Справа № 2-77/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 червня 2007 року                                                                                                  смт.
Шацьк

Шацький районний
суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді     -                   Храновської
Н.В.,

при
секретарі -                                                 Ковальчук
С. П.,

з участю
позивача                                           ОСОБА_1,

відповідача
-                                                    ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Шацьк цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірванння шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2007 року позивач
звернулася в Шацький районний суд з вищезазначеним позовом.  Свої вимоги обґрунтовував тим,  що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з
26 жовтня 1991 року.

Від
даного шлюбу сторони мають двоє дітей: сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
- ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивач
покликається на те,  що їхнє спільне
подружнє життя не склалось. На грунті зловживання відповідачем спиртними
напоями,  останній влаштовує
скандали,  які інколи супроводжуються
застосуванням фізичної сили до неї,  що
негативно відбивається на психології дітей. В зв"язку з чим,  спільне,
подружжнє життя з відповідачем стало нестерпним.  Просить позов задовольнити,  шлюб розірвати,  а дітий залишити проживати з нею.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав,  зазначених в позовній заяві. Суду
пояснив,  що подальше збереження
сім"ї є не можливим,  оскільки шлюб
існує фактично. Подружжя проживають окремо. Спільного майна,  з приводу якого був би спір немає,  а також немає спору з приводу утримання та
виховання синів,  які проживатимуть з
матір"ю,  а відповідач буде при
бажанні приймати участь у забезпеченні умов їхнього життя а також участь у
вихованні. Відповідач зловживає спиртними напоями,  на грунті спиртного влаштовує скандали від
яких страждають діти. Внаслідок чого,
спільне життя з відповідачем стало не можливим.  Просить шлюб розірвати,  неповнолітніх дітей залишити проживати з
матір"ю. Сплачені за подачу позовної заяви в суд судові витрати просить з
відповідача не стягувати.

В
судовому засіданні_відповідач позов визнав,
просив його задовольнити. По суті справи пояснив,  що спору з приводу проживання дітей немає.
Відповідач не заперечує щоб діти проживали з позивачкою,  а він,
прийматиме участь у їх утриманні та вихованні.

Заслухавши
пояснення позивача,  відповідача,  дослідивши представлені по справі докази в їх
сукупності,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно  ст.  110 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя.

В
судовому засіданні встановлено,  що
сторони перебувають в шлюбі,
зареєстрованому 26
жовтня 1991 року
Ростанською сільською радою,  про що в
книзі реєстрації актів про одруження за 1991
рік зроблено запис за №
11 та видано Свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 26.10.1991 року /ар.сп. 4/. В шлюбі
народилося двоє дітей: син -
,  ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2/ копія
Свідоцтва про народження НОМЕР_2,    вид.   27.03.1998  року
Ростанською  сільською  ра'дою/,
син  - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /копія Свідоцтва про народження,
НОМЕР_3,  вид. 04
липня 1992 року
Піщанською сільською радою/. Сімейні відносини,
які склались та існують між подружжям свідчать про те,  що сім"я розпалась,  зберегти її сторони не бажають. Шлюб існує
формально,  сторони подружніх стосунків
не підтримують,  фактично проживають
окремо. Відповідач зловживає спиртними напоями на грунті чого влаштовує
скандали,  що негативно впливає на дітей.
Примиритись та підтримувати шлюбні стосунки сторони не бажають. Заява про
розірванння шлюбу відповідає їхній волі і після розірвання шлюбу не будуть
порушені їхні особисті та майнові права,
а також права їхніх дітей.

При
таких обставинах та внаслідок таких взаємовідносин подружжя втратили почуття
любові та поваги один до одного,  надії
на збереження сім'ї немає,  а тому,  суд приходить до висновку,  що в інтересах сторін та їхніх дітей шлюб
слід розірвати.

З
довідки про доходи позивача з місця роботи вбачається,  що середньомісячний дохід позивача
становить,  приблизно,  370,
00 гривень /ар.сп. 9/. Суд
вважає,  що проживання неповнолітніх
дітей із матір"ю буде в інтересах останніх,  а відповідач,
прийматиме участь в їх вихованні та утриманні.

Згідно  ст.  112 СК України,  при розгляді справ про розірвання шлюбу,  суд з"ясовує взаємини подружжя,  дійсні причини позову про розірвання шлюбу,  бере до уваги наявність неповнолітніх дітей
та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Відповідно
до ч.3 ст 104 СК України
шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на
підставі рішення суду,  відповідно
до  ст.
110 СК
України.

Згідно  ст. 88 ЦПК України стороні,  на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати,
проте,  позивач просить усі
витрати пов"язані з розглядом справи покласти на неї.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись
статтями 10,  13,
14,  59,  60,
130,  174,  209,
213,  214,  215 ЦПК України,  суд, -

ВИ РІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Шлюб між
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_3,
який народився в с. Піща,
Любомльського району Волинської області та ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_4
яка народилась в с.  Хрипськ,  Любомльського району,  Волинської області,  зареєстрований 26 жовтня 1991 року
Ростанською сільською радою,  про що в
книзі реєстрації актів про одруження за 1991 рік зроблено запис за № 11 та
видано свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 26 жовтня 1991 року,  -РОЗІРВАТИ.

Неповнолітніх
дітей: сина - ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір"ю - ОСОБА_1

Стягнути
з ОСОБА_2 17 (сімнадцять)
гривень державного мита при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу.

Згідно  ст.  294 ЦПК
України,  на рішення суду може бути
подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана в строк,  встановлений  ст. .294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,  рішення,
якщо його не скасовано,  набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.