Справа №22-920/2007 р.                        Головуючий
у 1-ій інстанції Мохов Є.І.
23.                                            Суддя
- доповідач Дяченко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 листопада
2007 року.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у
складі:

Головуючого -
Дяченко В.М.

Суддів -
Кучерявої В.Ф., Ігнатолї Т.Г.

При
секретарі - Стрілецькій О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого
акціонерного товариства „Страхова компанія „Інкомстрах" і Малого
приватного підприємства „БМД і К", третя особа - ОСОБА_2, про
відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою Закритого
акціонерного товариства „Страхова компанія „Інкомстрах" на рішення
Волноваського районного суду Донецької області від 23 травня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2007
року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів.

Вказував, що на
праві приватної власності йому належить автомобіль „Форд-Транзит"
реєстраційний номер НОМЕР_1. З
березня 2006 року, приблизно о 13.15 год., керуючи зазначеним автомобілем, він
рухався по автошляху „Маріуполь-Славянськ" з с Ново троїцьке в напрямку м.
Донецька, а попереду в тому ж напрямку рухався автомобіль „КРАЗ-6510"
реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить Малому приватному підприємству „БМД
і К" (далі - підприємство), під керуванням водія ОСОБА_2, який перебував з
цим підприємством у трудових відносинах.

В районі 158 км
+ 300 м зазначеного автошляху, він своїм автомобілем „Форд-Транзит" пішов
на випередження з лівого боку автомобіля „КРАЗ-6510", але в цей час водій
ОСОБА_2 побачив на своєї смузі руху автомобіль „ВАЗ-2107" реєстраційний
номер НОМЕР_3, який стояв на узбіччі дороги. Запобігаючи зіткнення з цим
автомобілем, водій ОСОБА_2 різко став здійснювати маневр лівого повороту і
припустив зіткнення з його -позивача, автомобілем, внаслідок чого автомобіль
був технічно пошкоджений, чим йому було завдано майнову і моральну шкоду. Після
зіткнення з його автомобілем, водій ОСОБА_2 здійснив маневр правого повороту і припустив
зіткнення з автомобілем „ВАЗ-2107", внаслідок чого його водію ОСОБА_3 були
завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості. У зв'язку з цим відносно водія
ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу і він був притягнутий до кримінальної
відповідальності за ст. 286 ч.1 КК України, але постановою Волноваського
районного суду Донецької області від 25 січня 2007 року він був звільнений від
кримінальної відповідальності за примиренням винного з потерпілим.

Виходячи з того,
що спричинення йому майнової і моральної шкоди сталося з вини водія ОСОБА_2,
цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ЗАТ „Страхова
компанія „Інкомстрах" (далі - страхова компанія), позивач просив суд
стягнути з підприємства і страхової компанії на його користь : на відшкодування
майнової шкоди 11742,74 грн., моральної шкоди - 5000 грн., а також витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн., проведення
експертизи 200 грн. і складання позовної заяви 150 грн.

2

Рішенням
Волноваського районного суду Донецької області від 23 травня 2007 року позовні
вимоги позивача до відповідачів про відшкодування майнової та моральної шкоди,
пов'язаної з дорожньо-транспортною пригодою задоволено частково. З Закритого
акціонерного товариства „Страхова компанія „Інкомстрах" і Малого
приватного підприємства „БМД і К"
в солідарному порядку на користь позивача' на відшкодування майнової шкоди
стягнуто 11742,74 грн. і з Малого приватного підприємства „БМД і К" на
користь позивача стягнуто : на відшкодування моральної шкоди - 3000 грн.,
витрати на проведення автотоварознавчої експертизи - 200 грн.,
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн. і надання
юридичної допомоги - 150 грн.

В іншій частині
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись
з цим рішенням і посилаючись в апеляційній скарзі на неповне з*ясування судом
обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права,
представник Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія
„Інкомстрах" просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Зокрема, вказує
на те, що, відповідно до ст. 62 Конституції України і ст. 15 КПК України, особа
вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному
покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено
обвинувальним вироком суду. Оскільки у справі відсутній обвинувальний вирок
суду відносно ОСОБА_2, то вина останнього в скоєнні ДТП і спричиненні майнової
та моральної шкоди позивачу не встановлена, а тому відсутні підстави для
настання його цивільно-правової відповідальності, яка, згідно ст. 6 Закону
України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних засобів", є безумовною підставою для
виплати страхового відшкодування.

Заслухавши
суддю-доповідача, представника страхової компанії Тімченко О.Г., яка підтримала
доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4, які
заперечували проти скарги, перевіривши матеріали справи у межах апеляційного
оскарження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в
частині порядку відшкодування майнової шкоди - зміні, з таких підстав :

Згідно зі ст.
309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни рішення є : неповне з*ясування судом
обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального права.

Як встановив суд
та вбачається з матеріалів справи, 3 березня 2006 року, приблизно о 13.15 год., сталося
зіткнення належного позивачу на праві власності автомобіля та автомобіля, який
належить зазначеному підприємству під керуванням водія ОСОБА_2, з яким останній
перебував у трудових відносинах, а також зіткнення останнього автомобіля з
автомобілем, який належав водію ОСОБА_3 і внаслідок цього автомобілі були
технічно пошкоджені, а ОСОБА_3 завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Виходячи з того,
що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, який порушив
вимоги п.п. 1.5, 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України і у зв'язку з цим
був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України,
але постановою суду був звільнений від цієї відповідальності за примиренням
винного з потерпілим, тобто з нереабілітуючих підстав і ця постанова є чинною,
а також враховуючи,  що  цивільно-правова відповідальність винної
особи була застрахована

3

страховою
компанією - відповідачем, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове
задоволення позову.

Але повністю з
таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися,
оскільки правильно встановивши обставини справи, суд, покладаючи на
відповідачів обов'язок по відшкодуванню майнової шкоди в солідарному порядку, в
цій частині дійшов висновків, які не відповідають цим обставинам і при цьому
порушив норми матеріального права.

Відповідно до
вимог ст. 1188 ч.1 п.1 ЦК
України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме : шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст.
1172 ч.1 ЦК України,
юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових обов'язків.

За змістом ст.
1192 ч.2 ЦК України,
розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається
відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст.
1194 ЦК України,
особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої
нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди
і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до
ст.ст. 22 п.п 1, 12 п.п.1 Закону України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була" заподіяна у результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров*ю, майну третьої особи і страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається з
матеріалів справи, ліміт відповідальності страховика - страхової компанії, за
договором страхування цивільно-правової відповідальності водія ОСОБА_2 за
шкоду, заподіяну майну, встановлений у розмірі 25500 грн., а франшиза складає
510 грн. (а.с. 8).

За висновком
судово-автотоварознавчой експертизи (а.с. 100-108 кримінальної справи) загальна
вартість майнової шкоди, завданої автомобілю позивача з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу складає 11742,74 грн.

Виходячи з
наведеного, колегія суддів вважає, що на користь позивача на відшкодування
майнової шкоди підлягає стягненню : з страхової компанії: 11742,74 грн. -510
грн. франшизи=11232,74 грн. і з підприємства 510 грн. франшизи.

В іншій частині
рішення суду першої інстанції, як таке, що постановлено з додержанням норм
матеріального і процесуального права підлягає залишенню без зміни.

На підставі
ст.ст. 1188,1172,1192,1194 ЦК
України, ст.ст. ст.ст. 22 п.п 1, 12 п.п.1 Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів", керуючись ст.ст. 303,307,309,313,314 ЦПК України, колегія суддів
-

4

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Інкомстрах" задовольнити
частково.

Рішення
Волноваського районного суду Донецької області від 23 травня 2007 року в
частині покладання обов'язку відшкодування позивачу майнової шкоди в
солідарному порядку з Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія
„Інкомстрах" та Малого приватного підприємства „БМД і К" змінити.

На відшкодування
майнової шкоди стягнути на користь ОСОБА_1 : з
Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Інкомстрах" 11232,74
гривні і з Малого приватного підприємства „БМД і К" 510 гривень.

В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двох
місяців з цього моменту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.