приватну власність членам садового товариства «Левада»,  в тому числі і ОСОБА_3,  для ведення садівництва у відповідності із
затвердженим генеральним планом садового товариства розташованого на державних
землях в адміністративних межах Старобезрадичівської та Великодмирівицької
сільських рад,  що підтверджується копією
розпорядження та матеріалами до нього.(а.с.
59, 64-67 т.1,  31-34 т.2).

16       березня 2004 року
розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації

№170 затверджено технічну документацію по складанню державних актів на
право

приватної власності на землю громадян у садівницькому товаристві «Левада»
на території

Великодмирівицької сільської ради та передано їм безоплатно у приватну
власність земельні

ділянки,  якими вони
користуються,  в тому числі і ОСОБА_3,  що підтверджується копією

розпорядження,  (а.с.  70, 130, 135, 195 т.1,  35 т.2 )

17          лютого 2006 року
ОСОБА_3,  згідно розпорядження
Обухівської

райдержадміністрації №170 від 16 березня 2004 року,  отримав держаний акт на право

власності на земельну ділянку серії ЯБ №150480 площею 0, 0600 га. на
території ст «Левада»

Великодмитровицької сільської ради Обухівського району Київської
області,  що

підтверджується копією акту. (а.с.
158 т.1)

04 липня
2006 року ОСОБА_33гідно договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку
ОСОБА_2,  площею 600 квадратних метрів на
території Великодмитровицької сільської ради,
садовому товаристві «Левада»,
який був зареєстрований у Великодмитровіцький сільський ради 05 липня
2006 року,  що підтверджується копією
договору,  (а.с.  32,
87-89, 150 т.1).

13
грудня 2006 року ОСОБА_2,  згідно договору купівлі-продажу від 04 липня 2006 року
отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД
№692603,  що підтверджується копією акту
(а.с.  33, 44 т.1)

Встановивши
обставини справи суд вважає,  що
первісний позов не підлягає задоволенню,
а зустрічна позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних
підстав.

Садівниче
товариство «Левада»,  з часу затвердження
його статуту в 1997 році і послідуючій державний реєстрації Обухівською
районною державною адміністрацією,  було
громадським добровільним об'єднанням,
яке в своїй діяльності керувалось законодавством України та своїм
статутом,  що підтверджується статутом
товариства. (а.с.  201 т.1). Згідно
даного статуту встановлено,  що питання
прийняття та виключення членів з садового товариства вирішується правлінням
даного товариства (а.с.  205,  20S т.1),  тобто визначений виключний орган який вирішує
дані питання. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається,  що питання прийняття та звільнення
ОСОБА_1  (а.с.  42-44 т.2,
а.с.  35 т.1),  прийняття ОСОБА_3 (а.с.  83),
вирішувалось правлінням товариства,
тим самим суд вважає відповідним органом товариства у межах встановленої
для нього статутом компетенції.

ОСОБА_1  був виключений з садового товариства 27 липня
2002 року (а.с.  35 т.1),  але дане рішення,  з часу його прийняття та розгляду даної
справи в суді,  в судовому порядку не
оскаржив,  що вказує на правомірність
рішення про його виключення.

Виключення
ОСОБА_1  в 2002 році з садового
товариства припинило його користування земельною ділянкою,  яка йому була надана як члену садового
товариства,  так як користування
земельною ділянкою в садовому товаристві,
яке є постійним землекористувачем,
шр підтверджується відповідним державним актом на земельну ділянку
(а.с.  90-95 т.1) пов'язане з перебування
самої фізичної особі у членстві даного товариства,  а тому його виключення автоматично припиняє
землекористування в товаристві і не потребує додаткового окремого рішення щодо
припинення землекористування виключеного члена садового товариства,  тим самим з 27 липня 2002 року ОСОБА_1   втратив право

користування земельною ділянкою,  а
тому суд вважає безпідставною вимогу позивача в частині визнання за ним володіння
і користування земельною ділянкою після його виключення з членів садового
товариства.

Це також
не може бути визнано і згідно допитаних в судовому засіданні свідків -ОСОБА_8,  ОСОБА_9,
ОСОБА_10,  ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  які вказали,  що
позивач один з перших з часу надання товариством земельних ділянок приступив до
її використання,  облагороджував її,  а останній час більшість з них біля земельної
ділянки позивача не були,  так як
припинили членство в садовому товаристві,
або мають певні непорозуміння з адміністрацією садового товариства.

Виключення
з садового товариства ОСОБА_1  сприяло
вивільненню земельної ділянки НОМЕР_1 і садове товариство,  діючі йо передній домовленості з інститутом
Є.О. Патона приймає,  згідно рішення
правління від 09 червня 2003 року,  в
члени садового товариства їх працівника - ОСОБА_3 (а.с.  83 т.2),
тим самим прийняття його в члени садового товариства сприяло виникненню
у нього права користування земельною ділянкою.

Рішення
відносно ОСОБА_3 було прийнято правлінням,
що відповідає статуту товариства,
в частині органу здійснюючого прийняття громадян в садове
товариство,  тобто дане рішення прийнято
правомочним органом в межах його компетенції,
тим самим суд вважає дане рішення правомірним,  а вимоги позивача в даний частині безпідставними.

До
зауважень позивача,  що на час прийняття
ОСОБА_3 в садове товариство з наданням йому земельної ділянки,  він був власником земельної ділянки суд
ставиться критично,  так як ОСОБА_3 був
прийнятий 09 червня 2003 року,  рішення
про передачу земельної ділянки позивачу було прийнято 19 червня 2003 року,  а державний акт йому був виданий 15 серпня
2003 року,  тобто пізніше після прийняття
рішення відносно ОСОБА_3.

При
цьому суд дослідивши та оцінивши матеріали справи вважає за необхідне визнати
даний державний акт позивача на земельну ділянку недійсним та скасувати,  тобто задовольнити зустрічну позовну заяву.

Згідно
статті 12 Земельного кодексу України встановлено,  що до повноважень сільських рад у галузі
земельних відносин належить - розпорядження землями територіальних громад;
передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян»,  статтею 116 даного кодексу передбачено,  що «громадяни набувають право власності та
право користування із земель державної або комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування»,  а статтею 118 Земельного кодексу України
встановлено,  що 'громадянин,  зацікавленій у приватизації земельної ділянки
подає заяву до відповідної районної адміністрації або сільської ради за місцем
знаходження земельної ділянки,  таким
чином громадянин бажаючий отримати земельну ділянку повинен звернутися з
відповідною заявою до органу місцевого самоврядування або органу виконавчої
влади за місцем знаходження земельної ділянки.

З матеріалів
справи встановлюється,  що земельні
ділянки садового товариства «Левада» знаходяться в межах Старобезрадичивської
та Великодмитровицької сільських рад,  за
межами населених пунктів і межа між ними проходить по земельним ділянкам - з №1
по №56 в Великодмитровицький сільській раді,
а з №57 і далі в Старобезрадичівській сільській раді,  що підтверджується листом Обухівського
районного відділу земельних ресурсів №2258 від 29 листопада 2004 року
(а.с.  37, 38 т.1),  довідкою Великодмитровицької сільської ради
№335 від 14 липня 2004 року; листом Старобезрадичіської сільської ради
№164/1-14 від 27 листопада 2006 року (а.с. 45 т.1),  листом Київського обласного управління
земельних ресурсів №09-3/05-5025 від 03 листопада 2004 року (а.с.  133 т.1),
тим самим встановлено,  що спірна
земельна ділянка НОМЕР_1 знаходячись за межами населених пунктів - знаходиться
на території Великодмитровицької сільської ради.

Позивач
же отримав земельну ділянку згідно рішення Старобезрадичівської сільської
ради,  тобто ради,  в межах якої земельна ділянка не
знаходиться,  що вказує на
безпідставність видачі даного акту.

Безпідставність
підтверджується також тим,  що в акті
зазначене рішення Старобезрадичівської сільської ради від 19 червня 2003
року,  а згідно листів Старобезрадичіської
сільської ради №164/1-14 від 27 листопада 2006 року (а.с.  45 т.1) та №86/1-14 від 16 квітня 2007 року
(а.с. 163 т.1) зазначено,  що 19 червня
2003 року рішення про передачу у власність ОСОБА_1  не приймалось,  тим самим акт позивача виданий на

підставі не існуючого рішення не відповідної ради є недійсним і підлягаючим
скасуванню . Позивач в судовому засіданні,
для спростування даного факту ніякого рішення не надав".-

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_13  зазначив,  що в
2003 році ніякого рішення щодо передачі земельної ділянки ОСОБА_1  не приймалось,  а державний акт був ним підписаний,  без належної перевірки,  при отриманні великої кількості виготовлених
актів,  про неправомірність акту позивача
було встановлено при розгляді кримінальної справи щодо працівників сільської
ради.

При
цьому суд,  враховуючи,  що земельна ділянка знаходиться поза межами
населених пунктів,  вважає за необхідне
визнати недійсним та скасувати Державний акт позивача,  а Державний акт виданий ОСОБА_3 не визнавати
недійсним,  як вимагає позивач,  також відповідно до Розділу X Земельного
кодексу України,  згідно якого
встановлено,  що до розмежування земель
державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в
межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські ради,  а за межами населених пунктів - відповідні
органи виконавчої влади»,  тобто питання
про передачу спірної земельної ділянки мала право вирішувати тільки Обухівська
районна адміністрація,  яка і прийняла
відповідні розпорядження щодо ОСОБА_3,
що свідчить про правомірність набуття ОСОБА_3 права власності на
земельну ділянку і безпідставність вимог позивача.

Будучи
власником земельної ділянки ОСОБА_3 розпорядився нею шляхом відчуження на
користь ОСОБА_2,  згідно договору
купівлі-продажу. Зміст даного правочину не суперечить законодавству
України,  особи мають необхідній обсяг
дієздатності,  волевиявлення їх
вільне,  він складений у письмовий
формі,  нотаріально посвідчений,  спрямований на настання правових наслідків і
відносно нього здійсненна державна реєстрація,
тим самим відсутні підстави для визнання його недійсним і задоволення
вимог позивача в даний частині.

Вимога
позивача про визнання державного акту на земельну ділянку ОСОБА_2 є похідної
від вимоги про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку ОСОБА_3
та договору купівлі-продажу земельної ділянки,
в задоволенні яких судом відмовлено,
а тому суд вважає за необхідне відмовити і в задоволенні також даної
вимоги.

Позивач
по зустрічній позовній заяві понесла судові витрати при зверненні до суду,  а тому вони повинні бути стягнути з
відповідача-позивача по первісному позову,
так як це відповідає статті 88 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  15, 57, 59, 60, 88, 213-215
ЦПК України,   ст.  ст. 12, 116, 118, 131, 132, 152,  розділом X ЗК
України,   ст.  ст.
202, 203, 215 ЦК України,  суд

В И Р И Ш І В:

В
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3та садівничого товариства іЛевада» про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
визнання недійсним рішення,
договору купівлі-продажу земельної ділянки,  Державних актів на право власності на
земельні ділянки,  визнання права
володіння,  користування земельною
ділянкою відмовити повністю.

Позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю від
15 серпня 2003 року виданий Старобезрадичівською сільською радою Обухівського
району на ім'я ОСОБА_1.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 17 грн.,  сплачені при зверненні до суду.

Дане
рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через
Обухівській районний суд на протязі двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження,  яка може бути
подана протягом десяти днів з дня складання рішення в повному обсязі.