АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№22ц-
2020/2007року                                        Головуючий
Суддя-доповідач: Корнієнко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007
року вересня місяця 24 дня                                                                       м.  Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого
судді: Корнієнка В.І.

Суддів :
Касмініна О.В.,  Гальонкіна С. А.

При секретарі:
Коротун І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою голови правління
товариства "Колосок"

на рішення
Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2007 року

по
справі за позовомОСОБА_1 до Товариства "Колосок" про визнання
недійсним рішення загальних зборів товариства про його виключення з членів
товариства та повернення земельної ділянки у користування ,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів
товариства про його виключення з членів товариства та повернення земельної
ділянки у користування було задоволено.

Так.
рішенням суду визнано недійним рішення загальних зборів товариства АДРЕСА_1
Кременчуцького району Полтавської області,
протокол № 3 від 14 жовтня 2006 року,
в частині виключенняОСОБА_1 з членів товариства "Колосок".

Далі,  зобов'язано правління товариства
"Колосок" повернути члену товаристваОСОБА_1 у користування земельну
ділянку НОМЕР_1,  розташовану в
товаристві АДРЕСА_1,  Кременчуцького
району Полтавської області на умовах,
визначених статутом товариства "Колосок".

2

З даним
рішенням не погодився відповідач Товариство "Колосок" та в особі
голови правління подав на нього апеляційну скаргу,  в якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове,  яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Апелянт
вважає рішення суду необгрунтованим,
незаконним,  таким,  що постановлено з порушенням норм
процесуального права та матеріальних норм законодавства,  висновки суду такими,  шо не відповідають обставинам справи.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  перевіривши матеріали справи та мотиви
апеляційної скарги,  підстав для її
задоволення і скасування рішення не вбачає.

Відповідно  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

У відповідності із ч.3 ст.  10,  ч.1 ст. 11 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків,  встановлених цим
Кодексом.

Суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб,  поданим відповідно до цього
Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Так.
судом першої інстанції вірно встановлено,
що ОСОБА_1з 1991 року протягом 15 років являвся членом товариства
"Колосок",  розташованого у
селі Михайленки Кременчуцького району,
де він мав у користуванні земельну ділянку НОМЕР_1,  на якій він вирощував сільськогосподарську
продукцію.

Далі,  вірно встановлено,  що впродовж останніх десяти років ОСОБА_1не
сплачував членські та пайові внески в касу товариства,  по тій причині,  що правління товариства не повідомляло його
про розмір,  форми та порядок сплати
внесків.

Згідно
Статуту товариства "Колосок" визначено,  що особа виключається з членів товариства у
випадку несплати членських,
пайових,  цільових внесків
впродовж двох місяців з моменту отримання повідомлення.

Проте,  повідомлення і попередження відповідачу не
надсилалося.

25
квітня 2007 року позивач ОСОБА_1поштою отримав протокол № 3 від 14 жовтня 2006
року загальних зборів товариства про виключення його з членів товариства за
несплату внесків впродовж 10-ти років та вилучено його земельну ділянку
НОМЕР_1.

Виходячи
з цього,  суд першої інстанції,  пославшись на норми ч.3  ст.
110 ЦК України,  положеннями якої визначено,  що учасник товариства може бути виключний із
членів товариства в порядку,
встановленому установчими документами або законом,  правильно дійшов висновку про те,  що ОСОБА_1був неправомірно виключений з
членства товариства "Колосок".

Отже,  судом першої інстанції вірно прийнято рішення
про визнання недійсним рішення № 3 від 14 жовтня 2006 року загальних зборів
товариства "Колосок" в частині виключення ОСОБА_1 з членів товариства
та про повернення земельної ділянки № В у користування позивачу.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи
викладене,  судова колегія дійшла
висновку про те,  що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини справи та надано їх належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та процесуального права,  які б могли призвести до зміни чи скасування

з

рішення
Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21  червня 2007 року,  судовою колегією не встановлено.

Проте,  поряд з цим,
колегія суддів приходить до висновку про необхідність доповнення
резолютивної частини рішення суду першої інстанції четвертим абзацом у якому
зазначити вирішення питання про розподіл судових витрат в порядку,  передбаченому
ст.  88 ЦПК України. А саме:
Стягнути з Товариства "Колосок" на користьОСОБА_1 сплачені ним судові
витрати по справі в сумі 58 гривень 50 копійок.

Керуючись  ст.
ст. 303,  308,  314,
315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу голови правління товариства "Колосок" - відхилити.

Рішення
Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2007 року -
залишити без змін.

Доповнити
резолютивну частину рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області
від 21 червня 2007 року четвертим абзацом наступного змісту: Стягнути з Товариства
"Колосок" на користьОСОБА_1 сплачені ним судові витрати по справі в
сумі 58 гривень 50 копійок.

При цьому абзац четвертий резолютивної частини вважати п'ятим.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.