Справа № 22-5876/2007
рік                          Головуючий у
1 інстанції Кучма В.В.
Категорія    43                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючої
Новосядлої В.М.  суддів Маширо О.П.,  Ігнатової Л.Є. при секретарі Маслаковій М. Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу по
апеляції відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго" на рішення
Сніжнянського міського суду від 5 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ВАТ „Донецькобленерго" про захист прав споживачів,

установив:

До
апеляційного суду звернулось ВАТ „Донецькобленерго" з апеляційною скаргою
на рішення суду,  яким були частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та був визнаний недійсним акт про порушення
правил користування електроенергією,
складений працівниками РЕМ
Харцизьких електромереж щодо позивачки.

Суд
виходив з того,  що перевірка,  яку 29 грудня 2006 року здійснили контролери
РЕМу відносно правильного користування позивачкою електроенергією,  була проведена у відсутність позивачки,  результати проведених замірів до її відома як
власниці будинку доведені не були.

Допитані
судом свідки - працівники РЕМу,  які
проводили заміри та складали акт,
підтвердили,  що при проведенні
замірів вони знаходились за парканом будинку позивачки,  а вона сама була у дворі,  з двору не виходила,  вона погано чує.

Суд
також встановив,  що складений акт
ОСОБА_1 вручений не був,  цей акт під
розписку одержала її донька у приміщенні РЕМу 3 січня 2007 року.

На
підставі вказаних порушень Правил користування електричною енергією для
населення суд визнав складений акт про порушення ОСОБА_1 цих Правил недійсним.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити
нове,  яким відмовити позивачці у задоволенні
її позову,  оскільки вважає,  що суд,
ухвалюючи рішення,  порушив вимоги
матеріального права.

Зокрема,  суд не врахував,  що працівники ВАТ „Донецькобленерго"
діяли у відповідності до вимог Правил користування електричною енергією для
населення,  а саме: виявили порушення цих
Правил позивачкою ОСОБА_1 та склали відповідний акт,  однак ОСОБА_1 відмовилась бути присутньою при
складанні акту та відмовилась його підписати,
про що у акті був зроблений відповідний запис.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  апеляційний суд вважає,  що рішення суду слід скасувати,  справу направити до місцевого суду на новий
судовий розгляд,  з таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання акту про порушення Правил користування
електроенергією для населення недійсним та зобов'язуючи товариство підключити
позивачку до електропостачання,  суд
першої інстанції виходив з того,  що для
складання акту про порушення позивачкою вказаних Правил та у зв"язку з цим
відключення ОСОБА_1 від електропостачання не було законних підстав. Суд
зазначив,  що перевірка була проведена та
акт складений у відсутність позивачки,
про що свідчать: відсутність її підпису в акті; пояснення свідків -
працівників РЕМу,  які проводили
перевірку,  а також той факт,  що складений факт був вручений під розписку
донці позивачки у приміщенні РЕМу тільки 3 січня 2007 року.

Проте з такими
висновками суду погодитись не можна.

Як
вбачається із позовної заяви ОСОБА_1,
предметом спору є правомірність складання працівниками ВАТ
„Донецькобленерго" акту про порушення нею Правил користування
електроенергією для населення та відключення на цій підставі будинку позивачки
від електропостачання.

Згідно
зі  ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку,  встановленому законом,  звернутись до суду за захистом своїх
порушених,  невизнаних або оспорюваних
прав,  свобод чи інтересів.

Захист
цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі
їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під
способами захисту суб"єктивних цивільних прав слід розуміти закріплені
законом матеріально-правові заходи примусового характеру,  за допомогою яких проводиться поновлення
(визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний
перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у  ст. 16 ЦК
України.

Як
правило,  власник порушеного права може
скористатись не любим,  а цілком
конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту
порушеного права прямо визначається спеціальним законом,  який регламентує конкретні цивільні
правовідносини.

Акт про
порушення Правил користування електроенергією для населення був складений
працівниками ВАТ Донецькобленерго",
які діяли як посадові особи і на підставі відповідних положень вказаних
Правил.

Таким
чином,  оскарження лише самого акту,  який не встановлює для позивачки будь-яких
обов'язків,  не передбачене діючим
законодавством як спосіб захисту порушеного права.

Зазначений
акт може бути визнаний у якості доказу при вирішенні іншого спору,  де б оспорювались дії та рішення,  які є обов'язковими для виконання,  зокрема,
при визнанні дій відповідача щодо відключення від електропостачання
неправомірними. При вирішенні такого спору суд зобов'язаний буде дати оцінку і
вказаному акту.

Проте таких
позовних вимог позивачка не заявляла.

Оскільки
порушення вимог матеріального і процесуального права призвело до неправильного
вирішення справи,  рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При
новому розгляді справи слід уточнити позовні вимоги ОСОБА_1,  встановити характер спірних
правовідносин,  з'Ясувати,  з якими саме діями вона пов'Язує спричинення
їй моральної шкоди,  на яку вона знову
вказувала у своїх запереченнях,  та
залежно від з'ясованого ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

Керуючись  ст.  ст.
311,  313,  315 ЦПК України,  апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго" задовольнити
частково.

Рішення
Сніжнянського міського суду від 5 квітня 2007 року скасувати,  справу направити до місцевого суду на новий
судовий розгляд.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.