Справа №2-54/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007 року Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого                                       Терещенко Н.І.

при
секретарі                                 Руденко
В.М., Крамаренко Т.Є.

за
участю адвоката                    ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Ватутіне справу за позовом ОСОБА_1та його
представника ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Неморозької сільської ради Звенигородського району Черкаської області, третя
особа без самостійних вимог: Ватутінська міська державна нотаріальна контора
про визнання недійсним договору купівлі-цродажу квартири, укладеного по
сфальсифікованому  дорученню та стягнення
завданої моральної шкоди,-

встановив:

позивач та його представник просять суд визнати доручення видане від імені
ОСОБА_125.10.2002 року на ім*я відповідачки ОСОБА_3, посвідчене 25.10.2002 року та зареєстроване в реєстрі
нотаріальних дій за №85 в Неморозькій сільській раді Звенигородського району
Черкаської області, недійсним; визнати договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 укладений 21.06.2005 року від імені ОСОБА_1між відповідачами ОСОБА_3та
ОСОБА_4недійсним; зобов*язати відповідачку ОСОБА_4повернути ОСОБА_1в його
володіння придбану нею 21.06.2005 року квартиру АДРЕСА_1 та стягнути в
солідарному порядку із відповідачів ОСОБА_3 та
Неморозької сільської ради на користь ОСОБА_1завдану йому моральну шкоду в
розмірі 5000 гривень; стягнути в солідарному порядку з вказаних відповідачів на
користь ОСОБА_1понесені ним судові витрати;, а саме: 30 гривень витрат з
інформаційно-технічного забезпечення, 610 гривень по оплаті державного мита,
3000 гривень в відшкодування правової допомоги адвоката,44 гривні по оплаті
послуг нотаріуса по видачі витягу з Державного реєстру правочинів, 7 гривень 10
коп. по оплаті банківських послуг; крім того адвокат ОСОБА_5 в судових дебатах
поставив питання і про стягнення з відповідачів ОСОБА_3. та Неморозької сільської ради на користь позивача 750
гривень по оплаті проведеної будівельно-технічної експертизи №807 по
кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_6у вчиненні злочину передбаченого
ст.ст. 366 ч.1,27 ч.5, 358 ч.3 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні злочину
передбаченого ст.368 ч.3 КК України посилаючись на те, що 13.07.1999 року
позивачем ОСОБА_1. було куплено квартиру АДРЕСА_1

31.07.1999 року він уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_3. і після
одруження разом з відповідачкою  став
проживати у вищевказаній квартирі.

Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_8ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження.   09 березня 2006 року ОСОБА_1. та ОСОБА_3. шлюб розірвали.

В зв*язку із відсутністю роботи та тяжким матеріальним становищем він був
змушений в листопаді 2002 року, перебуваючи в шлюбі , виїхати на заробітки за
кордон.

Після повернення, в грудні 2005 року додому він дізнався,
що квартира АДРЕСА_1, яка

належала
йому на праві приватної власності, 21.06.2005 року без його відома, згоди
та

дозволу, за начебто виданим ним на ім*я ОСОБА_3. дорученням, була
продана

ОСОБА_3.
відповідачці ОСОБА_4. Як було ним з*ясовано, вказаний правочин від

його імені вчинила ОСОБА_3.
на підставі сфальсифікованого дублікату

доручення, яке він нібито видав на її ім.*я 25.10.2002
року і яке було посвідчене

секретарем Неморозької сільської ради Звенигородського
району Черкаської області,

однак вказане доручення на відчуження вказаної квартири
ним на ім*я ОСОБА_3.

ніколи не видавалося і Неморозькою сільською радою не
посвідчувалося, а тому є

недійсним. Зважаючи на те, що у відповідачки ОСОБА_3.
були відсутні

повноваження на вчинення нею від його імені укладення
договору купівлі-продажу

квартири, що належить йому на праві приватної власності ,
а тому укладений нею

вказаний    договір
купівлі-продажу  квартири  являється недійсним, в  зв*язку
з чим

відповідачка ОСОБА_4 зобов*язана повернути йому вказану квартиру, яку
отримала на підставі незаконно
укладеного 21.06.2005 року договору купівлі-продажу.

Внаслідок неправомірних дій відповідачів він втратив своє
власне житло і вже

більше року змушений проживати у квартирі своїх батьків,
що потягло за собою

вимушену зміну
звичного укладу      його життя:
він змушений             непродуктивно

використовувати свій час, витрачаючи його на зустрічі із відповідачами,
адвокатом, збирання документів, необхідних для захисту в суді його порушених
прав , та небажання відповідачів в добровільному порядку повернути йому його
квартиру, непродуктивністю витрат свого часу , фізичних та душевних сил в ході
збирання необхідних документів, проведення консультацій по справі , йому було
заподіяно ущемлення його свободи та позбавлено повноцінного відпочинку і
спілкування із його рідними та друзями. Вищевказана ситуація перешкоджає йому в
реалізації соціально-та особисто значущих потреб, а саме: в матеріальному
благополуччі, в збереженні звичного душевного стану та способу життя, який ним
був втрачений, чим йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі
5000 гривень, яку йому повинні відшкодувати
ОСОБА_3. та Неморозька сільська рада.

В добровільному порядку відповідачі не бажають відновити порушене ними його
право власності та відшкодувати йому завдану моральну шкоду, а тому він
змушений був звернутися до суду за захистом
своїх   прав.

Він вважає, що відповідачем по справі повинна бути Неморозька сільська
рада, поскільки саме головою сільської ради, як посадовою особою було
сфальсифіковане доручення, яке в послідуючому дало можливість оформити договір
купівлі-продажу належної йому квартири. Жодних претензій до ОСОБА_4. щодо
стягнення з неї понесених судових витрат та завданої йому моральної шкоди він
не має.

Відповідачка ОСОБА_3.
заявлений позов визнала частково. В судовому засіданні пояснила, що бажаючи
покращити житлово-побутові умови проживання своєї сім*ї пішла на злочинні дії,
про що знав і позивач, однак доказів про це вона суду надати не може. Вона
згідна відшкодувати лише понесені позивачем судові витрати крім 1000 гривень по
оплаті правової допомоги адвоката, так як вважає, що справедлива вартість
допомоги адвоката становить 2000 гривень, та витрат, пов*язаних з проведенням
будівельно-технічної експертизи №807 по кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_6по ст.ст. 366ч. 1,27 ч.5, 358 ч.3 КК України, ОСОБА_3 по ст.368 ч.3 КК
України, так як питання про відшкодування вартості вказаної експертизи в
судовому засіданні не ставилося і не обговорювалося, крім того, ні позивачем ні
його представником не подані докази, які підтверджують вартість оплати вказаної
експертизи. Вона вважає, що вчиненими нею протиправними діями позивачу не
завдана моральна шкода і таких доказів суду він не представив.

Представник відповідача -голова Неморозької сільської
ради Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_6заявлений позов визнала
частково .В судовому засіданні пояснила, що вона дійсно підробила доручення на
підставі якого було продано належну позивачу квартиру   і
згідна відшкодувати   понесені
позивачем

всі
судові витрати, крім витрат пов*язаних з проведенням будівельно-технічної
експертизи №807 по кримінальній справі по її обвинуваченню та обвинуваченню ОСОБА_3, яку розглядав
Звенигородський районний суд, так як питання про відшкодування вартості
вказаної експертизи в судовому засіданні не ставилося і не обговорювалося, крім
того , ні позивачем ні його представником не представлені докази, які
підтверджують ці витрати. В частині заявленого позову -моральної шкоди, позов
вона не визнала і пояснила, що її діями та діями ОСОБА_3. позивачу не завдана моральна шкода і доказів, що позивачу
завдана моральна шкода, яку він оцінив в 5000 гривень суду не представив. Вона
розуміє, що в результаті її протиправних дій було порушено право позивача  на володіння належної йому на праві власності
квартири.

Відповідачка ОСОБА_4 заявлений позов до неї повністю не визнала. В судовому
засіданні пояснила, що вона являється добросовісним набувачем, так як не знала
і не могла знати, що квартира АДРЕСА_1, яку вона купила, продавалася за
сфальсифікованим дорученням, а тому вона вважає, що це проблеми виключно між
позивачем ОСОБА_1. та
відповідачкоюОСОБА_3., які
повинні самі вирішити між собою вказаний спір. Квартиру, яку вона купила у ОСОБА_3. і за яку
заплатила 3000 доларів США
ні при яких обставинах позивачу ОСОБА_1. вона не передасть.

Представник третьої особи просить суд заявлений позов в частині визнання
доручення виданого від імені позивача ОСОБА_1. 25.10.2002 року на ім*я
відповідачки ОСОБА_3., посвідченого
25.10.2002 року та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №85 в
Неморозькій сільській раді, недійсним, визнання договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 укладений 21.06.2005 року від імені позивача між
відповідачами ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. недійсним задовільнити повністю; в частині зобов'язання ОСОБА_4. повернути
позивачу ОСОБА_1. вказану
квартиру покладається на розсуд суду, однак просить врахувати, що відповідачка
ОСОБА_4 являється добросовісним набувачем квартириАДРЕСА_1 і якщо буде така
можливість не передавати цю квартиру позивачу. В частині стягнення моральної
шкоди вона також покладається на розсуд суду, однак вважає, що позивачу була
завдана моральна шкода. Вона вважає, що позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідачів: ОСОБА_3. та Неморозької сільської ради судових витрат
понесених ОСОБА_1. необхідно задовільнити частково , за винятком стягнення 750
гривень понесених витрат за проведення судово-будівельної експертизи, поскільки
таке питання ні в позовній заяві ні в судовому засіданні при розгляді справи не
обговорювалося і відповідних доказів Про ці судові витрати позивач  суду не представив.

Суд, вислухавши позивача, його представника, відповідачів, представника
третьої особи, свідка та вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги
позивача та його представника в частині визнання доручення виданого від імені
позивача ОСОБА_1. 25.10.2002 року на ім*я відповідачки ОСОБА_3., посвідченого
25.10.2002 року та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №85 в
Неморозькій сільській раді, недійсним, визнання договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 укладений 21.06.2005 року від імені позивача між
відповідачами ОСОБА_3. та ОСОБА_4. недійсним, зобов*язання ОСОБА_4повернути
позивачу придбану нею квартиру, підлягають до повного задоволення . В цій
частині позовні вимоги позивача та його представника законні, обгрунотовані і в
судовому засіданні доведені. В судовому засіданні встановлено:

Позивач 31.07.1999 року зареєстрував шлюб з відповідачкою
ОСОБА_3. Від

вказаного шлюбу вони мають неповнолітнього     сина          ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження.

Рішенням Ватутінського міського суду вказаний шлюб
розірваний., що підтверджується свідоцтвом про розірванням шлюбу від  09 березня 2006 року .

До реєстрації шлюбу ОСОБА_1. з гр..
ОСОБА_3. 13.07.1999 року позивачем ОСОБА_1. дійсно було куплено квартиру АДРЕСА_1
, що підтверджується договором купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1 від 13.07.1999
року, засвідченим державним нотаріусом Ватутінської міської державної
нотконтори . Після одруження позивач та ОСОБА_3.
стали проживати у вказаній квартирі.

У 2002 році позивач ОСОБА_1.
виїхав на заробітки за межі України І повернувся додому лише в грудні 2005
року , що підтверджується його закордонним паспортом, який був оглянутий в
судовому засіданні. І тільки в цей час, після повернення із заробітків в грудні
2005 року, він дізнався, що належна йому на праві приватної власності
квартираАДРЕСА_1 і яка ним була придбана до реєстрації шлюбу з відповідачкою,
21.06.2005 року без його відома, дозволу та згоди за начебто виданим ним на
ім.*я ОСОБА_3. дорученням була продана відповідачці ОСОБА_4., що
підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21.06.2005 року.

Доручення, нібито укладене позивачем на ім*я ОСОБА_3., на
підставі якого було укладено вказаний договір купівлі-продажу, є недійсним, що
в судовому засіданні підтверджується як показами відповідачки ОСОБА_3. та
голови Неморозької сільської ради ОСОБА_6 так і вироком Звенигородського
районного суду Черкаської області від 05.05.2007 року, яким ОСОБА_6було визнано
винною у скоєнні злочинів передбачених ст.366 ч.1, ст. 27 ч.5, 358 ч.3 КК
України, а ОСОБА_3.- у скоєнні злочину передбаченого ст. 358 ч.3 КК України, а
тому суд вважає , що вказане доручення на відчуження квартири АДРЕСА_1  посвідчене та зареєстроване в Неморозькій сільській
раді є недійсним, оскільки воно ніколи не видавалося.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідачки ОСОБА_3. були відсутні
повноваження на укладення нею від імені позивача договору купівлі-продажу із
ОСОБА_4. квартири АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві приватної власності,
в зв*язку з чим, укладений нею вказаний договір купівлі-продажу квартири
являється недійсним, так як нотаріальне посвідчення доручення начебто видане
позивачем на ім*я відповідачки ОСОБА_3. Неморозькою сільською радою не
посвідчувалося, що підтверджується довідкою від 27.01.2007 року виданою
Неморозькою сільською радою. Виходячи з викладеного відповідачка всупереч волі
ОСОБА_1. та в порушення норм діючого законодавства, не маючи на те законних
підстав, по сфальсифікованому дорученню, здійснила відчуження вказаної
квартири, ринкова вартість якої згідно висновку судово-технічної експертизи
станом на 19.03.2007 року складає 31880 гривень. Від проведення експертизи для
встановлення вартості квартири станом на вересень 2007 року позивач ОСОБА_1 відмовився.
Відмовився він і від стягнення з відповідачки ОСОБА_3 вартості належної йому
квартири і наполягає на її повернення відповідачкою ОСОБА_4., а суд не вбачає
підстав для відшкодування її вартості поскільки відповідачка ОСОБА_3.
відмовилася відшкодувати вартість квартири або купити рівноцінну квартиру
позивачу ОСОБА_3. чи ОСОБА_4. пояснивши, що таких коштів не має, а діючим
законгодавством, а саме: ст.388 ЦК України передбачено, що якщо майно за
відплатним договором придбане в особи , яка не мала права його відчужувати, про
що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач) , власник має право
витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння
власника не з його волі.

Згідно із ст.319 ЦК України
лише власник може володіти, користуватися, і розпоряджатися своїм майном на
власний розсуд та вчиняти до свого майна будь-які дії які не суперечать закону.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК
України право власності непорушне. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Здійснивши відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1 на праві приватної власності
по сфальсифікованому

дорученню   відповідачка ОСОБА_3                         порушила   право
власності   позивача

ОСОБА_1..
Згідно ст. 387 ЦК України   власник має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Ст. 388 ЦК України
передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи , яка не
мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний
набувач) , власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо
майно вибуло з володіння власника не з його волі. Враховуючи вказані вимоги
закону суд задовольняє позовні вимоги позивача і в частині зобов'язання
відповідачки ОСОБА_4. повернути ОСОБА_1. в його володіння належну йому
квартируАДРЕСА_1, оскільки відповідачка ОСОБА_4 не знала і не могла знати про
сфальсифіковане доручення і являється добросовісним набувачем, а квартира
вибула з володіння позивача не з його волі., що підтверджується і показами
свідка ОСОБА_7. , яка пояснила, що дійсно приблизно в кінці березня-на початку
квітня 2005 року позивач ОСОБА_1. звертався до неї телефонуючи їй по телефону з
Італії за консультацією по питанню, яким чином можна продати належну йому
квартиру в його відсутності. При цьому вона йому роз*яснила, що у його
відсутності без належно оформленого доручення договір купівлі-продажу квартири
оформити неможливо. Він не звертався до неї з проханням по питанню
фальсифікації доручення і вона не знала, що сфальсифіковане доручення було
видане Неморозькою сільською радою, на підставі якого був оформлений договір
купівлі-продажу належної ОСОБА_1. квартири. Вона не може підтвердити, що
квартираАДРЕСА_1 вибула з володіння ОСОБА_1 з його волі, що підтверджується
показами позивача ОСОБА_1., який пояснив, що мав намір в майбутньому покращити
свої житлові умови, а тому по даному питанню спілкувався з ОСОБА_7 . Враховуючи
викладене суд вважає, що квартира, яка належить позивачу ОСОБА_1. вибула з його
володіння не з його волі.. Жодних доказів, які б підтверджували , що квартира ,
яка належить ОСОБА_1. вибула з його волі, відповідачка ОСОБА_3.   суду не представила, пояснивши, що таких у
неї немає.

Враховуючи викладене, а також те, що у відповідачки ОСОБА_3. не було
повноважень на вчинення нею від імені позивача ОСОБА_1. на укладення договору
купівлі-продажу квартири, яка належала йому на праві приватної власності
вчинена нею правочина, а саме: договір купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1  являється недійсною у зв*язку з чим,
відповідачка ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 400 ЦК України зобов*язана
повернути позивачу ОСОБА_1. належну йому квартиру ,яку ОСОБА_4 отримала на
підставі незаконно укладеного 21.06.2005 року договору купівлі-продажу.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає : доручення видане від імені позивача
ОСОБА_1. 25.10.2002 року на ім*я відповідачки ОСОБА_3., посвідчене 25.10.2002
року та зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №85 в Неморозькій сільській
раді; договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 21.06.2005 року від
імені позивача ОСОБА_1. між відповідачами ОСОБА_3. та ОСОБА_4. недійсними та
зобов*язує ОСОБА_4 повернути ОСОБА_1. в його володіння придбану нею 21.06.2005
року  квартируАДРЕСА_1

Суд вважає, що неправомірними діями відповідачів ОСОБА_3.
та посадових осіб Неморозької сільської ради, а саме: голови сільської ради
ОСОБА_6внаслідок незаконного позбавлення позивача ОСОБА_1. права власності на
належне йому житло йому завдана моральна шкода. Він дійсно втратив своє власне
житло і вже більше року змушений проживати в квартирі своїх батьків, що потягло
за собою зміну звичайного укладу його життя. Вказана ситуація перешкоджає йому
в реалізації його потреб, а саме: матеріальному благополуччі, збереження
звичайного душевного стану та способу життя, який ним був втрачений. Він оцінює
завдану йому моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, однак жодних доказів, які б
підтверджували завдану йому моральну шкоду
саме в цій сумі суду не
представив. Суд оцінює завдану позивачу моральну

шкоду в сумі 3 000
гривень і вважає, що саме цей розмір грошового відшкодування моральної шкоди
буде відповідати глибині його душевних страждань , пов*язаних з позбавленням
його прав, як власника квартири володіти, користуватися, розпоряджатися своїм  майном.

Згідно ст. 23 ЦК
України особа має право на відшкодування моральної шкоди

завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст.1174 ЦК
України шкода, завдана

фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової

особи органами місцевого самоврядування при здійснення
нею своїх повноважень ,

відшкодовується органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана
фізичній особі

відшкодовується особою яка її завдала за наявністю її
вини. Враховуючи викладене, суд

вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1. в частині
стягнення завданої йому

моральної шкоди      підлягають до часткового задоволення і цю
шкоду мають

відшкодовувати
відповідачі по справі ОСОБА_3. та Неморозька сільська рада , а тому суд стягує
в солідарному порядку з відповідачки ОСОБА_3. та Неморозької сільської ради на
користь ОСОБА_1. завдану йому моральну шкоду в розмірі 3000 гривень.

Згідно діючого законодавства , а саме ст.88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за
необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_3. ,
Неморозької сільської ради в солідарному порядку на користь ОСОБА_1. понесені ним і
підтверджені документально слідуючі судові витрати: 30 гривень витрат з
інформаційно-технічного забезпечення, 610 гривень оплаченого державного мита
при зверненні до суду , 7 гривень 10 коп. по оплаті банківських послуг 44
гривні по оплаті послуг нотаріуса при видачі витягу з Державного реєстру
правочину та 3000 гривень-витрат пов'язаних з юридичною допомогою.

Суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1. в частині стягнення
понесених ним витрат на оплату послуг пов'язаних з юридичною допомогою підлягають
до задоволення в повній сумі 3000 гривень, поскільки граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу законодавством не встановлений.

Суд відмовляє адвокату ОСОБА_5 в вимозі в стягненні 750 гривень за
проведення будівельно-технічної експертизи від 26 березня 2007 року проведеної
в зв*язку з розглядом кримінальної справи № по обвинуваченню
ОСОБА_6по ст.ст. 366 ч.1,27 ч.5, 358 ч.3 КК України, ОСОБА_3 по ст.358 ч.3
КК України, яка була розглянута 5 травня 2007 року Звенигородським районним
судом, поскільки питання стягнення вказаних коштів не було предметом розгляду в
судовому засіданні при розгляді даної цивільної справи, це питання не ставилося
і не обговорювалося та не представлені документальні докази, які б
підтверджували понесені позивачем витрати,
пов*язані з проведенням вказаної експертизи .

На підставі ст. 22,23, 215,216,
319,321,387,388,400,543,655,656,1166,1167,1174 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 60,
81,84,88,212,213,214,215 ЦПК України суд-

вирішив:

Позов ОСОБА_1та його
представника ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Неморозької сільської ради Звенигородського району Черкаської області . третя
особа без самостійних вимог: Ватутінська міська державна нотаріальна контора
про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, укладеного по
сфальсифікованому дорученню та стягнення завданої моральної шкоди задовольнити
частково.

Визнати доручення видане від імені ОСОБА_1 25.10.2002
року на ім*я відповідачки ОСОБА_3,
посвідчене 25.10.2002 року та зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №85 в
Неморозькій сільській раді Звенигородського району Черкаської області,
недійсним.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
укладений 21.06.2005 року від імені ОСОБА_1між ОСОБА_3та ОСОБА_4недійсним.

Зобов*язати ОСОБА_4повернути ОСОБА_1в його володіння придбану нею
21.06.2005 року квартиру АДРЕСА_1

Стягнути в солідарному порядку із ОСОБА_3 та

Неморозької
сільської   ради     Звенигородського   району
Черкаської   області

рр
2035 код 044073490 МФО
854018 в ГУДКУ в Черкаській області на користь ОСОБА_1завдану йому моральну
шкоду в розмірі 3000(три тисячі) гривень.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3,

Неморозької
сільської   ради     Звенигородського   району
Черкаської   області

рр
2035 код 044073490 МФО
854018 в ГУДКУ в Черкаській області на користь ОСОБА_1понесені ним судові
витрати, а саме: 30 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення, 610
гривень по оплаті державного мита, 3000 гривень в відшкодування правової
допомоги адвоката, 44 гривні по оплаті послуг нотаріуса по видачі витягу з
Державного реєстру правочинів, 7 гривень 10 коп. по оплаті банківських послуг,
а всього стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3,
Неморозької сільської ради Звенигородського району Черкаської області на
користь ОСОБА_1в відшкодування завданої моральної шкоди та понесения ОСОБА_1 судових
витрат в сумі 6691 (шість тисяч  шістсот
дев*яносто  одну) гривню 10 коп..

В задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_3, Неморозької сільської ради Звенигородського району Черкаської
області на користь ОСОБА_1 750 гривень по оплаті проведеної
будівельно-технічної експертизи №807 по кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_6по ст.ст. 366 ч.1,27 ч.5, 358 ч.3 КК України, ОСОБА_3 по ст.358 ч.3
КК України, відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до
апеляційного суду Черкаської області на протязі десяти днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до
апеляційного суду Черкаської області на протязі двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.