Справа №22-ц-2598 2007 року
Головуючий в 1 інстанції Захарчук
Доповідач: Стародубець М.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007 року
листопада місяця 27 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:                                   Пузанової
Л.В.

суддів:
Стародубця М.П., Фурман  Т.Г.

при
секретарі:                                Костеннікові Д.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Херсон цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області
від 06 вересня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визнання права власності
та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

В квітні 2005
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди.

Позивачі
зазначали, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з розташованими на ній
будівлями по АДРЕСА_1, поруч з якою знаходиться належна відповідачеві земельна
ділянка, який користується самовільно побудованим сараєм, переобладнаним під
літню кухню. Частина зазначеної будівлі площею 24 кв.м знаходиться на його
земельній ділянці, яка є надбудовою над його підвалом.

Крім того,
відповідач побудував приміщення з черепиці, розташоване на кордоні біля межі їх
літньої кухні, дощові води з даху якого потрапляють на стіну належної їм
споруди та руйнують її.

Посилаючись на
те, що вказані будівля та споруда ОСОБА_3 перешкоджають їм користуватися своєю
земельною ділянкою, а останній не бажає в добровільному порядку відновити
порушені їх права, просили суд зобов'язати відповідача знести частину літньої
кухні площею 24 кв.м, перенести суміжну з межею стіну літньої кухні та сараю
під літерою «Б» на відстані 1 м

2

від кордону між згідно з схематичним планом від
29.05.2000 року, а також знести споруду з черепиці, яка знаходиться біля їх
літньої кухні, та стягнути заподіяну їм моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В процесі
розгляду справи позивачі доповнили свої позовні вимоги, просили суд визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину літньої кухні площею 24 кв.м, яка
знаходиться на його земельній ділянці, та зобов'язати відповідача встановити
перегородку, яка б поділяла цю будівлю.

Справа
розглядалася судами неодноразово.

Останнім
рішенням від Об вересня 2007 року суд відмовив у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити їх позовні вимоги в повному об'ємі, посилаючись на те, що суд
першої інстанції хибно витлумачив норми матеріального права, дав неправильну
оцінку зібраним в справі доказам та постановив рішення, яке не відповідає
вимогам закону і дійсним обставинам справи.

Заперечуючи
проти викладених в апеляційній скарзі доводів, ОСОБА_3 просить її відхилити, а
рішення суду як законне й обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши
доповідача, перевіривши правильність та обґрунтованість судового рішення в
межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником
приватизованої земельної ділянки площею 0,12 га по АДРЕСА_1, на якій
знаходиться належний йому будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідач
ОСОБА_3 є суміжним землекористувачем, на праві власності якому належить
земельна ділянка площею 0,112 га по вул.Херсонська, 21. На вказаній земельній
ділянці знаходиться житловий будинок з господарськими спорудами, частина яких є
самовільно збудованими.

Рішенням від 27
жовтня 2004 року суд зобов'язав ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні
літньою кухнею ОСОБА_1, ОСОБА_2 шляхом перенесення незаконно побудованих
тимчасових споруд на відстань та відмовив у задоволенні решти заявлених
позовних вимог, у тому числі щодо перенесення границі суміжно побудованої із
черепиці споруди.

Вирішуючи спір,
суд першої інстанції встановив, що спірна господарська будівля площею 48 кв.м
побудована попереднім землекористувачем та переобладнана відповідачем
знаходиться як на земельній ділянці останнього, так і позивача, на знесенні
частини якої ОСОБА_1 не наполягає, а просить визнати за ним право власності на
1/2 її частини площею 24 кв.м, яка є надбудовою над його підвалом.

Передбачених
законом підстав для визнання за позивачем права власності на відповідну частину
зазначеної будівлі суд не

3

встановив, тому правомірно відмовив у задоволенні цих
позовних вимог.

Рішення суду в
цій частині відповідає положенням глави 24 ЦК України, підстав для скасування якого немає.

Заслуговують на
увагу доводи апелянтів щодо незаконності рішення суду в частині відмови у
задоволенні відповідача перенести границю суміжно побудованих з їх літньою
кухнею споруд, у тому числі із черепиці, оскільки ці позовні вимоги були
предметом розгляду суду між тими ж сторонами, який ухвалив вказане вище
рішення.

За правилами
ст.205 ЦПК України суд зобов'язаний був закрити провадження в справі, однак
безпідставно ухвалив рішення в цій частині, яке з наведених підстав підлягає
скасуванню та закриттю провадження в справі.

За
недоведенністю факту заподіяння позивачам моральної шкоди, суд обґрунтовано
відмовив у задоволенні цих вимог.

Разом з тим
колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог щодо знесення частини літньої кухні під літерою «Б»
площею 24 кв.м, розташованої на земельній ділянці ОСОБА_1, оскільки в процесі
розгляду справи позивачі фактично змінили заявлені вимоги та просили суд
визнати за останнім право власності на частину цієї будівлі з наведених в
позові підстав.

Первинні позовні
вимоги та додатково заявлені стосуються одного й того ж предмету спору, які за
своїм змістом є взаємовиключними, однак суд першої інстанції відповідно до
положень процесуального закону не зобов'язав позивачів правильно обрати єдиний
спосіб відновлення своїх прав.

В суді
апеляційної інстанції останні наполягали на визнанні за ОСОБА_1 права власності
на Ч частину зазначеної самовільно побудованої будівлі, що свідчить про
незаконність ухваленого судом рішення в частині відмови у знесені відповідної
будівлі.

Інші доводи
апеляційної скарги висновки суду не спростовують, тому підстав для її
задоволення та скасування рішення суду в решті частині, колегія суддів не
вбачає.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309-310 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Бериславського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2007 року в
частині усунення перешкод в користуванні літньою кухнею шляхом знесення споруди
із черепиці та перенесення суміжної з межею стіни літньої кухні та сараю «В» на
відстань 1 метра від границі межі скасувати, провадження в цій частині закрити.

4

Скасувати
рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо знесення
частини літньої кухні під літерою «Б» площею 24 кв.м, яка знаходиться на
земельній ділянці ОСОБА_1

В решті це ж
рішення суду залишити без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення і може
бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі скарги до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.