АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
- 22 ц - 2600                                              Головуючий
року                                                                                       Личковаха
Суддя-доповідач: Бондаревська С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року жовтня місяця 23 дня м.  Полтава
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого: судді - Бондаревської С. М.
Суддів: Буленка О.О.,  Абрамова П.С. ,  при секретарі: Амеліній М. В. з участю позивача
ОСОБА_1представника відповідачаОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 липня 2007 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
„Укртелеком" Полтавської філії центру електрозв'язку № 8 про поновлення на
роботі та стягнення моральної шкоди

Колегія
суддів,  Заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду,  -

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2007 року ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ВАТ „Укртелеком"
Полтавської філії центру електрозв'язку № 8,
щоАДРЕСА_1,  про поновлення на
роботі та стягнення моральної шкоди.

Рішенням
Хорольського районного суду Полтавської області від 23 липня 2007 року у
задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1відмовлено.

З даним
судовим рішенням не погодився позивачОСОБА_1,
оскарживши його в апеляційному порядку.

В
апеляційній скарзі,  посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
права,  просив оскаржуване ним рішення
суду скасувати,  а справу направити на
новий судовий розгляд.

2

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  перевіривши матеріали справи,  мотиви апеляційної скарги,  приходить до висновку,  що скарга підлягає до часткового задоволення
з наступних підстав.

Відповідно
до п.4 ч.1  ст.  311 ЦПК України,  рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд,
якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб,  які не брали участь у справі.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
ОСОБА_1з 01.02.2000 року працював на посаді інженера групи енергозабезпечення
Центру електрозв'язку № 8 Полтавської філії ВАТ „Укртелеком".

28
лютого 2007 року ОСОБА_1було попереджено про звільнення з роботи на підставі
наказу № 58 від 07.02.2007 року „Про оптимізацію чисельності працівників ЦЕЗ №
8 ПФ ВАТ „Укртелеком".

17
травня 2007 року профспілковий комітет Центру дав згоду на звільнення ОСОБА_1та
цього ж дня його було звільнено згідно наказу № 23-К за п.1  ст. 40 КЗпП України.

Встановивши вищенаведені обставини,
місцевий суд дійшов до висновку,
що позивач не мав переважного права на залишення на роботі відповідно
до  ст.
42 КЗпП України,  оскільки із
трьох інженерів електрозв'язку групи енергозабезпечення ЦЕЗ № 8 ОСОБА_1мав
найменше навантаження та з цих підстав відмовив у задоволенні позовних вимог
останнього.

Проте
такий висновок суду є передчасним,
оскільки всупереч вимогам ч.3  ст.
213 ЦПК України не ґрунтується на основі повно і всебічно з'ясованих обставин,  на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,  підтверджених
тими доказами,  які були досліджені в
судовому засіданні.

ст.  214
ЦПК України регламентовано питання,  які
вирішує суд під час ухвалення рішення,
зокрема,  чи мали місце
обставини,  якими обґрунтовувалися вимоги
і заперечення,  та якими доказами вони
підтверджуються,  які правовідносини
сторін випливають із встановлених обставин.

Наведені вимоги
закону суд не виконав.

Так,  згідно доданої до матеріалів справи позивачем
копії його трудової книжки,
вбачається,  що останній був
звільнений з роботи 17.05.2007 року згідно наказу № 23-к від цієї ж дати,  в зв'язку з скороченням чисельності
працівників на підставі п.1  ст. 40 КЗпП
України (а.с.  11).

З даним
звільненням ОСОБА_1не погодився,  в
зв'язку з чим і звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача.

Разом з
тим,  розглядаючи даний спір по
суті,  місцевий суд взагалі не перевірив
чи мало місце скорочення чисельності чи штату працівників Центру електрозв'язку
№ 8 Полтавської філії ВАТ „Укртелеком" у вказаний період та чим воно було
обумовлене.

В матеріалах
справи будь-які докази з цього питання відсутні,  як відсутнє і саме Положення про Центр
електрозв'язку № 8 Полтавської філії ВАТ „Укртелеком" витяг з якого
стосується лише питання управління Центром (а.с.  32),
також відсутній наказ № 58 від 07.02.2007 року „Про оптимізацію  чисельності
працівників  ЦЕЗ  №  8  Полтавської
філії ВАТ

„Укртелеком",  який зазначений відповідачем у попередженні
про звільнення ОСОБА_1із займаної посади за п.1
ст. 40 КЗпП України (а.с.  7).

Таким
чином,  суд першої інстанції,  ухваливши рішення по даному спору,  не з'ясував повно і всебічно обставини по
справі,  та,  в порушення вимог ч.4  ст. 10 ЦПК України,  не попередив осіб,  які беруть участь у справі про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних дій і не сприяв здійсненню їхніх прав у
випадках,  встановлених цим Кодексом.

Крім
того,  поза увагою суду залишилося
положення ч.2  ст. 30 ЦПК України,  згідно якого позивачем і відповідачем у
цивільному процесі можуть бути фізичні і юридичні особи.

Так,  місцевий суд не звернув уваги на зміст
заперечення відповідача проти позову ОСОБА_1,
в якому,  зокрема,  зазначено,
що ЦЕЗ № 8 Полтавської філії ВАТ „Укртелеком" не є юридичною особою
(а.с.  30-31),  та розглянув справу по суті без залучення до
участі у справі належного відповідача - ВАТ „Укртелеком",  яке є юридичною особою.

Оскільки,  зазначені порушення судом
першої інстанції норм процесуального права,
відповідно до п.4 ч.1  ст. 3П ЦПК
України,  є безумовною підставою для
скасування рішення суду,  апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення,  а
рішення суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до того ж суду
в іншому складі суду.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
311 ч.1 п.4,  314,  315 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

. Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Хорольського районного суду Полтавської області від 23 липня 2007 року
скасувати,  а справу направити на новий
розгляд до того ж суду,  в іншому складі
суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом
двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду
України.