Справа 2-2984
РІШЕННЯ

іменем        України

03 липня 2007
року   Слов"янський міськрайонний
суд Донецької області в складі :

головуючий суддя
Мінаєв І.М.

при секретарі  Бороздіной І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Слов"янська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до державного підприємства „Український науково-дослідний
інститут металургійного машинобудування „УкрНДІметалургмаш" про стягнення
середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду
звернулася ОСОБА_1 з
позовом до ДП „УкрНДІметалургмаш" про стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку та моральної шкоди, посилаючись на те, що вона з
16.04.1980р. по 06.04.2007р. перебувала з відповідачем в трудових відносинах -
працювала інженером. 06.04.07р. вона звільнилася за згодою сторін відповідно до
ч.1 ст.36 КЗпП України. На день звільнення відповідач нарахував, але не сплатив
належну її зарплату в сумі 3382,08 грн. Дану суму в день звільнення її сплачено
не було, а тому відповідач зобов'язаний сплатити її середній заробіток за час
затримки розрахунку з 06.04.2007р. по 18.05.2007р. у сумі 919 грн 62 коп..
Рішенням суду від 27.04.2007р. на її користь з відповідача стягнуто
заборгованість з заробітної плати у сумі 3382,08 грн. Затримкою зарплати та
несвоєчасним розрахунком при звільненні її також спричинено моральну шкоду, яка
полягає в позбавленні можливості набувати необхідні речі, вчасно оплачувати
комунальні послуги, що призвело до втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагало
від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду вона
оцінила в 2100 грн. Прохала стягнути середній заробіток у сумі 919,62 грн та
2100 грн моральної шкоди.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої вимоги в повному обсязі.

Представник
відповідача Лауніконіс В.П.,
що діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала, вказавши, що
дійсно в зв"язку з матеріальним становищем підприємства та відсутністю
коштів на рахунку своєчасно розрахунок із звільненим позивачем не було зроблено.
Заперечував проти задоволення позову про стягнення моральної шкоди, посилаючись
на те, що позивачкою не надано доказів, які б свідчили про спричинення її
моральної шкоди. Вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку також вважала безпідставними, оскільки підприємство зробило усе
можливе для її звільнення - оформила необхідні документи, нарахувало належні до
виплати суми, а тому вини підприємства у несвоєчасному розрахунку немає.

Заслухавши
пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому
задоволенню.

Судом
встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 перебувала в
трудових відносинах з відповідачем з 22.05.1980р. по 06.04.2007р., працювала
інженером - накази № 20 від 16.04.1980р. та №53 від 06.04.2007р..

Частина перша ст..47 КЗпП України
зазначає, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.

Відповідно до
ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать
йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.

Згідно ст.117
КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст..116 КЗпП
України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до
довідки ДП „УкрНДІметалургмаш" від 22.06.2007р., середньоденна зарплата
ОСОБА_1 складає 48 грн 78 коп., заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці
роботи складає 1000,00 грн.. Повний розрахунок в зв"язку з звільненням з
позивачкою зроблено лише 12.06.2007р., що не заперечувала позивачка та
представник відповідача, чим порушено право позивача та норми ст.117 КЗпП
України, оскільки спору про розмір належних до виплати сум між працівником та
підприємством не було..

Згідно п.32
Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.92р. із змінами і
доповненнями „ Про практику розгляду судами трудових спорів", у випадках
стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу
в зв"язку з затримкою розрахунку він визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні повні два
календарні місяці роботи.

48 грн. 78 коп.
- складає розмір середньоденної зарплати.

Розрахунок при
звільненні було затримано згідно заявлених позовних вимог з 06.04.07р. по
18.05.07р., тобто 27 робочих днів. Таким чином, сума середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні склала : 48,78 х 27 = 1317 грн 06 коп..
За період з квітня по травень 2007р. позивачці за час перебування на обліку як
безробітної в Слов'янському міському центрі зайнятості нараховано допомогу по
безробіттю : квітень 2007р. - 320,96 грн, травень 2007р. -343,88 грн, а всього
664 грн 84 коп.. На дану суму слід відповідно до ч.3 ст.117 КЗпП України зменшити
компенсації ( 1317,06 - 664,84=652,22 грн) і ця сума підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача. В решті позову про стягнення середнього
заробітку слід відмовити в зв"язку з необґрунтованістю, оскільки позов
розглядається в межах позовних вимог та наданих сторонами доказів.

Посилання
представника відповідача на відсутність провини підприємства в затримці
розрахунку при звільненні позивачки суд до уваги не приймає, оскільки
переконливих доказів цього суду не надано. Суду надано баланс підприємства
станом на 31.03.2007р., з якого вбачається, що зобов'язання з оплати праці
складають 1191,6 тис.грн, але штат підприємства складає понад 300 робітників,
повне погашення усіх зобов'язань підприємства було зроблено вже 12.06.2007р. з
усіма робітниками. З цього ж балансу вбачається, що власний капітал
підприємства складає 34398,0 тис грн., оборотні активи підприємства складають
12635,4 тис грн. і посилання на відсутність на банківському рахунку
підприємства грошових коштів є безпідставним.

Стосовно позовних
вимог про відшкодування моральної шкоди, судом встановлено, що несвоєчасним
розрахунком при звільненні були порушені законні права позивача, заподіяна йому
моральна шкода полягає в докладанні додаткових зусиль для організації свого
життя, вона не мала достатніх коштів для організації свого життя та
розпорядженням належними її коштами, станом на 01.04.07р. у позивачки існувала
заборгованість з оплати комунальних послуг, позивачка проживає одна та інших
джерел доходів не мала, а тому її доводи про необхідність докладання додаткових
зусиль для організації свого життя є обґрунтованими.

Відповідно до
вимог ст..237-1
КЗпП України та з урахуванням обставин справи, урахуванням вимог розумності та
справедливості, суд вважає, що сума 400 грн відповідає моральним стражданням
позивачки. В решті позову про відшкодування моральної шкоди слід відмовити в
зв"язку з необґрунтованістю.

З відповідача
також слід стягнути 7.50 грн витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.

Керуючись ст..47,116,117,237-1
КЗпП України, ст.ст.10,11, 209,212,214-215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
державного підприємства „Український науково-дослідний інститут металургійного
машинобудування „УкрНДІметалургмаш" про стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку, моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з
державного підприємства „Український науково-дослідний інститут металургійного
машинобудування „УкрНДІметалургмаш" рр 0023 Промінвестбанку МФО 334561 ЗКПО
04601736 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при
звільненні у сумі 652 грн 22 коп., в відшкодування моральної шкоди 400 грн, а
всього 1052 грн 22 коп.. В решті позову відмовити.

Стягнути з
державного підприємства „Український науково-дослідний інститут металургійного
машинобудування „УкрНДІметалургмаш" витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи 7 грн 50 коп..

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з моменту проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження, з наступною подачею в 20 денний строк
апеляційної скарги з направленням її копії до апеляційної інстанції, або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.