Справа № 22-ц-1180/2007 р.
у І інстанції Дузінкевич І.М.
Доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 року                                                                м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                        Матківського
Р.Й.,

суддів                                                    Беркій
О.Ю., Горблянського Я.Д.,

секретаря                                              Сем"янчук
С.Й.,

з участю: апелянтки                            ОСОБА_1.,

відповідача                                           ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні   справу
з апеляційною    скаргою ОСОБА_1на
рішення Тисменицького районного суду від 25 квітня 2007 року, -

встановила:

В липні
2006 року в суд з позовом до ОСОБА_2звернулась ОСОБА_1щоб постановити рішення
про розподіл та визнання права користування земельною ділянкою.

Заявлені
вимоги позивачка обґрунтувала тим, що за час шлюбу бувшим чоловіком
ОСОБА_2приватизовано земельну ділянку площею 0,2979 гектара на території села
Клузів, надано в користування 0,10 гектара ділянки в селі Угринів із яких їй
належить половина із спільної сумісної власності, також їй належить 1/3 частина
ділянки із 0,23 гектара яка надана для обслуговування житлового будинку згідно
виділеної частки в натурі.

Рішенням
Тисменицького районного суду від 25 квітня 2007 року позов задоволено частково,
встановлено порядок користування земельною ділянкою для обслуговування
житлового будинкуАДРЕСА_1 а у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На дане
рішення ОСОБА_1подала апеляційну скаргу в якій просить його в частині
встановлення порядку користування ділянкою площею 0,23 гектара надану для
обслуговування житлового будинку та відмову в наданні в користування половини
ділянки площею 0,10 гектара скасувати та ухвалити нове рішення про визнання за
нею права на користування половиною цих ділянок.

Апелянтка
в скарзі зазначає, що суд неповно з"ясував всі обставини справи, не
врахував її пояснення та подані докази, що як дружина має право на половину
майна , що перебувало в спільній сумісній власності.

Не
враховано , що ділянка площею 0,10 гектара надана ОСОБА_2у 1991 році, тобто під
час перебування у шлюбі, тому має право на користування половиною ділянки.

В
користуванні біля житлового будинку знаходиться 0,23 гектара ділянки, а суд
зазначив в рішенні, що в користування обидвом надано по 0,23 гектара земельної
ділянки, що не відповідає дійсності.

2

Вислухавши
доповідача, апелянтку яка вимоги скарги підтримала, відповідача який вимоги
скарги не визнав, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що скаргу
слід відхилити.

Постановляючи
рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що позивачка має право на користування тільки частиною
земельної ділянки яка надана обидвом сторонам для будівництва та обслуговування
житлового будинку відповідно до часток в житловому будинку. В позовній заяві
ОСОБА_1просила виділити їй 1/3 частину присадибної ділянки у зв"язку з
проведеним поділом будинковолодіння, тому її доводи, що суд повинен був
присудити їй половину ділянки для обслуговування будинку є безпідставними.

Суд
встановив порядок користування ділянкою площею 0,23 гектара, виділивши її
частини в натурі і ніхто з сторін не оспорює визначений спосіб користування в
натурі.

Суд
відмовив у встановленні права позивачки на користування ділянкою площею 0,10
гектара якою користувався відповідач для ведення особистого підсобного
господарства у зв"язку з тим. Що вона не приватизована, тому згідно ст.89
ЗК України не належить до спільної сумісної власності.

Крім
цього у справі відсутні правоустановлюючі документи, що спірна ділянка є у
правомірному користуванні сторін, дані про переоформлення ділянки площею 0,10
гектара в оренду у зв"язку з введенням в дію з 1 січня 2002 року ЗК
України відсутні, відповідач підтвердив в засіданні що ділянку на себе не
оформляв, тому порядок надання ділянки повинен вирішуватись радою.

Суд
першої інстанції постановив рішення з дотримання норм матеріального та
процесуального права, а доводи апеляційної скарги його законності не
спростовують.

Керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Тисменицького районного суду від 25 квітня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.