Головуючий у першій інстанції - Бондар О.О.
Справа № 22ц- 1562
Доповідач - Гуменюк Н.І.
Категорія № 44
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31 "
серпня 2007 року                                                                       м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Гуменюк Н.І

суддів: Самчука
П.П., Харчука В.М.

при секретарі
Липко А.Ю.

з участю: сторін

розглянула у
відкритому судовому засіданні справу  №
22ц-1562 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду
від 20 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

Заслухавши
доповідача, пояснення , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів

встановила:

В жовтні 2006
року позивачі звернулись до суду і просили стягнути з ОСОБА_1 на користь:
ОСОБА_4 1327 гр. 04 коп., ОСОБА_3 2211 гр.82 коп., ОСОБА_2 2437 гр.
матеріальних збитків та по 1500 гр.кожному моральної шкоди.

Рішенням Волочиського
районного суду від 20 червня 2007 року позов задоволено частково.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь: ОСОБА_2 400 гр. моральної шкоди; ОСОБА_4 250 гр.
моральної шкоди, 1295 гр. матеріальних збитків та 100 гр. витрат за проведення
експертизи; ОСОБА_3 250 гр. моральної шкоди, 2225 гр.82 коп. матеріальних
збитків та 100 гр. витрат за проведення експертизи.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1 означене рішення вважає незаконним, просить його
скасувати, посилаючись на те, що він не може нести відповідальності за
затоплення квартир позивачів, яке сталось внаслідок дефекту труби в місці
нарізання різьби. Належним відповідачем вважає МП „Тепловик", яке перед
початком опалювального сезону не попередило мешканців будинку про початок
випробувань в тепломережі і з вини якого стався гідроудар в квартирі ОСОБА_2

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
вимог п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального
або процесуального права.

Судом встановлено, що 21 червня 2006 року між ОСОБА_2 та
приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено договір на встановлення батарей у
квартирі АДРЕСА_1, який сторонами виконано. 10 жовтня того ж року через тріщину
різьби на одній з батарей сталось затоплення не лише означеної квартири, а й
двох сусідніх, розташованих поверхами нижче за №№ 75 та 71, власниками яких являються
ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Внаслідок цього останнім заподіяна матеріальна шкода, суму
якої суд визначив, спираючись на висновки будівельно-технічних експертиз, а
також моральна шкода, розмір якої суд встановив з врахуванням ступеню моральних
страждань, наслідків спричинених побутових незручностей і переживань з приводу
пошкодження майна.

Вірно
встановивши ці обставини, суд не врахував показів ОСОБА_2. про те, що вона,
виявивши вранці 10 жовтня 2006 року протікання води з батареї опалення,
залишила квартиру без догляду. Про це не поставила до відома працівників
експлуатуючих організацій, які могли перекрити воду і припинити подачу тепла, а
звернулась лише у підприємство „Екватор Плюс" з усним повідомленням , не
домовившись про час їх приїзду і пішла на роботу. Ключів від квартири теж
нікому не залишила і не прийняла мір до збирання води, яка витікала, додому
прийшла вже після повідомлення про затоплення і лише після цього звернулась в
ЖЄК.

Наведене дає
підстави суду прийти до висновку, що у затопленні квартир ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є
не лише вина ОСОБА_1 , а й ОСОБА_2, яка неналежним чином утримувала систему
квартирного опалення і , виявивши несправність у ній, не прийняла адекватних
мір до запобігання заподіянню шкоди.

Відповідно до
ст. 1190 ЦК України
особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть
солідарну відповідальність перед потерпілим.

За заявою
потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали
шкоди, у частці відповідно до ступеня їх вини.

Виходячи з наявних
у справі доказів, апеляційний суд визначає ступінь вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2  у заподіянні збитків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у
розмірі 50% на 50%. Оскільки останні позов до ОСОБА_2. не заявляли, то розмір
матеріальних збитків, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на їх користь слід
зменшити на 50% і сума відшкодування буде складати відповідно 648 гр. та 1113
гр. Що ж стосується відшкодування моральної шкоди, то з розміром, визначеним
судом слід погодитись.

З наведених
мотивів позов ОСОБА_2. до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.
ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167, 1190 ЦК України ,
колегія суддів

рішила:

Апеляційну
ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення   Волочиського районного суду від 20 червня
2007 року скасувати.

Відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Позовні вимоги
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь: ОСОБА_4 648 гр. матеріальної та 250 гр. моральної шкоди;
ОСОБА_3 1113 гр. матеріальної та 250 гр. моральної шкоди, а також понесені ними
витрати в сумі по 100 гр. кожному на проведення експертизи.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 51 гр. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гр.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.