Головуючий у першій інстанції- Болотов Є.В.
Справа №22ц- 1553
Доповідач - Ващенко С
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2007
року                                                                          м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючого -судді Ващенка С.Є.,

суддів:                                                                                  Кізюн
О.Ю., Варвус Ю.Д.,

при секретарі                                                                      Кутасевич
О.Г.,

з участю:
представника позивача ОСОБА_2,

представника
відповідача Катренка В.П. та

представника
третьої особи Шевченко О.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-1553 за апеляційною скаргою
відкритого акціонерного товариства „Мостобуд" на рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 11 липня 2007 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства „Мостобуд", третя особа
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Хмельницькому про
стягнення заборгованості з оплати листків непрацездатності, вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представників сторін і третьої особи, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

23 квітня 2007
року ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до ВАТ „Мостобуд" про стягнення
7149,50 грн. заборгованості з оплати лікарняних листків і вимушеного прогулу та
25000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку на
виробництві, що стався 22 квітня 2004 року. В обґрунтування своїх вимог
посилався на те, що відповідач при нарахуванні йому сум на оплату листків
непрацездатності не врахував постійної доплати за роз'їзний характер роботи, з
якої також утримувався прибутковий податок, внаслідок чого не доплатив 6557,02
грн.; невірно обчислив середній заробіток за час вимушеного прогулу з
01.02.2007 року по 29.03.2007 року, у зв'язку з чим не доплатив 592,48 грн., та
відмовляється відшкодувати моральну шкоду, заподіяну трудовим

каліцтвом, що
призвело до втрати працездатності спочатку на 10%, а згодом на 20%. Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 11 липня 2007 року позов ОСОБА_1
задоволено частково: стягнуто з ВАТ „Мостобуд" на його користь 5383,88
грн. заборгованості з оплати лікарняних, 592,48 грн. заборгованості з оплати за
вимушений прогул, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 1000 грн. витрат
на правову допомогу, а всього    11976
грн. 36 коп. Крім того, стягнуто з ВАТ „Мостобуд" на користь держави 59,76
грн. судового збору та 30 грн. у відшкодування витрати на інформаційно-технічне
забезпечення.

В апеляційній
скарзі ВАТ „Мостобуд" вважає рішення суду незаконним і просить його
скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального права. Зазначає, що
вимоги про відшкодування моральної шкоди не визнає. На його думку, при
обчисленні середньої заробітної плати за лікарняними листками та за час
вимушеного прогулу суд помилково врахував надбавку за роз'їзний (пересувний)
характер роботи, яка відноситься до інших виплат і не належить до фонду
заробітної плати. Вважає, що при оплаті часу вимушеного прогулу слід виходити з
тарифної ставки позивача.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до
ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Як видно з
матеріалів справи, ОСОБА_1 працював у Мостозагоні №2 ВАТ „Мостобуд"
арматурником другого розряду, під час виконання трудових обов'язків 22 квітня
2004 року з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму і
втратив 20 відсотків професійної працездатності, однак моральна шкода йому не
відшкодована; при обчисленні середнього заробітку ОСОБА_1 за листками
непрацездатності відповідач не врахував доплату за роз'їзний характер роботи, а
при визначенні середнього заробітку за час вимушеного прогулу виходив з
тарифної ставки.

Місцевий суд дав
правильну оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам і дійшов правильного
висновку про необхідність обчислення середнього заробітку ОСОБА_1 за час
тимчасової непрацездатності виходячи з нарахованої заробітної плати, у тому
числі з у рахуванням доплат за роз'їзний характер роботи, яка разом з іншими
видами виплат була об'єктом оподаткування, та обчислення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу виходячи з нарахованих йому за 12 відпрацьованих
годин у серпні 2006 року. Такі висновки суду відповідають вимогам п.7 Порядку
обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим

державним
страхуванням, затвердженому постановою KM України
від 26 вересня 2001 року №1266, та п.2 і 3 Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого постановою KM України
від 08 лютого 1995 року №100, (з наступними змінами).

Правильними є
висновки місцевого суду і про стягнення з відповідача апеляційною скаргою
відкритого акціонерного товариства "Мостобуд" на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 11 липня 2007 року у коштів у
відшкодування моральної шкоди на підставі ст.237-1 КЗпП України та ст.ст.23 і
1167 ЦК України, оскільки нещасний випадок з позивачем стався при виконанні ним
трудових обов'язків, а положення підпункту "е" п.1 ч.1 ст.21, ч.3
ст.28 та ч.3 ст.34 щодо права потерпілого на відшкодування моральної шкоди
Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України із Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" виключені
Законом України № 717-V від 23 лютого 2007 року.

Доводи ж апеляційної
скарги, у тому числі з посиланням на Лист Міністерства праці та соціальної
політики №422/020/99-06 від 29.06.2006 року з Інструкцією зі статистики
заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України
від 13 січня 2004 року №5, є безпідставними, оскільки вони суперечать
положенням вказаних постанов Кабінету Міністрів України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 та 314 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства „Мостобуд" відхилити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 11 липня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців.