Справа № 22-ц-2097/07р.                   Головуюча суду 1 інстанції
5                                            Доповідач
апеляційного суду    Довжук Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18     жовтня 2007  року
колегія  суддів судової
палати  в
цивільних  справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої         -
Буренкової К.О.,

суддів:    Козаченка В.І.,    Довжук Т.С,

при
секретарі судового засідання            Гапєєвій
Т.В.,

за
участю позивачів       ОСОБА_1, ОСОБА_2.,

представника
позивачів                              ОСОБА_13.,

представника
відповідача                 ОСОБА_14.,

представника
третіх осіб                     ОСОБА_15.,

третіх осіб
ОСОБА_16,ОСОБА_17.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2

на рішення   Заводського районного суду   м. Миколаєва від   22 серпня
2007 року за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

до

ОСОБА_3,

адміністрації Заводського району м. Миколаєва

(далі - райдержадміністрація),

ОСОБА_4

треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12,

про визнання
права власності на самочинно побудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

30
серпня 2006 року ОСОБА_1,ОСОБА_2. звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3.,
райдержадміністрації про визнання права власності на самочинно побудовані
споруди у АДРЕСА_1, а саме - забудову під літ 3-2, розміром 8,2 х 4,57 м2, а
також визнання дійсним договору купівлі-продажу 20/100 зазначеного будинку.

Позивачі
вказували, що знаходяться з відповідачемОСОБА_3. в родинних відносинах. З його
дозволу в 1972 році вони проживають та прописані в вказаному будинку, в
виділеній ім частці, яку вони купили за 1000 карбованців. Пізніше вони
прибудували літню кухню, яка права інших співвласників не порушує. Оскільки це
будівництво є самочинним, просять визнати за ними право власності на цю будівлю
та визнати дійсним договір купівлі-продажу, який був укладений між ними та
відповідачемОСОБА_3. в 1972 році.

Посилаючись на
вказане, ОСОБА_1,ОСОБА_2. просили позов задовольнити.

В
подальшому позивачі неодноразово уточнювали позовні вимоги та остаточно просили
визнати за ними право власності на самовільно збудовано нерухоме майно, а саме
- забудову під літ 3-2, розміром 8,2 х 4,57 м .

Ухвалою
Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2007 року до участі у
справі в якості співвідповідача притягнута ОСОБА_4

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Останнім
рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,ОСОБА_2. просять рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову. На думку апелянта, рішення суду
постановлено з порушенням норм матеріального права та є незаконним.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення позивачів, їх представника, представника відповідачки
ОСОБА_4., третіх осіб та їх представника, дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Суд
першої інстанції, в межах заявлених вимог, повно з'ясував обставини справи, дав
належну оцінку доказам, які були представлені сторонами, і дійшов правильного
висновку про відсутність підстав для визнання за позивачами права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно. В зв'язку з чим суд обґрунтовано відмовив в
задоволенні позову.

З
матеріалів справи вбачається, що вказаний будинок належить на праві спільної
часткової власності 12 -ом співвласникам. ОСОБА_3. є
співвласником житлового будинку АДРЕСА_1та йому належить 26/100 частини
спірного жилого будинку (а.с. 62-63, 75,76). В 1972 році зі згоди власника
позивачі стали проживати у старій літній кухні (сараї), яка є частиною будівлі
ОСОБА_3. Зазначену будівлю, також зі згоди ОСОБА_3., вони у 1983 році
перебудували у нову літню кухню, де проживають до теперішнього часу.

Зазначене
відображено в документах МБТІ, в яких замість старої літньої кухні заОСОБА_3.
числиться спірна самочинна забудова під літерою 3-2 розміром 8,2 х 4, 57 м2 та
є одним цілим з будинком АДРЕСА_1(а.с. 22-31, 38-42).

Згідно
висновку судової будівельно-технічної експертизи від 13 липня 2007 року будівля
літньої кухні літери 3-2 побудована не за типовим проектом та не відповідає
вимогам будівельних норм та правил (а.с. 186-194).

Право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що
не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, що передбачено
ч.3 ст. 376 ЦК України.

Відповідно
до довідки Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради від 12
липня 2007 року земельна ділянка за адресоюАДРЕСА_1 належить до земель
державної власності (а.с. 197).

Таким
чином, питання про визнання права власності на житловий будинок та інші будівлі
може бути вирішено через суд тільки після передання земельної ділянки у
власність чи надання її в оренду для обслуговування житлового будинку   в порядку і

нормах, встановлених ст.
ст. 40, 125-126 ЗК України.
Крім того, як роз'яснив Пленум
Верховного Суду в п. 6 постанови
«Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, що
виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону «Про власність" , застосовується чинне на той час
законодавство.

Обставини,
на які посилаються ОСОБА_1 іОСОБА_2. в апеляційній скарзі,

не
можуть бути підставами для її задоволення, оскільки спростовуються матеріалами

справи.

Рішення   суду є законним та обґрунтованим, а тому
підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись
статями 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити, а рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 22 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.