АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня
2007 року                                                                                     м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді НіколаєвоїВ.М. ,  суддів :
Матущака М. С. ,  Заїки В.М.
,  при секретарі: Коник О.М.

з участю:
сторін,  адвоката ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-1179 за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 27 березня
2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  адвоката ОСОБА_1,  перевіривши
матеріали справи,  ознайомившись з
доводами апеляційної скарги,  колегія
суддів

встановила:

ОСОБА_2,  звертаючись до суду з позовом,  вказував,
що 24 жовтня 2004 року на площі від гастроному
"Старокостянтинівський" у м. Старокостянтинові сталося зіткнення його
автомобіля ВАЗ-21093, НОМЕР_1,  та
автомобіля ВАЗ-2106, НОМЕР_2,  яким керував ОСОБА_3. Зіткнення сталося з вини
останнього. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди його (позивача)
автомобіль пошкоджено,  чим завдано
матеріальних збитків та моральних страждань. Тому просив стягнути з ОСОБА_3
13480 грн. 12 коп. матеріальної і 10000 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Старокостянтинівського районного суду від 27 березня 2007 року в позові
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним,  просить його скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення його позовних вимог,
посилаючись на те,  що судом
порушено норми матеріального права,
висновки суду не відповідають обставинам справи. Так як дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини відповідача,
останній повинен відшкодувати завдану йому (позивачеві) матеріальну та
моральну шкоду.

Головуючий
у першій інстанції - Юзюка О.М.                                    Справа
№ 22ц-1179

Доповідач
- Ніколаєва В.М.                                                                  Категорія
№17, 21

2

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Судом
вірно з'ясовані фактичні обставини справи,
дана їм належна оцінка,  а його
висновки узгоджуються з матеріалами справи,
відповідають закону.

Згідно
ч. 1  ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень .

У
відповідності з п. 1 ч. 1  ст.  1188 ЦК України шкода,  завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки,  відшкодовується на
загальних підставах,  а саме: шкода,  завдана одній особі з вини іншої особи,  відшкодовується винною особою.

Судом
встановлено,  що 24 жовтня 2004 року о 3
годині ранку по вул. Попова у м. Старокостянтинові сталося зіткнення автомобіля
ВАЗ-21093, НОМЕР_1,  належного
ОСОБА_2,  та автомобіля ВАЗ-2106, НОМЕР_2,
яким керував ОСОБА_3.

Звертаючись до суду з позовом,
ОСОБА_2 посилався на те,  що
дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Проте доказів в
підтвердження цього він не надав. Не знайдені такі і судом.

Як
вбачається з висновку експерта науково-дослідного екпертно-криміналістичного
центру № 216А від 27 листопада 2006 року,
в даній дорожній ситуації ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти
зіткненню з автомобілем ОСОБА_3 шляхом екстреного гальмування керованого ним
транспортного засобу з його зупинкою до місця зіткнення з моменту виникнення
небезпеки для його руху . Цей висновок експерта позивачем не спростований.

З
пояснень спеціаліста Іщенка СВ.
в судовому засіданні видно,  що схема
даної дорожньо-транспортної пригоди,
складена працівником ДАІ ОСОБА_4,  не відповідає дійсності.

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами даної цивільної справи,  адміністративним матеріалом.

При
такому положенні,  давши належну оцінку
зібраним по справі доказам в їх сукупності,
суд підставно відмовив в задоволенні вимог ОСОБА_2.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що дана ДТП сталася з вини
ОСОБА_3,  не можна визнати
підставними,  оскільки доказів в
підтвердження цього позивач не надав,  не
встановлені такі і судом.  Показання
свідків оцінені судом в сукупності з іншими доказами по справі і сумніватися в
правильності такої оцінки немає підстав.

Не містять
посилань на докази,  які б спростовували
висновки суду першої інстанції,  і інші
доводи апеляційної скарги.

Як
вбачається з матеріалів справи,
суд,  вирішуючи спір,  виходив з положень  ст.
1188 ЦК України
,  тобто наявності вини кожної із сторін
в даній ДТП. Проте в
рішенні зіслався лише на  ст.  ст.
1166,  1167 ЦК України,  які визначають загальні підстави
відповідальності за заподіяну шкоду джерелом підвищеної небезпеки. Однак це не
призвело до неправильного вирішення справи,
а тому не є мотивом для скасування рішення суду.

з

Підстав
для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог позивача
не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.    307, 308,  315, 319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Старокостянтинівського районного суду від 27 березня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.