Справа №2-2212/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 травня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого          судді
Пушкарчук В.П

при
секретарі                  Тростянчук
Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право
на реєстрацію, та виселення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, та
виселення відповідачів із вказаного приміщення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Згідно договору купівлі -
продажу від 27.12.2006р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, позивач
являється власником жилого приміщення секції № 6, яке знаходиться у будинку
АДРЕСА_1. Оскільки являється одноосібним власником зазначеного житла, вважає
неправомірним проживання відповідачів у придбаному ним приміщенні, а також
неправомірною є реєстрація останніх за місцем проживання. За вказаних обставин
просив ухвалити рішення про виселення відповідачів та визнати відповідачів
такими, що втратили право реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 вимоги
підтримали із вищенаведених підстав, просили визнати відповідачів такими, що
втратили право реєстрації.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином
повідомлені про час і місце розгляду справи. Суд прийшов до висновку про
можливість розгляду справи у відсутності відповідачів, оскільки в справі є
достатньо доказів про права і обов'язки сторін, згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від
27.12.2006р. (а.с.4-6), посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, позивачем
придбано у ОСОБА_6 майно, що складається з жилого приміщення секції № 6, яке
знаходиться у будинку АДРЕСА_1. Загальна площа приміщення секції становить 48,0
кв.м.

Вказане житло набуто ОСОБА_6 на підставі свідоцтва від 20.10.2006р.
(а.с.9), посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, як майно, придбане на
прилюдних торгах, згідно акту про проведення прилюдних торгів від 06.10.2006
року (а.с. 11).

Відповідно до договору купівлі - продажу житлового приміщення від
31.01.2005р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7,колективним
підприємством «Житлобуд-1» відчужено на користь ОСОБА_3 житлове приміщення, яке
складається з секції № 6 та розташоване вАДРЕСА_1. Згідно п.2.1. договору
купівлі - продажу від 31.01.2005р. продаж приміщення здійснено за 29 544,00
грн.

Згідно додаткової угоди до договору купівлі - продажу від 31.01.2005р.,
укладеної 04.05.2005р. між КП «Житлобуд-1» та ОСОБА_3, сторони погодили відстрочку розрахунків строком до
30.06.2005р.

В зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 зобов'язань по сплаті коштів за придбане
житлове приміщення, КП «Житлобуд-1» звернулось до суду про стягнення коштів. На
виконання виконавчого листа №2-70 від 21.03.2006р., державною виконавчою
службою описано та арештовано майно відповідачки, а саме: житлове приміщення,
загальною площею 48,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Вказане
приміщення продано на користь ОСОБА_6, про що свідчить акт про проведення
прилюдних торгів від 06.10.2006р. та свідоцтво про придбання майна з прилюдних
торгів від 20.10.2006р.

Таким чином, позивачем придбано майно у ОСОБА_6, який, в свою чергу,
придбав житлове приміщення в порядку, встановленому для виконання судових
рішень.

В судовому засіданні 13.04.2007р. відповідачі підтвердили факт проживання в
спірному приміщенні, однак заперечення на позовні вимоги суду не надали.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність
правових підстав для використання відповідачами житлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_1. За вказаних обставин відповідачі також втратили право на
реєстрацію місця проживання за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про власність», ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Керуючись ст.ст. 12, 50 Закону України «Про власність», ст.ст. 15, 16, 321,
328, 391 ЦК України,
ст.ст. 10,11, 60,212,215,218,226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право
реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з жилого приміщення за адресою:АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 (десяти) днів з дня
його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 20
(двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, яку може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.