УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц/2307                              Головуючий
в суді 1-ї інстанції Юрчук М. І.
18                                           Доповідач
УХВАЛА

Іменем   України

29  листопада
2007  року колегія  суддів судової палати у  цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі: головуючого - судді Балашкевича С. В. суддів:
Рафальської І.М. ,  Зарицької Г.В. при
секретарі Сухоребрій Т.А.

з
участю: представника позивача та відповідача ОСОБА_1  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.  Житомирі апеляційну
скаргу кредитної спілки «Добробут» на рішення Баранівського районного суду від
21 серпня 2007 року в справі за позовом кредитної спілки «Добробут» до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за
кредитним договором,  -

встановила:

У липні
2007 року кредитна спілка «Добробут» звернулася до суду з названим
позовом,  на обгрунтування якого
зазначала,  що 21 листопада 2006 року між
кредитною спілкою «Добробут» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір за
умовами якого позивач надав ОСОБА_2
грошовий кредит на суму 7070 грн.,  а ОСОБА_2 (за якого
поручилися відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) зобов'язався протягом шести місяців
повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. Посилаючись на
те,  що позичальник свої зобов'язання не
виконав,  а поручителі відмовилися
погасити його борг,  позивач просив
стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його (позивача) користь 7054
грн. основного боргу та 2149, 16 грн. плати за користування кредитом,  а всього 9203, 16 грн.

Заочним
рішення Баранівського районного суду від 21 серпня 2007 року позов задоволено
частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_2. та ОСОБА_3 в солідарному порядку на
користь кредитної спілки «Добробут» 7054 грн. боргу за кредитом та 2149, 16
грн. по відсотках,  а всього 9203, 16
грн.

Додатковим
рішенням цього ж суду від 12 жовтня 2007 року в позові кредитної спілки
«Добробут» до ОСОБА_1  відмовлено.

В
апеляційній скарзі кредитна спілка «Добробут» просить рішення суду скасувати й
ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального права.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до статей 554,  555 ЦК поручитель
відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.  У разі порушення боржником зобов'язання,  забезпеченого порукою,  боржник і поручитель відповідають перед кредитором
як солідарні боржники,  якщо договором
поруки не встановлено додаткову (судсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі,  що і боржник,
включаючи сплату основного боргу,
процентів,  неустойки,  відшкодування збитків,  якщо інше не встановлено договором поруки.
Особи,  які спільно дали поруку,  відповідають перед кредитором солідарно,  якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд
установив,  що 21 листопада 2006 року між
кредитною спілкою «Добробут» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір згідно
якого ОСОБА_2 отримав
кредит в сумі 7070 грн. зі строком повернення до 21 травня 2007 року та сплатою
відсотків в розмірі 0, 14% за кожний день на суму залишку кредиту. Згідно
договорів поруки від 21 листопада 2006 року поручителями позичальника виступили
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4  Судом
також встановлено,  що ОСОБА_2 своє
зобов'язання не виконав,  не повернув
позивачу 7045 грн. кредиту та не сплатив 2149, 16 грн. відсотків за
користування останнім.

Задовольняючи
частково позовні вимоги,  суд першої
інстанції виходив з того,  що відповідач
ОСОБА_4  не може нести відповідальність
за порушення позичальником умов договору,
так як судом встановлено,  що при
укладенні кредитного договору умовами його забезпечення був договір застави
майна ОСОБА_2 та
договір поруки з ОСОБА_3 та ОСОБА_1.
Оскільки договір застави майна був укладений в простій письмовій формі і
нотаріально не посвідчувався,  то ця
обставина,  на думку суду,  відповідно до вимог статті 559 ЦК припиняє договір
поруки.

Проте з таким
висновком погодитися не можна.

Відповідно
до 559 ЦК порука
припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання,  а також у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя,  внаслідок чого збільшується
його відповідальність.

Названа
норма припинення договору поруки пов'язує зі зміною основного зобов'язання.
Причому така зміна виникає тоді,  коли
збільшується розмір основного зобов'язання без згоди поручителя,  що призводить до збільшення обсягу
відповідальності поручителя.

Суд не
звернув уваги на те,  що зобов'язання
позичальника за кредитним договором не змінювалося,  і всупереч вимог статті 11 ЦПК навів висновки
щодо недійсності правочину,  який
сторонами не оспорювався.

Відповідно
до статті 224 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача,  який належним чином повідомлений і від якого
не надійшло повідомленння про прични неявки або якщо зазначені ним причини
визнані

неповажними,  суд
може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі

доказів,  якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд
постановив заочне рішенння за відсутності відомостей про повідомлення
відповідача ОСОБА_3 про час та місце судового розгляду,  що відповідно до вимог ч.3  ст.
311 ЦПК є безумовною підставою для скасування судового рішення та
направлення справи на новий розгляд.

3 огляду на наведене,  підлягає скасуванню і додаткове рішення суду
від

12
жовтня 2007 року.

Керуючись  ст.
ст.  303, 304, 307, 311, 313-315
ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу кредитної спілки «Добробут» задовольнити частково.

Рішення
Баранівського районного суду від 21 серпня 2007 року та додаткове рішення цього
ж суду від 12 жовтня 2007 року скасувати,
а справу направити до того ж суду на новий розгляд іншим суддею.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.