Справа  №22ц-3767/07
Доповідач:   Запорожець
УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

1 жовтня
2007 року                                                                                  м.  Луганськ

Колегія
суддів судової Палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого                                           Запорожця
М. П.,

членів
суду:                                            Тріфанова
О.М. ,  Гаврилюка В.К.,

при
секретарі                                         Трачук
О.В.,

розглянувши у
відкритому

судовому       засіданні

справу
за позовом        ОСОБА_1 до

ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною
скаргою    ОСОБА_1 на

рішення
Жовтневого районного суду м.  Луганська
від ЗО травня 2007 року,

за
участю                                                позивача
ОСОБА_1.,

відповідачаОСОБА_2
в своїх інтересах та в інтересах відповідачки ОСОБА_3,

встановила:

оскаржуваним
рішенням відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої,  на його думку,  в результаті умисного спричинення йому
відповідачами тілесних ушкоджень.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 ставиться
питання про скасування рішення та направлення справи на новий розгляд з мотивів
невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,  місцевий суд виходив із недоведеності ним
своїх позовних вимог.

З таким
висновком суду слід погодитись.

Відповідно
до Цивільного кодексу 1963 року,  що
регулює спірні правовідносини,
шкода,  заподіяна особі або майну
громадянина,  а також шкода,  заподіяна організації,  підлягає відшкодуванню особою,  яка заподіяла шкоду,  у повному обсязі,  за винятком випадків,  передбачених законодавством Союзу РСР.

Той,  хто заподіяв шкоду,  звільняється від її відшкодування,  якщо доведе,
що шкоду заподіяно не з його вини (стаття 440).

Моральна
(немайнова) шкода,  заподіяна громадянину
або організації діяннями іншої особи,
яка порушила їх законні права,
відшкодовується особою,  яка
заподіяла шкоду,  якщо вона не
доведе,  що моральна шкода заподіяна не з
її вини (стаття 440-1).

Як
встановлено судом,  сторони знаходяться в
неприязних стосунках через будинок АДРЕСА_1,
співвласниками якого вони є.

08.10.2002
року позивач звернувся до Жовтневого РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області
із заявою про спричинення йому 13.09.2002 року ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.

За
результатами перевірки правоохоронним органом відмовлено в порушенні
кримінальної справи за відсутності складу злочину.

Судове
рішення законне та обґрунтоване,
прийняте з дотриманням матеріальних та процесуальних норм.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
місцевим судом норм матеріального і процесуального права,  яке привело чи могло привести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись
статтями 307,  308 ЦПК України,  колегія суддів судової Палати з цивільних
справ Апеляційного суду Луганської області,
-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Луганська
від ЗО травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців.