Справа №22ц/2203
Головуючий у суді 1-ї інст. Гансецька І.А.
Суддя-доповідач Миніч Т.І.
УХВАЛА

копія

Іменем України

„ 5 "
грудня 2007 року апеляційний суд Житомирської області

в складі:

головуючого -
судді    Головчук С.В.

суддів:    Забродського М.І.,

Миніч Т.І.,

при секретарі
судового

засідання           Прищепа О.А.,

з участю            сторін

розглянувши
у  відкритому судовому засіданні  в
залі  суду в м. Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського райсуду м.Житомира від 2 9
серпня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного онкологічного диспансеру,  третя особа: управління охорони здоров"я
Житомирської облдержадміністрації про зобов"язання укласти трудовий
договір,

встановив:

У
вересні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Просила
зобов"язати головного лікаря Житомирського обласного онкологічного
диспансеру укласти з нею трудовий договір про прийняття на посаду
лікаря-онколога хіміотерапевтичного відділення зазначеного диспансера з 29 травня 2006
року та виплатити їй середній заробіток за період з 29.05.2006 року. При цьому
зазначала,  що у квітні 2005 року
звільнилась з посади лікаря військового шпиталю,  оскільки на особистому прийомі начальник
Управління охорони здоров"я Житомирської ОДА пообіцяв працевлаштувати її в
Житомирському обласному онкологічному диспансері. Проте у прийнятті на роботу
їй було відмовлено через відсутність сертифіката лікаря-онколога. Після
проходження відповідної спеціалізації вона 29 травня 2006 року знову звернулася
до відповідача із заявою про прийняття на роботу,  на що отримала відмову через відсутність
вакантних посад. Відмову вважає незаконною,
оскільки з 1 серпня 2006 року у хіміотерапевтичне відділення було
прийнято на роботу лікаря-інтерна,  перед
яким вона має перевагу,  оскільки має
відповідний досвід роботи та сертифікат.

Рішенням
Корольовського райсуду м. Житомира від 29 серпня 2007 року ОСОБА_1 відмовлено в
задоволенні позову до Житомирського обласного онкодиспансеру,  третя особа: управління охорони здоров"я
Житомирської облдержадміністрації про зобов'язання укласти трудовий договір за
безпідставністю вимог.

2

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
зазначене рішення з ухваленням нового - про повне задоволення її вимог,  посилаючись на те,  що судом порушені норми матеріального та
процесуального права. Зокрема вважає,  що
поза увагою суду залишилась та обставина,
що лікарі-сумісники,  які працюють
у відповідача,  не мають відповідної
освіти та сертифікатів. Тому вона має переважне право перед ними на зайняття
посади лікаря-онколога. Це питання судом не з"ясоване. Вважає,  що суд зробив неправильний висновок про
те,  що прийняття її на роботу є правом
відповідача,  а не обов"язком. На
думку апелянта,  суд не врахував,  що на її утриманні знаходиться двоє дітей та
хворий чоловік. її мати звільнилась з роботи з посади лікаря-онколога
онкодиспансера з метою працевлаштування саме її на цій посаді.

Розглянувши справу в межах доводів,
викладених в апеляційній скарзі,
суд вважає,  що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає,  виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.22 КЗпП України забороняється необгрунтована відмова у
прийнятті на роботу.

З матеріалів справи вбачається,  що
29 травня 2006 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про
призначення її на посаду лікаря-онколога хіміотерапевтичного відділення
Житомирського обласного онкологічного диспансеру (а.с.13).

Підставою для відмови у задоволенні вказаної заяви
відповідач зазначив відсутність вакантних посад (а.с.23).

Перевіряючи доводи позивачки,  суд
першої інстанції правильно вважав,  що
вказана відмова є обгрунтованою,
оскільки на день звернення позивачки передбачені штатним розписом посади
лікарів-онкологів були зайняті (а.с
85, 60, 104, 105) .

Прийняття з 1 серпня 2006 року на роботу лікаря-інтерна
та внесення у зв"язку з цим змін до штатного розпису в даному випадку
правового значення не має та прав позивачки не порушує,  оскільки встановлення на свій розсуд
чисельності штату працівників є правом роботодавця. Крім того,  лікар-інтерн ОСОБА_2 призначена на посаду
наказом вищої по відношенню до відповідача установи і цей наказ є чинним
(а.с.48).

Діюче трудове законодавство не покладає на роботодавця обов"язку
звільнити працівника-сумісника у разі прийняття на роботу іншого працівника.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильного
висновку,  що підстав для задоволення
вимог позивачки не було.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом факту перебування на
утриманні позивачки неповнолітніх дітей та хворого чоловіка висновків суду не
спростовують.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст.209, 307, 308, 313-315 ЦПК України ,  суд
УХВАЛИВ : Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Корольовського райсуду м.Житомира від 29
серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.