Справа № 2-298/ 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16
травня 2007 р.                                                                           м.
Чернігів

Чернгівський
районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Хоменко Л.В.,
при секретарі Шевкун ОЄ.,

за
участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 заочно розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду
в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ПМНВІП „ Струм", філії
„ Струм- Славутич" ПМНВІП „ Струм"
про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПМНВІП „ Струм", філії „
Струм-Славутич" ПМНВІП „ Струм", у якому просить стягнути на його
користь 7 510 грн. 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні, 267 грн. 48 коп. компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну
плату та 1000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що з 15.02.2005
року по 31.07.2006 року він перебував у трудових відносинах з Підприємством
відповідача - працював бетонярем філії „ Струм - Славутич" ПМНВІП „
Струм". При звільненні з роботи відповідачем йому була не своєчасно
виплачена заробітна плата за червень та липень 2006 року у сумі 4 863 грн. 75
коп., виплату якої проведено лише 29 грудня 2006 року. Тому просить стягнути з
відповідачів на його користь 7 510 грн. 50 коп. за час затримки розрахунку при
звільненні, а також компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату, яка
за його підрахунком становить 267 грн. 48 коп. Також позивач вважає, що діями
відповідачів йому спричинена і моральна шкода, яка полягає в позбавленні його
можливостей через несвоєчасно проведені виплати здійснювати певні соціальні
плани, родина була позбавлена засобів до існування, доводилось позичати гроші на
лікування. Моральну шкоду позивач оцінює в 1000 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві, відмовився від стягненн компенсації за
несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 267 грн. 48 коп., оскільки, як
встановлено в судовому засіданні, вона була виплачена згідно довідки
відповідача, в іншій частині просив позов задовольнити в повному обсязі, а
також просив стягнути на його користь добові в сумі 75 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги позивача
підтримав та зазначив, що позивачем дотримано 3-х місячний строк звернення до
суду, оскільки розрахунок з ним було проведено 29 грудня 2006 року, саме цього
дня позивачу стало відомо про порушення його прав.

Передставник відповідача Філії „ Струм - Славутич"
ПМНВІП „ Струм" у судове засідання не зявився, надав клопотання про
розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, згідно поданих
заперечень на позовну заяву, вважає, що позивачем пропущено строк звенення до
суду.

Представник відповідача ПМНВІП „ Струм" у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений
своєчасно та належним чином, про що свідчить відмітка на поштовому повідомленні
( а.с. 48). Допитаний у судовому засіданні Ленінським районним судом м. Вінниці
позовні вимоги не визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в
судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її
розгляду у відсутності відповідачів. Позивач та представник позивача проти
заочного розгляду справи не заперечують.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши
письмові докази у справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з
відповідачем працював бетонщиком
за строковим трудовим договором з 15 лютого 2005 року по 31 липня 2006 року,
що підтверджується виписками з наказів по філії „ Струм- Славутич" ПМНВІП
„ Струм"( а.с. 4,5).

Згідно довідки Філії „ Струм- Славутич" від 31.10.2006 року
заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 станом на 30.10.2006 року складає за
червень - 854 грн., за липень 3 261 грн. 10 коп., заборгоаваність на
відрядження - 25 грн. (а.с. 7)

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення.

З довідки про заробітну плату ОСОБА_1 вбачається, що 29
грудня 2006 року йому виплачена заборгованість по заробітній платі за червень
2006 року в сумі 854 грн. 72 коп., за липень 2006 року 3 230 грн. 80 коп., а
також компенсація за затримку виплати заробітної плати в сумі 232 грн. 22
коп.(а.с. 34). З наданої довідки також вбачається, що в липні 2006 року позивач
9 днів перебував на лікарняному.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум , у строки,
зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суд вважає, що затримка розрахунку при звільненні з позивачем сталась з
вини підприємства відповідачів, про що прямо зазначено в відзиві на позовну
заяву філії „ Струм-Славутич" - „оскільки фінансування робіт здійснювалось
центральним офісом та не було проведено в установлені терміни"( а.с. 22),
та відповідчами не було надано належних доказів на спростування цього. Сама по
собі відсутність коштів у відповідача не виключає його вини.

Згідно довідки про включення до єдиного державного реєстру підприємств та
організацій Філія „ Струм- Славутич" ПМНВІП „ Струм" створена без
права юридичної особи ( а.с. 25). Належним відповідачем у справі за позовом про
оплату праці є та юридична особа, з якою позивачем укладено трудовий договір.
Тому, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні підлягає
стягненню з відповідача ПМНВІП „ Струм" відповідно до ст.117 КЗпП України
за весь час затримки розрахунку з 01 серпня по 28 грудня 2006 року, тобто за
150 календарних днів. Визначаючи дану суму суд виходив з наступного.

Відповідно до постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року «
Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», у всіх інших
випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов"язана відповідна виплата. Судом встановлено, що
в липні 2006 року позивач 9 днів перебував на лікарняному. Відповідно до
зазначеної постанови при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках
її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються одноразові виплати
- компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога, а також виплати за
час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника - допомога у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Тому суд вважає, що в даному випадка
середня заробітна плата повинна обраховуватись із заробітної плати позивача за
червень - липень 2006 року, за виключенням названих вище виплат, тобто за
червень - 1020,72, за липень - 2291, 33, а всього 3312, 05 грн., шляхом ділення
на суму календарних днів за ці місяці 61 та множення на 150 днів затримки
розрахунку при звільненні = 8 145 грн. Однак, відповідно до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає справи в межах заявлених ними вимог, тому стягненню на користь
позивача підлягає 7 510 грн. 50 коп.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може
звернутись до суду із заявою про вирішення трудового спору в тримісячний строк
з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права.
Відповідно до постанови ПВСУ № 13 від 24.12.1999 року „ Про практику
застосування судами законодавства про оплату праці"

непроведения розрахунку з
працівником у день звільнення або, якщо він не був на роботі, наступного дня
після його звернення з вимогою про розрахунок , є підставою для застосування
відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг
тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після
проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.
Розрахунок з позивачем проведено 29 грудня 2006 року, що підтверджено
матеріалами справи і ніким не оспорюється, тому суд вважає, що строк звернення
до суду позивачем дотримано.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних
життєвих з"язків і вимагають від нього додоткових зусиль для організації
свого життя.

Аналізуючи викладене в сукупності суд приходить до висновку, що не
своєчасною виплатою заробітної плати позивачу була заподіяна моральна шкода.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню суд виходить з
глибини душевних страждань позивача, ступеня втрати нормальних життєвих
зв»язків та відшуканням ним додаткових зусиль для організації свого життя, їх
тривалості, і вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню в розмірі 300
грн.

Добові відповідно до статті 85 ЦПК України на думку суду відшкодуванню не
підлягають, оскільки відповідно до інструкції Про службові відрядження добові
виплачуються за кожний день перебування працівника у відрядженні в межах
України та час перебування в дорозі. Позивачем не надано відповідних доказів
того, що він з'явившись на засідання суду, перебував у службовому відрядженні.

Судовий збір та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду
справи підлягають стягненню з відповідача ПМНВШ „ Струм" відповідно до ст.
88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 13, 14, 60, 208, 209, 215, 218
ЦПК України, ст. 116,117,233,237-1 КЗпП України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного малого науково- впроваджувального інноваційного
підприємства „ Струм" м. Вінниця, вул. Першотравнева, 43 на користь
ОСОБА_1 - 7 510 грн. 50 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні ( сума зазначена без утримання прибуткового податку та інших
обов"язкових платежів), 300 грн. моральної шкоди,  а всього 7 810 грн. 50 коп.

В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ПМНВШ „ Струм" на користь держави 83 грн.
60 коп. судового збору та ЗО грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення
розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Чернігівським районним судом за
письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду
Чернігівської області через Чернігівський районний суд. Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через
Чернігівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.