Справа № 22-6277/2007р.                        Головуючий в 1 інстанції Гаврилов В.А.
12                                              Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2007
року     Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого Бугрим Л.М.

суддів
Звягінцевої О.М. ,  Молчанова СІ.,

при
секретарі Алексєєвій Г.Є. розглянув у відкритому судовому засіданні в м.  Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Споживчого товариства „РМК-Холод",  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  3 особа-приватний
нотаріус ОСОБА_6,  про визнання договорів
купівлі-продажу та виписки з протоколу загальних зборів пайщиків недійсними і

встановив:

18.09.2006
р. ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулись до суду з вказаним позовом до відповідачів,  зазначали,
що вони є пайщиками
колективного підприємства „РМК-Холод" та відповідно до Статуту
підприємства є спільними власниками майна,
що йому належить.

Згідно
зі  ст.
362 ЦК України
у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має
переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною,  оголошеною для продажу,  та на інших рівних умовах,  крім випадку продажу з публічних торгів.

Згідно з
протоколом загальних зборів СТ „РМК-Холод" № 214 від 11.12.2003р. було
прийнято рішення про продаж комплексу будівель,
що належить цьому підприємству,  пайщикам ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_3.

Однак
19.12.2003р. довіреною особою СТ „РМК-Холод" Лиспаком В.О. були укладені
договори продажу нерухомого майна цього товариства не його пайщикам,  а відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4,  які не є пайщиками; договори купівлі-продажу були посвідчені приватним
нотаріусом ОСОБА_6.

Таким
чином,  їх позбавили переважного права на
придбання майна,  тому просили ухвалити
рішення,  яким розірвати договори
купівлі-продажу нерухомого майна від 19.12.2003р.

8.02.2007р.
позивач ОСОБА_3  відмовився від позову
(а.с.  96).

21.02.2007р.
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уточнили свої позовні вимоги,  просили визнати оспорювані угоди з
купівлі-продажу нерухомого майна СТ „РМК-Холод" від 19.12.2003р.
недійсними,  як такі,  що порушують публічний порядок,  і

вчинені
внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною
(а.с.  106-107).

17.04.2007р.
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уточнили свої позовні вимоги,  просили визнати недійсною виписку з протоколу
загальних зборів пайщиків СТ „РМК-Холод" від 11.12.2003р.,  як таку,
що не відповідає самому протоколу,
та визнати оспорювані угоди з купівлі-продажу нерухомого майна СТ
„РМК-Холод" від 19.12.2003р. недійсними,
як такі,  що порушують публічний
порядок,  і вчинені внаслідок зловмисної
домовленості представника однієї сторони з другою стороною (а.с.  130-131).

Рішенням
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 11 червня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відмовлено.

В
судовому засіданні 8.02.2007р. ОСОБА_3
відмовився від позову,  вказана
відмова була прийнята судом.

В
апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 оспорюють обґрунтованість вказаного рішення суду і ставять
питання про його скасування з ухваленням нового рішення про задоволення їх
позовних вимог за порушенням судом норм матеріального права та невідповідністю
висновків суду обставинам справи.

Вважають,  що суд першої інстанції дійшов
необгрунтованого висновку щодо пропуску ними загального (трирічного) строку
позовної давності,  передбаченого  ст.  71
ЦК України ( в редакції до 1.01.2004р.),
цей строк ними не пропущено; оспорювані ними угоди були укладені на
підставі підробленого документу- виписки з протоколу загальних зборів пайщиків
СТ „РМК-Холод" № 214 від 11.12.2003р.; протиправність оспорюваних угод є
очевидною,  ці угоди порушують публічний
порядок та їх вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї
сторони з другою стороною.

В
засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2,
представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2- адвокат ОСОБА_9 підтримали
доводи скарги,  просили про її
задоволення,  скасування рішення суду з
ухваленням нового рішення про задоволення позову,  а представник відповідача СТ „РМК-Холод"
та відповідачки ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_10,  а також відповідачка ОСОБА_5 заперечували
проти доводів скарги,  просили її
відхилити,  рішення суду залишити без
зміни.

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню,  рішення
суду- скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні
позову,  але з інших підстав.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції виходив з
того,  що позивачами було пропущено
трирічний строк позовної давності для захисту права і одночасно вказував на те,  що вимоги позивачів є не доведеними.

Між тим,  з такими висновками суду погодитись не можна.

У
відповідності з роз'ясненнями,  що
містяться в ч.3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судове
рішення",  суд,  встановивши,
що строк для звернення з позовом пропущений без поважної причини,  у рішенні визначає про відмову в позові з цих
підстав,  крім випадків,  коли позов не доведений.

Таким
чином,  суд міг відмовити у позові у
зв'язку з пропуском строку позовної давності лише у випадку його доведеності.

Як
вбачається з матеріалів справи,  за
рішенням загальних зборів пайщиків споживчого товариства „РМК-Холод" від
11.12.2003 року у зв'язку з тяжким фінансовим становищем підприємства було
вирішено питання щодо відчуження належного товариству майна,  при цьому вказане майно було вирішено продати
пайщикам ОСОБА_8,  ОСОБА_7, ОСОБА_3.  / а.с. 9 /

Договори
купівлі - продажу були укладені 19 грудня 2003 року між споживчим товариством
„РМК - Холод" і членами родини пайщиків товариства ОСОБА_4,  ОСОБА_5 / а.с.  4,  110-
111/ та посвідчені приватним нотаріусом.

Через 4
дні після укладення договорів загальними зборами пайщиків СТ „РМК -Холод"
було додатково прийнято рішення про зміну кола покупців на відчуження вказаного
майна,  зокрема,  на користь членів родини пайщиків ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 / а.с 136 -137/.

Таким
чином,  хоча на час відчуження майна не
було згоди пайщиків товариства вчинити продаж саме членам сім'ї родини пайщиків
ОСОБА_4 та ОСОБА_5,  однак ця обставина
не має суттєвого значення,  і вона не
впливає на законність угод.

Законодавством
України не передбачено обов'язковість визначення продавцем кола покупців у
випадку відчуження майна товариством,  а
тому немає підстав вважати договори купівлі - продажу майна та виписку з
протоколу загальних зборів пайщиків товариства № 214 від 11 грудня 2003 року
недійсними .

При
вирішення питання про відчуження майна позивачі на нього не претендували,  відповідну заяву товариству не подавали,  і відносно них товариство такого питання не
вирішувало.

У даному
випадку істотним моментом є лише волевиявлення товариства як власника
майна,  що було направлено саме на його
відчуження,  і було отримано у
встановленому законом порядку.

При
цьому будь-які права та інтереси позивачів порушені не були. Доказів з приводу
того,  що загальними зборами пайщиків
товариства від 23 грудня 2003 року не було прийнято рішення про зміну кола
покупців,  позивачі суду не надали.

Також
відсутні докази з приводу того,  що майно
було продано за пільговими цінами,
оскільки у протоколі загальних зборів пайщиків товариства було визначено
продати комплекс будівель за договірною ціною,
але не нижче залишковою вартості,
за 43 тис.  грн.

Таким
чином,  на час укладення договорів
купівлі - продажу майна товариство мало згоду пайщиків на його відчуження.

Окрім того,  згідно з рішенням Куйбишевського районного
суду м.  Донецька від 28.03.2006р.,  що набрало чинності,  позивач ОСОБА_1 вже звертався до суду з
приводу переведення на нього прав і обов'язків покупця за спірним договором
купівлі-продажу ремонтно-механічного цеху,
укладеним між товариством та ОСОБА_5 19.12.2003р. (а.с.  141-144),
однак,  вказаним рішенням йому
було відмовлено в задоволенні позову,
оскільки ним був пропущений строк,
передбачений ч.3  ст.  114 ЦК
України (в редакції до 1.01.2004р.)

Таким
чином,  апеляційний суд вважає,  що на час укладення спірних угод у товариства
були законні підстави для відчуження спірного майна.

Звертаючись
до суду з вказаними вимогами,  позивачі
посилались на факти зловмисної домовленості представника товариства з покупцями,  однак доказів з цього приводу не надали.

Вказані
підстави регулюються ч. 1  ст.  57 ЦК
України (у редакції Закону 1963 року),
яка діяла на час укладення угоди,
відповідно до якої недійсною є угода,
яка укладена внаслідок зловмисної угоди представника однієї сторони з
другою стороною.

Між
тим,  розглядаючи справу по суті,  суд першої інстанції не звернув увагу на
те,  що спірні правовідносини виникли під
час дії Цивільного кодексу (у редакції 1963 року),  та помилково застосував до них вимоги  ст.
ст.  228,  232 ЦК
України,  який набрав чинності лише з
1 січня 2004 року.

На
відміну від діючої попередня редакція не передбачала можливості визнавати угоду
недійсною у зв'язку з порушенням публічного порядку .

Окрім
того,  суд першої інстанції,  відмовляючи в задоволенні позову,  виходив з того,  що позивачами було пропущено строк позовної
давності для звернення до суду,  який
передбачено  ст.  71 ЦК України (у редакції 1963 року).

Між
тим,  такий висновок суду є
помилковим,  оскільки спірні угоди мали
місце 19 грудня 2003 року,  а з позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3  звернулись 18 вересня 2006 року,  тобто до спливу трирічного строку позовної
давності.

Окрім
того,  статтею 6 Закону України „Про
споживчу кооперацію" члени споживчого товариства не наділені правом
оскаржувати угоди,  які укладені
виконавчими органами товариства.

За таких
обставин,  апеляційний суд вважає,  що позивачі не надали доказів суду про
те,  що вказаними угодами були порушені
їхні законні права та інтереси,  а тому у
відповідності з вимогами п. 4 ч. 1
ст.  309 ЦПК України апеляційний
суд вважає,  що по справі слід
постановити нове рішення,  яким позивачам
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити у позові у зв'язку з його недоведеністю.

Керуючись  ст.
218,  п. 2 ч. 1  ст.
307,  п. 4 ч. 1  ст.
309,   ст.  ст.
313,  316 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ВИРІШИВ:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 11 червня 2007 року скасувати.

ОСОБА_1,  ОСОБА_2 відмовити у позові до Споживчого
товариства „РМК-Холод",
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про визнання
недійсними витягу з протоколу загальних зборів пайщиків споживчого товариства
„РМК - ХОЛОД" №214 від 11 грудня 2003 року,  договорів купівлі - продажу нерухомого
майна,  укладених 19 грудня 2003 року між
споживчим товариством „РМК -Холод" та ОСОБА_4,  ОСОБА_5 Рішенння набирає законної сили з
моменту його проголошення,  може бути
оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.