Справа № 2-695 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

01 червня 2007 року                                                                             Рівненський     районний

суд Рівненської
області в особі:

судді
Красовського О. при секретарі Рижко О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.  Рівне
(попередній розгляд) справу за позовом

ОСОБА_1 до  ОСОБА_2
про  визнання  права власності на майно в порядку
спадкування,  -

встановив:

Позивачка
зазначає,  що після смерті батька
залишилося спадкове майно. Позивачка прийняла спадщину,  у визначений строк звернулася до нотаріальної
контори для оформлення своїх спадкових прав. Проте в 2007 році,  коли вона проводила ремонтні роботи в будинку
батька,  вона знайшла сертифікат на
земельну частку (пай). Позивачка бажає оформити спадкові права. Інший
спадкоємець - відповідачка
- не претендує на
прийняття спадщини в цій частині. Покликаючись на відповідні положення ЦК
України,  позивачка просить суд
задоволити позов.

Відповідачка
позов визнала,  просить задоволити позов.

Суд
вважає,  що по справі є можливість
ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Позивачка не заперечує
проти такого вирішення справи,  ухвалення
судового рішення при попередньому розгляді справи.

Суд вважає,  що позов підлягає до задоволення.

Відповідно
до частини 1 статті 11 ЦПК
України,  суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Як
встановлено в судовому засіданні,
позивачка є спадкоємицею за законом після смерті батька. Після смерті
батька позивачка прийняла спадщину у визначений законодавством строк,  вона є єдиною спадкоємицею за законом (перша
черга),  оскільки ще один спадкоємець не
претендує на прийняття спадщини. На частину спадкового майна не було видане
свідоцтво про право на спадщину за законом,
оскільки про наявність у батька ще й сертифіката на земельну частку
(пай) позивачці стало відомо тільки в 2007
році.

Цивільний Кодекс
України у  ст.  328
визначає,  що право власності
набувається на

підставах,  що не заборонені законом,  зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно,  якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Згідно  ст.  1216 ЦК України,  спадкуванням є перехід прав та обов'язків
(спадщини) від фізичної особи,  яка
померла (спадкодавця),  до інших осіб
(спадкоємців).

Цивільний
Кодекс України у  ст.  1261
визначає,  що у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти спадкодавця,
у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його
смерті,  той з подружжя,  який його пережив,  та батьки.

Цивільний
Кодекс України у  ст.  1268
визначає,  що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не
допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.  Спадкоємець,
який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,  вважається таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом строку,  встановленого статтею 1270 цього
Кодексу,  він не заявив про відмову від
неї.

На
підставі наведеного вище,  та  ст.
ст.  328,
1216,  1220,  1222,
1261,  1268,  1296 ЦК України,  частини 2
статті 12 Закону
України «Про власність»,  суд
вважає,  що позов є доведеним.

Керуючись  ст.
ст.  10,
11,  60,  61; ч.1,  ч.4
ст.  130;  ст.
ст.  212,
213,  214,  215,
217,  218 ЦПК
України;  ст.  ст.  328,
1216,  1220,  1222,
1261,  1268,  1296 ЦК України 2003 р.; ч.2 статті 12 Закону України
«Про власність»,  суд,  -

вирішив:

Позов
задоволити.

Визнати
ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) власницею земельної частки (паю) у землі,  яка перебуває в колективній власності КСП
„Світанок" Рівненського району Рівненської області,  розміром 3, 02 в умовних кадастрових
гектарах,  без визначення меж цієї частки
в натурі (на місцевості),  як спадщина за
законом після смерті батька ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1.).

Рішення
набирає законної сили через 10
днів з дня проголошення,  якщо його
не буде оскаржено в апеляційному порядку. Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Рішення може бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження
у випадку подання апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення. У випадку неподання заяви про апеляційне
оскарження у 10-денний строк рішення набуває законної сили після закінчення
цього строку. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження,  але не подано в подальшому апеляційну скаргу
в 20-денний строк,  то рішення набирає
законну силу.