Справа №
Суддя 1- інстанції-Соларева Т.О.
Категорія - 20                                                               Доповідач-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
серпня 2007 року                                                                   Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі: Головуючого-судді- Ювченко Л.П. Суддів- Стратило
В.І.,  Єлгазіної Л.П. При секретарі- Тума
О.В.

За участю
сторін: позивача ОСОБА_1,  адвоката
ОСОБА_2,  третьої особи ОСОБА_3,  відповідача ОСОБА_4,
його представника ОСОБА_5

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької обл.
від 16 квітня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1,  третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 - „Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок
ДТП"

ВСТАНОВИВ:

до апеляційного суду з апеляційною скаргою
звернувся відповідач ОСОБА_4  на
рішення  Костянтинівського міськрайонного
суду Донецької обл. від    16 квітня 2007 року - в якій просить
рішення суду скасувати,  та справу
направити до суду першої інстанції на новий розгляд .

На думку
апелянта,  суд першої інстанції не взяв
до уваги,  що суд не провів відтворення
обставин ДТП,  оскільки автомобіль позивачки має пошкодження переднього
бамперу,  переднього номерного
знаку,  переднього капоту,  лівого переднього крила,  лівої фари. Чому такі пошкодження виникли на
автомобілі,  який належить
позивачці,  третя особа,  яка ним керувала на час події,  не могла дати відповідь.

Суд
першої інстанції залишив поза уваги,  що
судом призначалася експертиза за участю експерта - автотехніка та експерта трасолога,  які і виїжджали до Костянтинівни,  але висновок до суду надійшов за підписами
інших осіб без трасологічних досліджень. Експерти не надали відповіді щодо
можливих причин пошкоджень автомобілів ОСОБА_3 та його. Суд відмовив йому у
задоволенні клопотання про залученя та допит експерта -трасолога. Додаткова
експертиза проведена з порушенням норм процесуального права. Суд не взяв до
уваги,  що справу по факту загибелі
пішохода ОСОБА_6 закрито у зв, язку з відсутністю у його діях вини та складу
злочину. Суд не допитав головного свідка ДТП -Непокриту.

Рішенням
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької обл. від 16 квітня 2007 року
позовні вимоги задоволені частково. Суд першої інстанції посилався на те ,  що 26 жовтня 2005 року о 20 годині 40
хвилин,  відповідач ,  керуючи автомобілем ЗАЗ -1102 державний номер
НОМЕР_1,  на підставі відповідного запису
у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ,  на проспекті Ломоносова у м.  Костянтинівна в районі примикання вул.
.Бородіна,  відповідач скоїв наїзд на
пішохода ОСОБА_6,  який стояв на осьовій
лінії і пропускав автомобіль відповідача. Від удару автомобілем
відповідача,  пішохода ОСОБА_6 відкинуло
на автомобіль позивачки АЗЛК -2140 під керуванням третьої особи ОСОБА_3,  державний номерний знак НОМЕР_2 . згідно
доручення виданого 16 вересня 2005 року власником ОСОБА_1/а.с. 18/ Внаслідок
чого автомобіль позивачки зазнав
пошкодження переднього бамперу,
переднього номерного

знаку,  переднього капоту,  лівого переднього крила,
лівої фари. Вартість ремоту автомобіля позивачки склала 4 484, 32
гр.,  а залишкова вартість автомобіля
складає 3 282, 5-гр.,  тому суд стягнув з
відповідача залишкову вартість автомобіля - 3 282, 5 гр.,  не вирішивши питання про повернення
автомобіля відповідачу,  і дійшов
висновку,  що позивачці спричинена
моральна шкода ,  яку суд першої
інстанції оцінив в межах заявлених вимог у сумі 2000гривень та судові витрати у
сумі 852, 26 гривень.

Суд
першої інстанції дійшов висновку,  що
відповідач порушив вимоги п.1.3. розділу 34 Правил Дорожнього руху України і
відповідно до вимог  ст. . ст. . 1166
ч.1,  1167ч.1, 1192 ЦК України відповідає
за шкоду,  спричинену позивачці.

Заслухавши
суддю- доповідача,  відповідача та його
представника,  які просили задовольнити
апеляційну скаргу та скасувати рішення суду,
як таке,  що постановлене з
порушенням вимог матеріального та процесуального права,  пояснення позивачки,  третьої особи на стороні позивача та їх
представника,  які просили суд залишити
рішення без зміни,  а апеляційну скаргу
без задоволення,  перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави апеляційної скарги,  судова колегія вважає ,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно  ст. . 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Кожна сторона
повинна довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,  крім випадків,  встановлених цим кодексом ( ст. 10 ч3. ЦПК
України)

Апеляційним
судом встановлено ,  що дійсно 26 жовтня
2005 року о 20 годині 40 хвилин,
відповідач ,  керуючи автомобілем
ЗA3 - 1102 державний номер НОМЕР_1,  на
підставі відповідного запису у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу
,  на проспекті Ломоносова у м.  Костянтинівна в районі примикання вул.
.Бородіна,  скоїв наїзд на пішохода
ОСОБА_6,  який стояв на осьовій лінії і
пропускав автомобіль відповідача. Від удару автомобілем відповідача,  пішохода ОСОБА_6 відкинуло на автомобіль
позивачки АЗЛК -2140 під керуванням третьої особи ОСОБА_3,  державний номерний знак НОМЕР_2,  який рухався у зустрічному напрямку . Ці
обставини встановлені постановою слідчого СВ Костянтинівського УМВС України в
Донецькій області від 04.11.2005 року,
на час розгляду справи апеляційним судом

постанова
чинна і ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і позивачкою ОСОБА_1 не оскаржена (а.с. 6-7) і
співпадає з текстом постанови у відмовному матеріалі №1203/2360,  який досліджено апеляційним судом.  Відповідно з названою постановою відповідач
ОСОБА_4  повинен був діяти згідно з
вимогами -п.12.2 ,  -п.12.3 Правил
дорожнього руху України затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року,  а саме:

-п. 12.2
- в темний час доби та в умовах недостатньої видимісті,  швидкість руху має бути такою,  щоб водій мав змогу зупинити транспортний
засіб в межах видимісті дороги;

-п.12.3 - у
випадку виникнення небезпеки руху чи перепони,
які водій об, активно має змогу виявити,
він повинен невідкладно вжити заходів для зменшення швидкості аж до
зупинки транспортного засобу,  чи
безпечного для інших учасників руху об, їзду перепони.

У діях
відповідача ОСОБА_4у даній дорожній пригоді невідповідності вимог п.12.2 ,  -п.12.3 Правил дорожнього руху України
слідчими органами не встановлено і не він не мав технічної можливості
передбачити наїзд на пішохода.

Третя особа
ОСОБА_3 також у даній дорожній пригоді також не мав технічної можливості
передбачити наїзд на пішохода,  оскільки
не мав технічної можливості своєчасно встановити опасність для свого руху.

Згідно з
доданим до матеріалів справи відмовним матеріалом №1203/2360
Костянтинівського  MB
УМВС України в Донецькій обл..
по факту ДТП від
26.10.2005

року
,  яке мало місце на автодорозі м.
Костянтинівка по пр.Ломоносова вина відповідача та третьої особи в порушенні
правил дорожнього руху України - не встановлена постановою слідчого
Костянтинівського РВ УМВС України в Донецькій обл.,  в в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за  ст. .296 КК України відмовлено,

постанова
чинна і відповідачем та третьою особою не оскаржена. Таким чином слідчими
органами вина відповідача у ДТП,  яке сталося 26.10.2005 року ,  на автодорозі м. Костянтинівка по
пр.Ломоносова не встановлена.

На думку
апеляційного суду суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку ,  що між спричиненою шкодою і діями відповідача
мається прямий причинний зв, язок,  і він
несе відповідальність по відшкодуванню шкоди,
оскільки в діях ОСОБА_4 відсутня вина у спричиненні шкоди загиблому
ОСОБА_6 Судом першої інстанції невірно дана оцінка обставинам справи,  оскільки пояснення ОСОБА_3 та свідка
ОСОБА_7,  (який знаходиться у дружніх
стосунках з ОСОБА_3) спростовуються матеріалами справи,  а саме - протоколом огляду місця події (а.с.
63-65) від 26.10.2005 року. Згідно з протоколом огляду біля осьової лінії
знаходяться мішок потерпілого,  скельця
розбитої фари ,  та частини пошкодженого
корпусу фари з автомобіля „Москвич",
яким керував   ОСОБА_3.

На
полосі руху ОСОБА_3 знаходиться труп потерпілго ,  автомобіль ОСОБА_3 знаходиться під вуглом 45
градусів по відношенню до розподільної лінії,
місце розташування якого потім безпідставно змінюється,  оскільки первинні фактичні дані були
зафіксовані на місці події за участю понятих та спеціалістів УМВС і зауважень
до протоколу огляду ОСОБА_3 не вносив і не оскаржував,  більше того,
у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 підтвердив,  що протокол огляду місця події 26.10.2005
року відповідає дійсним обставинам справи.

Суд
першої інстанції не дав належної оцінки встановленим слідцтвом фактам.  Крім того,
на відстані 6, 54м по правому краю сторони дороги ( тобто на відстані
від розподільної лінії 7м-0, 46м=6, 54 м) знайдено осколки пластмасового
обтекателя автомобіля „Таврія" ОСОБА_4,
що не узгоджується з поясненнями ОСОБА_3 відносно обставин події,  який пояснював,  що ОСОБА_4 рухався на розподільній
лінії,  а суд першої інстанції вийшов за
межі постанови слідчих органів (обвинувачення) і встановив,  що ОСОБА_4 виїхав на зустрічну смугу по
стороні руху ОСОБА_3 і змінив інкриміновані слідством порушення правил
дорожнього руху. Суд першої інстанції залишив поза уваги,  що на лівій холоші постраждалого знайдена
барва зеленого кольору,  яку мав
автомобіль „ Москвич" і не дослідив додатково з цього приводу отримані
потерпілим характерні тілесні ушкодження ніжніх кінцівок трупа ОСОБА_6,  з пошкодженнями переднього бамперу,  переднього номерного знаку автомобіля „
Москвич" та знайденими на розподільній лінії кусочками пошкоджених частин
з автомобіля ОСОБА_3

Апеляційним
судом встановлено,  що ОСОБА_3 має
слабкий зір - близорукість,  що судом
залишено поза уваги,  і потерпілий та
Непокрита В.І. перебігали дорогу по лінії руху ОСОБА_3,  що підтверджується протоколом огляду місця
події від 26 жовтня 2005 року.

Крім
того,  протокол огляду місця події не
відображає довжину сліду гальмування,  не
заміряно ширину осьової лінії сліду гальмування та ширину протектора,  відсутній його опис,  що найшло своє відображення у висновку
експерта від 09.01.2007 року (а.с. 108-112),
згідно з яким у п.7 висновку експерти вказали,  що для вирішення питання про те,  чи знаходяться фактичні дії водія ОСОБА_4 у
причинному зв, язку з подією даного ДТП,
необхідно встановити,  чи мав
водій ОСОБА_4 технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. Оскільки
визначення технічної можливість запобігти наїзду на пішохода експертами не
вирішувався з причини відсутності відповідних реальних,  технічно обґрунтованих вихідних даних,  то вирішити це питання неможливо.

Суд
першої інстанції не дав критичної оцінки відповіді експертів на питання
№8-9,  згідно з яким експерти
вважали,  що саме цими частинами
автомобілів ОСОБА_3 та

ОСОБА_4
було нанесено удар по пішоходу,
стоявшому з лівого боку по лінії руху автомобілів у розподільної смузі
дороги,  що підтверджує механізм події
про контакт пішохода з двома автомобілями. Відповідь експертів
неконкретна,  оскільки ОСОБА_6 стояв з
лівої сторони по ходу руху автомобіля ОСОБА_3 і на розподільній смузі дороги
маються скельця розбитої фари ,  та
частини пошкодженого корпусу фари з автомобіля „Москвич",  яким керував ОСОБА_3,  а водій ОСОБА_4 також рухався з лівої сторони
по відношенню до ОСОБА_6,  але частини
його пошкодженого автомобіля знайдено на відстані 6, 54м по правому краю
сторони дороги від розподільної смуги дороги.

Таким
чином,  виходячи з наведеного
висновку,  експерти не виключали
можливості наїзду на пішохода автомобілем ОСОБА_3

Суд
першої інстанції дійшов помилкового висновку про вину ОСОБА_4 у даному ДТП ,  оскільки його вина слідчими органами не
встановлена. Навіть після повторної перевірки прокуратурою матеріалів,

постанова
слідчого про відмову у порушенні кримінальної справи   згідно з відмовним матеріалом   №1203/2360 Костянтинівського

MB
УМВС України в Донецькій обл..
по факту ДТП від 26.10.2005 року ,
яке мало місце на автодорозі м. Костянтинівка по пр.Ломоносова вина
відповідача та третьої особи в порушенні правил дорожнього руху України - не
встановлена.

Постановою
слідчого Костянтинівського РВ УМВС України в Донецькій обл.,
від 04.11.2005 року в порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за  ст. .296
КК України відмовлено,

постанова
чинна і відповідачем та третьою особою не оскаржена. Таким чином слідчими
органами вина відповідача у ДТП,  яке сталося 26.10.2005 року,  на автодорозі м. Костянтинівка по пр.Ломоносова
не встановлена.

Згідно з Законом
- майнова шкода ,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдана особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.    /
ст.  1166 ЦК України /.

Винна
особа органами досудового слідства не встановлена. Посилання суду першої
інстанції на притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за  ст. . 124 КпАП України не є доказом його вини
у спричиненні шкоди,  а посилання суду на
висновки експертиз спростовуються матеріалами справи та матеріалами відмовної
справи №1203/2360 Костянтинівського УМВС . Згідно  ст. . 147 п.6 - висновок експерта для суду не є обов, язковим і
оцінюється судом за правилами,
встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Суд
першої інстанції необгрунтовано дійшов висновку щодо спричинення позивачу
моральної та майнової* шкоди. Рішення з цих підстав підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

Відповідно
до  ст.
309 п.2 ЦПК України однією з підстав скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є недоведеність обставин,  що мають значення для справи,  які суд вважав встановленими.

Керуючись  ст. . 304 п.1 ,  307,
309,  313 ,  314,
315,  317,  319 ЦПК України,  Апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 -   задовольнити частково.

Рішення
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2007 року
- скасувати і ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,  третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 - „Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок
ДТП".

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  і може бути оскаржено шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.