АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
УХВАЛА Іменем   України

24 жовтня 2007
року   колегія суддів судової палати в
цивільних справах

Апеляційного
суду Житомирської області у складі:

головуючого
- судді                   Товянської О.В.

суддів                                          Франовської
К.С. ,  Широкової Л.В.

при секретарі
судового засідання : Забеліній О.О.

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
в   залі  суду
в  м. Житомирі справу за
позовом    ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення
Овруцького районного суду Житомирської області від 11 червня 2007 року,  -

встановила:

В
березні 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним по­зовом.
Посилаючись на те,  що з вини
відповідача 22.04.2004р. близько 21 год.
ЗО хв. на 7 км
автодороги Овруч-Словечно відбулось зіткнення автомобі­лів ВАЗ-21063,  державний НОМЕР_1,  під керуванням позивача та ВАЗ-21063,  державний НОМЕР_2,  під керуванням відповідача. Вна­слідок ДТП було пошкоджено
автомобіль позивача,  а сам він отримав
важку травму спини та став інвалідом 1 групи. Просив суд стягнути з відповідача
на його користь вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 9438
грн. 47 коп.,  300 грн. за проведення
експертизи та 30000 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Овруцького районного суду Житомирської області від 11 чер­вня 2007 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в сумі 7550 грн. 78 коп.,  моральну
шкоду в розмірі 15000 грн. та 264 грн. судових витрат.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої
інстанції,  як таке,  що ухвалене при неповному з'ясуванні судом
обставин,  що мають значення для справи.

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно
з матеріалів справи,  22.04.2004р.
близько 2Шгод. на 7 км ав­тошляху Овруч-Словечно було скоєно
дорожньо-транспортну пригоду. Вна­слідок зіткнення автомобілі сторін отримали
механічні пошкодження,  а пози­вачу
заподіяно тяжкі тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла 5^
грудного хребця з переломо-вивихом 4^ грудного хребця зі зміщенням його до
переду з поперечним розривом спинного мозку,
порушенням функцій тазових органів з нижньою параплегією та став
інвалідом 1 групи. Крім того,  тяжкі
тілесні ушкодження отримав і пасажир ОСОБА_3.

Судом
встановлено і матеріалами справи доведено,
що основною причи­ною трагедії є винні дії відповідача,  який виїхав на смугу зустрічного руху.

Справа №
22ц/ 1695                                           Головуючий
у суді 1-ї інстанції: Діброва О.В.

Категорія
19                                                             Суддя-доповідач
Товянська О.В.

2

.    Відповідно до
вимог п.3  ст. 1188 ЦК України
шкода,  завдана внаслідок

взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загаль­них підставах за наявності вини всіх осіб,  діяльністю яких було завдано шко­ди,  розмір відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від об­ставин,
що мають істотне значення.

Апеляційний суд
погоджується із визначенням ступені вини сторін 80% «,  відповідача та,  відповідно,
20% позивача,  оскільки останній
не вибрав безпе­чної дистанції руху.

Апеляційний суд
вважає встановленою ту обставину,  що
неправомірними діями ОСОБА_2 позивачу була заподіяна моральна шкода та
погоджується з її розміром.

ОСОБА_1 поніс втрати немайнового характеру,  що виразились:

· у
душевних,  фізичних та психічних
стражданнях,  які були викликані такими
неправомірними діями та ушкодженням здоров'я,
те що він став ін­валідом 1 групи,
пересувається на інвалідному візку;

· у
порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продо­вжувати активне
суспільне життя в результаті вимушених змін та обмежень;

· у
порушенні спілкування з оточуючими людьми.

Внаслідок цих втрат виникли
несприятливі наслідки,  що полягають:

· у
необхідності прикладення додаткових зусиль для нормалізації життя;

· у
зменшенні можливості одержання позитивних емоцій.

При
визначенні розміру суми на відшкодування моральної шкоди судом враховано,  що повне від шкодування завданих втрат
немайнового характеру та їх наслідків взагалі неможливе. їх частина може бути
лише умовно згла­джена завдяки надбанню певних нових благ та позитивних емоцій.
Згладження втрат та усунення негативних наслідків можливе шляхом компенса­ції.
Крім того,  враховано і те,  відповідач з часу трагедії не пішов хоча би
на часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Рішення суду
відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Керуючись  ст.
ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Овруцького районного суду Житомирської області від 11 червня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили ухвалою Апеляційного суду.