АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц - 2530/2007року                                   Головуючий
Кузнецова О.Ю. Суддя-доповідач: Буленко О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року жовтня місяця 16 дня                                                                         м.  Полтава

Колегія судців
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в
складі:

Головуючого
судді: Буленка О.О. Судців : Омельченко Л.М. ,
Бондаревської С. М.  При
секретарі: Бідній О.В. З участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
м.  Полтаві цивільну справу за
апеляційною скаргою Виконавчого комітету Полтавської міської ради

на заочне
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 15 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до виконавчого  комітету Полтавської міської ради  про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним
рішенням Октябрського районного суду м.
Полтави від 15 червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
задоволено в повному обсязі.

Стягнуто
з виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь ОСОБА_2,  ОСОБА_3 в рівних частках матеріальну шкоду в
сумі 52720, 00 грн.,  судові витрати в
сумі 1212, 73 грн.,  всього 53932, 73
грн..

Стягнуто
з виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3
моральну шкоду по 3000, 00 грн. кожному..

Відповідач
виконавчий комітет Полтавської міської Ради не погодився з даним рішенням та в
особі свого представника подав на нього апеляційну скаргу,  в якій просить рішення скасувати,  справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Рішення
суду апелянт вважає таким,  що прийнято з
порушенням застосування норм процесуального та матеріального права,  а висновки суду такими,  що не відповідають дійсним обставинам справи.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  перевіривши матеріали справи,  вважає,
що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

2

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як
вбачається із матеріалів справи,  судом
першої інстанції повно і всебічно досліджені обставини і матеріали справи,  на підставі яких судом постановлене правильне
та справедливе рішення.

У
відповідності із ч.3 ст.  10,  ч.1 ст. 11 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків,  встановлених цим
Кодексом.

Так,  судом першої інстанції вірно
встановлено,  що у відповідності до
свідоцтва на спадщину за законом від 13 листопада 1997 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2
є власниками в рівних частинах квартири АДРЕСА_1,  яка складається з коридору площею 3, 40 кв.м.
,  жилої кімнати площею 12, 10 кв.м.
,  загальною жилою площею 12, 10 кв.м. .

Далі,  судом вірно встановлено,  що відповідно до рішення виконавчого комітету
Полтавської міської ради № 569 від 7 жовтня 1977 року змінена нумерація будинку
АДРЕСА_1. Виходячи з цього,  у реєстрових
книгах КП "Інвентаризатор" зареєстровано право власності за ОСОБА_3
на 1 / 2 частину та ОСОБА_2 на 1/ 2 частину квартири АДРЕСА_1 / на підставі
свідоцтва про спадщину,  виданого
Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою 13 листопада 1997 року за
НОМЕР_1.

На
підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 14 травня
2003 року за № 102 та матеріалів технічної інвентаризації від 30 вересня 2005
року житловий будинок Б-1,  розташований
по АДРЕСА_1,  був знесений.

На
підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 102 від 14
травня 2003 року вирішено провести відселення мешканців з ветхого будинку по
АДРЕСА_1 та Головному управлінню з питань житлово-комунального обслуговування
населення: після відселення мешканців будинок по АДРЕСА_1 знести та списати з
балансу ГЖЕД № 15.

Відповідно
до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 131 від 14 травня
2003 року було вирішено погодитися з розташуванням групи будинків з об'єктами
громадського призначення на ділянці по АДРЕСА_2 за рахунок знесення будинків по
АДРЕСА_3.

На
підставі рішення Полтавської міської ради № 160 від 15 червня 2004 року було
вирішено дозволити Відкритому акціонерному товариству
"Полтаватрансбуд" будівництво першої черги групи житлових будинків з
об'єктами громадського призначення на ділянці по АДРЕСА_2.

Далі,  судом першої інстанції вірно
встановлено,  що влітку 2003 року будинок
АДРЕСА_1 був знесений на підставі рішення виконавчого комітету Полтавської
міської ради № 102 від 14 травня 2003 року.

В ході
аналізу списків громадян на заселення окремих квартир від 29 червня 2006 року
та 13 липня 2006 року,  суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про те,
що позивачам не були надані квартири,
на відміну від інших власників квартир знесеного будинку.

Відповідно
до  ст.
171 ЖК України у разі знесення жилих будинків,  що в приватній власності громадян,  у зв'язку з вилученням земельних ділянок для
державних або громадських потреб зазначеним громадянам,  членам їх сімей,  а також іншими громадянами,  які постійно проживають у цих будинках
надаються за встановленими нормами квартири в будинках державного або
громадського житлового фонду. Крім того,
нормами даної статті визначено,
що власникам жилих будинків на їх вибір або сплачується вартість
будинків,  будівель та пристроїв,  що зносяться,
або надається право

з

використати
матеріали від розбирання цих будинків,
будівель та пристроїв за своїм розсудом.
Також за бажанням громадян виконавчі комітети місцевих Рад народних
депутатів забезпечують їм (замість надання квартир) можливість позачергового
вступу до членів житлово-будівельних кооперативів і одержання в них квартир.

Виходячи
з цього,  у разі вилучення земельної
ділянки,  на якій розташований належний
громадянину будинок,  власник вправі
обирати вид компенсації : надання житлового приміщення,  перенесення жилого будинку та будівель і
відбудова їх на іншому місці,
спорудження на новому місці жилої,
виробничих та інших будівель замість тих,  що вилучаються,  і відшкодування інших збитків.

На
підставі цього,  врахувавши обставини
справи та пославшись на положення статей 41 Конституції України,  48 та 52 Закону України "Про
власність",  суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про порушення виконавчим комітетом Полтавської міської
ради прав позивачів,  оскільки допустив
знесення будинку в якому знаходилася квартира,
що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної власності,  попередньо і в повному обсязі не
відшкодувавши її власникам вартості квартири та не надавши іншого житла.

Згідно
положень  ст.  23 ЦК
України,  особа має право на
відшкодування моральної шкоди,  завданої
внаслідок порушення її прав.

На
підставі норм ч. 1  ст.  1167 ЦК України моральна шкода,  завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Виходячи
з вищенаведеного,  врахувавши наявність
душевних страждань,  пов'язаних
протиправною поведінкою відповідача,  сих
оологічного дискомфорту,  внаслідок
порушеного права,  суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про спричинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 моральної
шкоди,  і зважаючи на тривалість
моральних страждань,  правомірно оцінив
її розмір як такий,  що складає по 3000
гривень кожному.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції,  оскільки,
як вбачається з матеріалів справи / а.с.
330 - розписка про отримання судової повістки /,  відповідач був завчасно та належним чином
сповіщений про день та час розгляду справи,
проте не забезпечив явку свого представника в судове засідання.

Враховуючи
викладене,  судова колегія дійшла
висновку про те,  що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини справи та надано їх належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та процесуального права,  які б могли призвести до зміни чи скасування
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 15 червня 2007 року судовою колегією не встановлено.

Керуючись  ст.
ст. 3ОЗ,  308,  314,
315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Виконавчого комітету Полтавської міської ради - відхилити.

Рішення
Октябрського районного суду Полтавської області від 15 червня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.