УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007 року                                                                  м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючого : Ковальчука О.В.,
суддів : Колоса С.С., Івашука В.А.,

при секретарі:
Цехмістер О.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Виконавчий комітет Вінницької
міської ради, про усунення перешкод в користуванні квартирою та зміну договору житлового найму, а також за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про
визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Замостянського районного
суду м. Вінниці від 04 липня 2007 року,

установила:

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 04 липня 2007 року
постановлено:

Відмовити в задоволенні позовуОСОБА_1. доОСОБА_2., ОСОБА_3. про усунення перешкод в користуванні квартирою та зміну договору
житлового найму.

ПозовОСОБА_2. доОСОБА_1. про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задоволити.

ВизнатиОСОБА_1. таким, що втратив право на користування житлом у квартирі АДРЕСА_1

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення виконкому
Вінницької міської ради № 574/54 від 21 серпня 1980 року ОСОБА_1 була виділена
2-х кімнатна квартира АДРЕСА_1, а 27 серпня 1980 року на зазначену квартиру був виданий ордер № 1284.

13.03.1992 рокуОСОБА_1 та ОСОБА_2. зареєстрували шлюб, і з того часу проживали в спірній квартирі. В 1998 році
ОСОБА_2. прописалась

Справа № 22-2053
Категорія :   32         Головуючий
у суді першої інстанції Ковальська І.А.

Доповідач: Ковальчук О.В.

2

там за згодоюОСОБА_1. В 2003 році вони
розірвали шлюб, і з того часу ОСОБА_1. в квартирі не проживав,
лише іноді з'являвся. А з липня 2006 року в спірну
квартиру не приходив, не цікавився її станом та не оплачував житлово - комунальні послуги, про що свідчать акти ЖЕК №
26 від 16.05.2006 року, 04.07.2006 року, 07.12.2006 року та покази свідків.

ПосиланняОСОБА_1., що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2. 08.09.2006 року, вона почала створювати неможливі умови
для проживання, змінила замок та не пускала його до
спірної квартири не знайшли свого підтвердження.

Не підтвердились також посиланняОСОБА_1. на те, що він деякий час не проживав в квартирі у зв'язку із доглядом за своїм
братом, оскільки згідно довідки Вінницької
центральної районної клінічної лікарні ОСОБА_4. не перебував на амбулаторному лікуванні протягом 2006 року, а лише з 16.03.2006 року по 30.03.2006 року знаходився на
стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні.

Суду не надано доказів про те, що відповідач ОСОБА_3проживає у спірній
квартирі.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати, направити справу на новий судовий розгляд. Доводи
апеляційної* скарги зводяться до невірної оцінки судом доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення останньої.

Встановивши за вищевикладених обставин, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2. у 2003 році ОСОБА_1. без поважних причин у
спірній квартирі не проживає, а з липня 2006
року нею не цікавився, суд на підставі ст.71 ЖК
України дійшов вірного висновку про визнанняОСОБА_1. таким, що втратив право на користування житлом у цій квартирі, а відтак обґрунтовано
відмовив у задоволенні його позову.

Суд оцінив зібрані у справі докази відповідно до положень ст.212 ЦПК України та мотивував у рішенні чому прийняв до уваги одні
із них і відхилив інші, а тому доводи скарги про
невірну оцінку доказів як такі, що висновків суду не
спростовують, не можна визнати обґрунтованими.

Рішення
постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

У х валила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 04 липня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду
України.