Головуючий 1 інстанції Шиповим В.В.
Справа № 22ц-6455-2007р.                                      Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

14 серпня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Курило В.П. суддів Санікової О.С. ,
ШамрилоЛ.Г. при секретарі Степаненко В.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Калінінського районного суду міста Горлівки від 20
червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  третя особа товариство з обмеженою
відповідальністю „СТЕКО-Трейдінг" про захист прав споживача і
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В
апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог через
те,  що воно суперечить вимогам закону.
Відповідач добровільно поновив порушені права позивачки як споживача,  тому у суду першої інстанції не було підстав
для задоволенні позовних вимог.

Заслухавши
доповідь судці апеляційного суду,
пояснення представника відповідача,
позивачки і її представника,
дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що скарга задоволенню не підлягає,  виходячи з наступного.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції
встановив,  що відповідач ОСОБА_1
зареєстрований як фізична особа-підприємець 17 січня 2005 року (а.с.  31-32).

4
вересня 2006 року між позивачкою і відповідачем укладений договір,  за яким відповідач зобов"язався передати
у власність позивачки,  а остання
зобов'язалась прийняти у власність і оплатити віконні і дверні блоки із профілю
УЕКА у кількості 7 одиниць на загальну суму 9290 грн. Додатково до договору
сторонами обумовлена специфікація товару - розмір,  колір,
наявність додаткових елементів (а.с. 33-34,  38).

Відповідач
виконав свої зобов'язання шляхом придбання відповідних віконних та дверних
блоків із склопакетами у товариства з обмеженою відповідальністю
„Стеко-трейдінг". Позивачка повністю оплатила відповідачеві за договором
купівлі-продажу вартість вікон в сумі 9290 грн.

20
вересня 2006 року відповідач поставив позивачці 7 віконних і дверних блоків і
встановив їх в квартирі за АДРЕСА_1. Але 26 вересня 2006 року позивачка
повідомила відповідача про наявні дефекти та недоліки у придбаних виробах та
виконаних роботах по монтажу вікон та дверей. Судом встановлено,  що

віконні та дверні блоки ,  що встановлені в квартирі позивачки,  в частині показників зовнішнього вигляду та
монтажу виробів виконані з відхиленням від ДСТУ Б В.2.6-15-99 „Вікна та двері
полівінілхлоридні" та не відповідають умовам договору. Виявлені такі
дефекти віконних та дверних блоків: дефекти у склопакетах - дрібні частки
скла,  що приварилися до поверхні скла
(крихти),  дрібні частки скла із
супроводжуючим нальотом,  що приварилися
до поверхні листа скла (крихти),  пилове
розпилення на внутрішній поверхні скла. Дефекти монтажу - не виконане
замазування монтажних швів,  відхилення
від вертикалі дверного блоку відносно плоскості 2.5-3 мм,  горизонтальний зазор між встановленим
балконним блоком та нижньою плоскістю дверного отвору (порогу) на 37-42
мм.   Дефекти виготовлення виробів - в
режимі „закрито" ручка не повертається на повний кут закриття,  не відрегульовано повне відкриття-закриття
дверного полотна,  дверне полотно не
фіксується в режимі провітрювання,
відсутня комплектуюча петлі у вигляді заглушки навісу,  ущільнювальна резинова прокладка не
забезпечує притвор дверного полотна,  що
відкривається. У зв"язку з цим суд зробив висновок про те,  що відповідач не належним чином виконав
прийняті на себе зобов"язання,
продав позивачці товар не якісний,
надав неякісні послуги,  які
потягли за собою тривалий час їх усунення,
чим порушив її права споживача,
заподіяв моральні страждання. Для поновлення прав споживача і
відшкодування заподіяної моральної шкоди суд стягнув на користь позивачки з
відповідача 5000 грн.

Відповідно до ч. 1   ст.   308 ЦПК України суд апеляційної інстанції
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без
змін,  якщо визнає,  що воно ухвалене з дотримання норм
матеріального і процесуального законів.

Апеляційний
суд вважає,  що рішення суду першої
інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального законів,  тому підстав для задоволення апеляційної
скарги не має.

Звертаючись
в суд з позовом про поновлення порушених прав споживача,  позивачка посилалась на те,  що відповідач продав їй віконні і дверні
блоки не належної якості,  неякісно
виконав роботи по монтажу вказаних блоків,
і порушив її права споживача.

Заперечуючи
проти задоволення позовних вимог,
відповідач визнав в суді,  що факт
продажу віконних і дверних блоків з дефектами мав місце,  неякісно було виконано роботи по монтажу цих
блоків. Але відповідач добровільно усунув виявлені недоліки проданого товару і
виконаних робіт,  тому підстав для
відшкодування моральної шкоди не має.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції повно,  всебічно і об"єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін,  встановленим фактам
і доказам дав правильну правову оцінку і зробив правильний висновок про
те,  що позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди грунтуються на законі.

Перевіряючи
доводи і заперечення сторін по справі щодо наявності дефектів проданого товару
і виконаних робіт по його монтажу,  суд
першої інстанції проводив судову будівельно-технічну експертизу. Відповідно до
висновків такої експертизи № 6560/23 від 10 квітня 2007 року (а.с.  59-62) віконні та дверні блоки встановлені у
квартирі позивачки в частині показників зовнішнього вигляду та монтажу виробів
виконані з відхиленням від ДСТУ Б В.2.6.-15-99 „Вікна та двері
полівінілхлоридні" та не відповідають вимогам договору.

Аналіз
висновку експертизи дає підстави зробити висновок про те,  що такі відхилення від технічних умов були
суттєвими,  потягли за собою заміни
віконних блоків,  склопакетів ,  та виконання нових робіт по їх
демонтажу-монтажу. Вказані роботи по усуненню недоліків виконувались тривалий
час - до червня 2007 року. Зазначені обставини свідчать про те,  що перелічені недоліки продукції і робіт є
суттєвими,  що безумовно заподіяло позивачці
моральні страждання,  зумовили зміну її
нормального образу життя,  потягли її
додаткові зусилля,  у тому числі і
необхідність її звернення у суд.

За таких обставин
суд зробив правильний висновок про те,
що неправомірними

діями
.відповідача порушені законні права і інтереси позивачки,  тому її вимоги про відшкодування моральної
шкоди грунтуються на законі.

Доводи
скарги про те,  що суд зробив суперечні
висновки,  визнав відповідача
добросовісним підприємцем і зобов'язав його відшкодувати позивачці моральну
шкоду,  -безпідставні. Суд першої
інстанції,  визначаючи розмір
відшкодування моральної шкоди,  врахував,  що відповідач під час розгляду справи
задовольнив вимоги позивачки,  прийняв
міри до усунення недоліків проданого товару і виконаних робіт і визначив на
відшкодування моральної шкоди суму забагато меншу,  ніж про це просила позивачка,  частково задовольнивши її позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про те,  що
саме з вини позивачки тривалий час не поновлювались її права споживача є
безпідставними. Судом встановлено,  що 26
вересня 2005 року позивачка повідомила відповідача про виявлені недоліки
проданого товару і виконаних робіт і попросила їх усунути у добровільному
порядку (а.с.  8). До 24 листопада 2005
року позивачка не отримала від відповідача жодного реагування на її
звернення,  вимушена була звернутись у
суд з позовом про захист прав споживача і просити суд у примусовому порядку
зобов"язати відповідача виконати свої зобов"язання і замінити
неякісний товар на якісний. Така бездіяльність відповідача давала позивачці
підстави вважати,  що він не визнає її
вимог і не визнає факту продажу неякісного товару і факту неякісного виконання
робіт по його монтажу. Саме тому позивачка вимушена була звернутися в суд з
клопотанням про проведення судової технічної експертизи,  для проведення якої потрібен був певний
час,  а тому монтаж нових віконних і
дверних блоків був відстрочний на певний час.
Така ситуація виникла не з вини позивачки,  а з вини відповідача,  який не тільки продав неякісний товар і неякісно
виконав роботи по його монтажу,  а ще й
тривалий час не визнавав цього факту. Тому ці обставини не можуть бути
підставою для звільнення відповідача від цивільно-правової відповідальності за
порушення прав і інтересів споживача.

Рішення
суду відповідає вимогам  ст.  698,
798,  679,  865 ЦК
України,  Закону України „Про захист
прав споживачів". Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального законів,  що призвело або
могло призвести до неправильного вирішення справи. Тому рішення суду є законним
і підстав для його скасування не має.

Керуючись  ст.
ст.  304,  307,
308 ЦПК України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відхилити. Рішення Калінінського районного суду міста Горлівки від 20
червня 2007 року залишити без змін

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення і може
бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду України
протягом двох місяців з дня проголошення ухвали суду апеляційної інстанції.