Справа № 22ц-5929/07 Головуючий у 1 інстанції Воробйов СО.
Категорія 38 Доповідач Соломаха Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2007р. м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Соломахи Л.І.

суддів Могутової Н.Г., Будулуці М. С.

при секретарі Стефановій І.М.

за участю:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 (треті особи - ОСОБА_4, орган опіки та піклування Красноармійської міської ради) до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав з апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2007р., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2007р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав. ОСОБА_5 попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. На органи опіки та піклування Красноармійської міської ради покладено контроль за виконанням ОСОБА_5 батьківських обов'язків.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення їх позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права.

В апеляційній інстанції позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримали.

Відповідач ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Прокурор, представник органу опіки та піклування Красноармійської міської ради у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав:

При розгляді справи суд першої інстанції встановив, що відповідач з 1991р. до 26 квітня 1999р. знаходився у шлюбі з ОСОБА_4

Від шлюбу вони мають двох дітей: сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, позивачів по справі.

Після розірвання шлюбу діти проживають з матір'ю АДРЕСА_1 та знаходяться на її вихованні.

Згідно постанови Красноармійського міського суду від 18 серпня 1997р. та дублікату виконавчого листа від 22 квітня 2005р. відповідач зобов'язаний щомісяця сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частки його доходу до їх повноліття, починаючи з 07 серпня 1997р.

Згідно довідки ДВС у Красноармійському районі від 02 червня 2006р. аліменти з відповідача утримувалися до 10 грудня 2002р., а потім утримувалися нерегулярно: за період з 01 червня 2006р. по 01 липня 2006р. він сплатив 200грн., за період з 01 липня 2006р. по 01 січня 2007р. - 200грн.

Згідно пояснень відповідача аліменти він сплачував нерегулярно у зв'язку з відсутністю постійного місця роботи.

Згідно висновку служби у справах неповнолітніх Красноармійської міської ради від 09 лютого 2007р. відповідач життям дітей не цікавиться, повністю усунувся від виховання та утримання дітей, родинних відносин не підтримує, до них байдужий з 1999р., з 2002р. не надає матеріальної допомоги, тому є підстави позбавити його батьківських прав.

Відмовляючи позивачам в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, що висновок служби у справах неповнолітніх є передчасним, що відповідач частково ухилявся від своїх обов'язків по вихованню дітей, так як мати дітей забороняла дітям спілкуватися з батьком, про що в судовому засіданні пояснювали позивач ОСОБА_1, свідок ОСОБА_6, ОСОБА_7 і частково третя особа ОСОБА_4 Відмовляючи позивачам в задоволенні позову, суд враховував характер винної поведінки відповідача, позитивну характеристику з місця проживання, його особу та конкретні обставини справи.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачі зазначають, що висновок суду про те, що відповідач ухилявся від своїх обов'язків по вихованню дітей, оскільки їх мати забороняла їм спілкуватися з батьком не відповідає обставинам справи. Відповідач ніколи не виявляв бажання спілкуватися з ними, приїжджав до них один-два рази на рік у нетверезому стані. Відповідач ніколи не купував їм одяг, їжу, подарунки, не приїжджав на свята, дні народження. Відповідач з 1999р. перестав з ними спілкуватися, а з 2002р. перестав надавати матеріальну допомогу. Заборгованість по аліментам за час з 10 грудня 2002р. по 01 червня 2007р. складає 18598грн. 72коп. Відповідач ніколи не цікавився станом їх здоров'я, їх фізичним, духовним та моральним розвитком, навчанням.

Зазначені доводи позивачів не спростовують висновків суду першої інстанції, які відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції правильно встановив, що правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. 164, ст. 165 СК України.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, позивачі, як на підставу позову, посилалися на ухилення ним від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО березня 2007р. №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_5 після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 підтримував стосунки з дітьми та зустрічався з ними до їх звернення до суду. Він рідко, але ж відвідував дітей за місцем їх проживання та діти відвідували його родину.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями в судовому засіданні самого позивача ОСОБА_1, який в судовому засіданні 06 червня 2007р. визнав, що останній раз він зустрічався з батьком два дні тому (а.с. 85зв). Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - бабусі позивачів з боку матері та батька також підтвердили, що відповідач відвідував дітей (а.с. 89, а.с. 90-91).

Пояснення відповідача про те, що мати дітей ОСОБА_4 забороняла дітям спілкуватися з ним, визнав в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 (а.с. 85зв). Підтверджуються вони і поясненнями свідка ОСОБА_6 (а.с. 90).

Пояснення позивача ОСОБА_1 в апеляційному суді про те, що у суді першої інстанції він не давав свідчень про те, що мати забороняла йому зустрічатися з батьком, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зауваження на протокол судового засідання ним або прокурором, який діяв в суді першої інстанції в його інтересах, не приносилися.

Доводи позивачів про те, що з 2002р. батько не надає їм матеріальної допомоги, спростовуються матеріалами справи.

Згідно довідки ВДВС Красноармійського міськрайонного управління юстиції від 18 червня 2007р., яка долучена позивачами до апеляційної скарги, відповідач з червня 2005р. щомісяця сплачує на утримання дітей аліменти в розмірі 50грн.

Як пояснює відповідач, він зараз не працює і не має можливості надавати допомогу дітям в більшому розмірі.

Той факт, що відповідач не працює підтверджується його трудовою книжкою, згідно якої він звільнений з роботи 10 грудня 2002р.

Позивач ОСОБА_1 визнає, що батько надавав і іншу допомогу - купував йому костюм та мобільний телефон (а.с. 91зв).

Та обставина, що відповідач має заборгованість по аліментам не є підставою для позбавлення його батьківських прав.

З матеріалів справи встановлено, що за місцем проживання відповідач характеризується позитивно (а.с. 80) і має бажання приймати участь у вихованні дітей.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачі не довели в судовому засіданні ту обставину, що відповідач повністю ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Зазначені вище обставини підтверджують, що відповідач приймає участь у вихованні дітей, але не належним чином, в зв'язку з чим суд обгрунтовано попередив батька про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, більш активно приймати участь у їх вихованні.

Висновок суду відповідає п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", згідно якого, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення відповідача батьківських прав не дасть позивачам будь-який позитивний результат у їх долі, не захистить їх права та інтереси.

Суд першої інстанції повно та всебічно перевірив обставини справи, дав їм належну оцінку та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необгрунтовані і не спростовують висновків суду, тому відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 307, ст. 308, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2007р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.