Справа 22-6440/2007 р.                                                       Головуючий
30                                                                          Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем     України

06
вересня  2007р.                                                                                       М.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Прокопчук Л.М.  Суддів Могутової
Н.Г.,  Соломахи Л.І При секретарі  Білявській І.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  що діє в своїх інтересах та інтересах
малолітньої доньки ОСОБА_2 на рішення Гірницького районного суду м.  Макіївки від 26 червня 2007 р. у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  що діє в
своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні власністю,
-

ВСТАНОВИВ:

У травні
2007 року позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідачки,  посилався на те,  що йому на праві власності на підставі
договору дарування від 04.02.2001 року належить квартира АДРЕСА_1. В зазначеній
квартирі вони проживали разом з відповідачкою і дочкою,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Шлюб з відповідачкою
розірвано 23.04.2007 року. Вона зареєстрована за іншою адресою,  але проживає в указаній квартирі. Він має
намір розпорядитися квартирою,  продати її.
Просив зобов'язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні квартирою та
висилити її з донькою з квартири.

Рішенням
Гірницького районного суду м.  Макіївки
від 26 червня 2007 р. позовні вимоги задоволені - відповідачка зобов'язана не
чинити позивачу перешкод у користуванням жилим приміщенням зазначеної квартири,  разом з дочкою вона виселена з неї.

В
апеляційній скарзі відповідачка просить рішення суду скасувати. Посилається на
те,  що воно не відповідає нормам
матеріального права,  оскільки Закон
України „Про власність",  на який
послався суд при вирішенні спору,  не діє
з 27.04.2007 року.

В
судовому засіданні відповідачка та її представник підтримали доводи апеляційної
скарги. Просили рішення суду скасувати.

Позивач просив
рішення суду залишити без змін,
апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши
доповідача,  пояснення відповідачки,  її представника,  позивача,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає,  що
апеляційну скаргу слід задовольнити частково,
а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення з наступних підстав.

Відповідно
до п.4 ч.1  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального
права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими,  якщо застосовано закон,  який не поширюється на ці
правовідносини,  або не застосовано
закон,  який підлягав застосуванню.

Постановляючи
рішення,  суд виходив з того,  що спірна квартира придбана позивачем до
реєстрації шлюбу з відповідачкою,  належить йому на праві власності. Відповідачка
проживає з дочкою в спірній квартирі,
відмовляється її залишити. Вона перешкоджає йому в користуванні своєю
власністю.

Відповідно
до  ст.
213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.  Законним є рішення,  яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства,  вирішив справу згідно із законом.  Обґрунтованим є рішення,  ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин,  на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи
позовні вимоги відповідача про виселення позивачки та неповнолітньої
дитини,  суд першої інстанції керувався
тим,  що відповідачка зобов'язана
звільнити жиле приміщення згідно з вимогами
ст.  48,  55 Закону України „Про власність",  проте з такими висновками суду погодитись не
можна.

Закон
України „Про власність" втратив чинність у відповідності із Законом
України „Про внесення змін та визнання такими,
що втратили чинність,  деяких
законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного Кодексу
України" від 27.04.2007 р. №997-У.

З
матеріалів справи вбачається,  що спірна
квартира належить на праві власності відповідачу,  оскільки придбана ним до реєстрації шлюбу з
позивачкою.

Судом
встановлено,  що з 2001 року за згодою
позивача відповідачка проживає в спірній квартирі,  а з 2002 року після народження їхньої
спільної дочки вони проживають в квартири втрьох. Фактом проживання в квартирі
відповідачка чинить перешкоди позивачу в користуванні спірною квартирою

Вирішуючи
спір,  суд першої інстанції не звернув
уваги на те,  що відповідачка є членом
сім'ї власника квартири,  тому режим її
проживання в цьому жилому приміщенні регулюється нормами ЖК України.

Відповідно
до  ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений
із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на
підставах і в порядку.; передбачених законодавством.

Згідно зі  ст.
156 ЖК члени родини власника квартири,
які проживають разом з ним у квартирі,
що належить йому на праві власності,
користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартирою,  якщо при їх вселенні не було іншої угоди про
порядок користування цим приміщенням.
Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням.  При
відсутності угоди між

власником
квартири і колишнім членом сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням
до цих відносин застосовуються правила,
встановлені  ст.  162 цього Кодексу.

Відповідно
до  ст.
157 зазначеного Кодексу членів сім'ї власника квартири може бути
виселено у випадках,  передбачених ч.1  ст.
116 цього Кодексу.

Оскільки
суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права,  а в справі відсутні дані,  які згідно зі
ст.  116 ЖК є підставою для
виселення,  а також докази того,  що позивачка іншими діями,  крім проживання,  чинить перешкоди позивачу в користуванні
квартирою,  в задоволенні позову  слід відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309, 316 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  що діє в своїх інтересах
та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Гірницького районного суду м.  Макіївка
від 26 червня 2007 року скасувати.

В
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
що діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2,  про усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні власністю відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення,
касаційна скарга на нього може бути подана до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.