Справа №2-1400/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 травня 2007
року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого
- судді   Хомика А.П.

про
секретарі -                         Кіндратишин
Л.Р.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.  Дрогобичі цивільну справу за позовом
виконавчого комітету Стебницької міської ради до ОСОБА_1 про виселення без
надання іншого жилого приміщення,  -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про його виселення житлового
приміщення квартири АДРЕСА_1.

В
обґрунтування позовних вимог посилаються на те,
що 01.07.1975 року сім'я ОСОБА_2. в складі 4-х осіб,  дочки ОСОБА_3. ,  дочки ОСОБА_4,  та сина ОСОБА_5. ,  отримала ордер №490 на квартиру
АДРЕСА_1,  загальною площею 41 кв.м.  Ордер видано на підставі рішення виконкому
Дрогобицької міської ради народних депутатів від 26.06.1975 року №172.
Дана квартира бронювалась квартиронаймачем ОСОБА_2. рішенням виконкому
Стебницької міської ради від 29.05.1990
року №79,  у зв'язку із виїздом наймача на роботу в район Крайної
Півночі терміном на 3 роки до 21.05.1993 року. Термін
бронювання продовжився до 01.08.1996
року. 04.07.1975 року
сім"я ОСОБА_2. вибула в Новий Ургал Хабаровського краю. Піднаймачем даної
квартири був ОСОБА_1. Строк дії договору піднайму сплив 01.08.1996 року.

Однак,  наймач ОСОБА_2. та члени її сім'ї не
повернулись у заброньоване жиле приміщення не тільки протягом шести місяців
після закінчення строку дії броні,  але
не повернулись й по даний час.
Неодноразовими перевірками встановлено,
що в даній квартирі не постійно,
але періодично проживає ОСОБА_1. Згідно довідки адресного бюро УВС
Львівської області ОСОБА_1. значиться прописаний по АДРЕСА_2. Як,  очевидно,
ОСОБА_1. володіє квартирою незаконно,
квартплату і комунальні послуги не сплачує з 1995 року.
Заборгованість по квартирі АДРЕСА_1 станом
на 01.03.2007 року
становить 11251, 86 грн,  а тому його слід виселити із спірного
житлового приміщення.

В
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю,  послалась на обставини,  викладені в позовній заяві,  яку просить задовольнити.

Відповідач
з позовом не згідний. Пояснив суду,  що
договір піднайму квартири був укладений ним на законних підставах. Те,  що він не сплачує квартплату та комунальні
послуги не означає,  що він там не
проживає. Він матеріально не спроможний внести оплату,  тому їздив за кордон на заробітки,  проте не зміг заробити грошей.

Заслухавши
пояснення сторін,  перевіривши матеріали
справи,  суд вважає позов підставним і
таким,  що підлягає задоволенню з
наступних міркувань.

З
договору найму жилого приміщення в будинках ЖКВ вбачається,  що будинкоуправління ЖКВ здало ОСОБА_2 жиле
приміщення в квартирі АДРЕСА_1. 01 липня 1975 року ОСОБА_2
видано ордер № 490 на право
зайняття даної квартири.

З довідки
КП БУ м.  Стебника видно,  що ОСОБА_2.,  1950 р.н.,  дочка ОСОБА_4. ,  1968
р.н.,  дочка ОСОБА_3. ,  1970
р.н.,  син ОСОБА_5. ,  1974
р. н. дійсно проживали по АДРЕСА_1. У вищевказаній квартирі вона була
прописана з 13.05.1970 року по 04.07.1975 року. У 1975 році разом з
сім'єю виписана у Хабаровський край.

З
договору піднайму житлового приміщення видно,
що наймач ОСОБА_2 здає в піднайом ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1. Піднаймач
зобов'язується вчасно вносити квартирну плату за користування жилою площею. Строк
дії договору встановлений на три роки.

В актах
перевірки паспортного режиму по квартирі АДРЕСА_1
встановлено,  що в даній квартирі,  без правових підстав,  проживає ОСОБА_1.,  який значиться зареєстрованим в квартирі № 21 даного будинку.

З
довідок комунальних підприємств вбачається,
що заборгованість за житло та комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 станом на 01.03.2007 року становить 11251, 86 грн.

Згідно  ст.  97
ЖК України,  після закінчення строку
договору піднайму піднаймач не вправі вимагати відновлення договору і на вимогу
наймача зобов'язаний звільнити займане приміщення. Оскільки вимогу договору
найму жилого приміщення щодо підтвердження продовження трудового договору на
роботу в районах Крайньої Півночі наймачами не виконано,  то відповідно до вимог  ст.  99
ЖК України договір найму припиняється.

В
зв'язку з цим підлягає виселенню і піднаймач - ОСОБА_1. без надання іншого
жилого приміщення,  оскільки без поважних
причин проживає в спірному житловому приміщенні,  не оплачує комунальні послуги,  будучи зареєстрованим в іншому житлі.

Відповідно
до п. 6  ст.  214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд
вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати,  а тому на підставі  ст.
ст.  79-81,  83 ЦПК України,  Декрету КМУ України "Про державне
мито" з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 8, 50 грн. та згідно
Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних
справ,  затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 21.12.2005
року за №1258,  - витрати на ІТЗ в сумі 7, 50 грн. на користь
ТУ ДСАУ у Львівській області.

Керуючись  ст.
ст.  10,
11,  60,  79-81,
83, 209,  212,  214-215 ЦПК
України,   ст.   ст.  97,
99 ЖК України,
суд,  -

вирішив:

Позов
задоволити.

Виселити
ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення.

Стягнути
з ОСОБА_1 8, 50 грн.
судового збору в дохід держави та 7,
50 грн. витрат на ІТЗ розгляду цивільної справи в користь ТУ ДСАУ у Львівській
області.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.
295 ЦПК
України.