УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,  судді: Курської А.Г.

Суддів:                                         Горбань
В.В.

Рижової
І.В.

При секретарі:          Петренко Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до підприємства "АРММ-Компані" про стягнення заборгованості
за непоставлений товар,  за апеляційною
скаргою представника позивача ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 19.03.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
Київського районного суду М. Сімферополя АР Крим від 19.03.2007 року відмовлено
у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до підприємства
„АРММ-Компані" про стягнення заборгованості за непоставлений товар на
підставі п.1 ч.2  ст.  122 ЦПК України з посиланням на те,  що справа не відноситься до юрисдикції цього
суду.

Не
погодившись з вказаною ухвалою представник позивача ОСОБА_2 оскаржила її в
апеляційному порядку.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду,  як постановленої з порушенням норм
процесуального права,  та направлення
справи для розгляду до суду першої інстанції. Доводи апелянта зводяться до
того,  що суд неправильно встановив
обставини справи,  унаслідок чого дійшов
невірного висновку про те,  що позивач є
приватним підприємцем і спір підлягає розгляду в порядку господарського
судочинства.

Судова
колегія,  заслухавши
суддю-доповідача,  розглянувши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  вважає їх необгрунтованими і такими,  що не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Суд
першої інстанції,  відмовляючи у
відкритті провадження у справі виходив з того,
що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства,  а відноситься до компетенції господарського
суду,  оскільки спірні правовідносини
виникли з господарського договору.

З такими
висновками суду колегія суддів погоджується і вважає,  що оскаржувана ухвала постановлена з
додержанням вимог процесуального закону.

Згідно з
ч.  ст. 15 ЦПК України суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,  невизнаних або оспорюваних прав,  свобод чи інтересів,  що виникають із цивільних,  житлових,
земельних,  сімейних,  трудових відносин,  а також з інших правовідносин,  крім випадків,  коли розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Справа
№22-ц-4858/2007                  Головуючий
у суді першої інстанції Кукта М. В.

Доповідач:       Курська А.Г.

За
змістом вказаної норми підвідомчість справ цивільному судочинству визначається
шляхом виключення з його компетенції тих справ,
які підвідомчі іншим видам судочинства.

Відповідно
до  ст. 1 ГПК України до господарського
суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і законних інтересів
вправі звернутися підприємства,
установи,  організації,  інші юридичні особи,  громадяни,
які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і
в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Згідно
зі  ст. 21 ГПК України сторонами у
господарчому процесі - позивачами та відповідачами - можуть бути підприємства
та організації,  зазначені у  ст. 1 цього кодексу.

Таким
чином,  підставою для розмежування між
цивільним і господарським судочинством є суб'єктивний фактор.

Як
вбачається з матеріалів справи,  позивач
звернувся до суду з вимогами про

стягнення
заборгованості за непоставлений товар,
посилаючись на те,  що на
виконання договору купівлі-продажу він перерахував на рахунок відповідача 10000
грн.,  але останній,  отримавши вказану суму,  товар не надав. На обґрунтування цих обставин
додав копію платіжного доручення ( а.с. 19),
з якої вбачається,  що платіж в
розмірі 10000 грн. зроблено приватним підприємцем ОСОБА_1. Із наведеного слідує,  що спірні правовідносини пов'язані з
підприємницькою діяльністю позивача,  яку
він здійснює на підставі свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта
підприємницькою діяльності( а.с. 23).

За таких
підстав,  оскільки спір виник між
юридичною особою та фізичною особою - суб'єктом підприємницькою
діяльності,  справа підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

Доводи
представника позивача ОСОБА_2 про те,  що
суд неповно з'ясував обставини справи і не дав об'єктивної оцінки наявним по
справі доказам,  а тому дійшов невірного
висновку про те,  що позивач як приватний
підприємець звернувся до суду за захистом свого порушеного права,  яке виникло на підставі господарського
договору,  колегія суддів не приймає до
уваги,  оскільки вони ґрунтуються на
неправильному розумінні чинного законодавства.

Згідно з
ч.1  ст. 312 ЦПК України апеляційний
суд,  розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції,  відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін,  якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись  ст.
ст. 3ОЗ,  304,  307,
312,  313-315,  317,
325 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_2 відхилити,
ухвалу Київського районного суду М. Сімферополя АР Крим від 19.03.2007
року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Справа
№22-ц-4858/2007                   Головуючий
у суді першої інстанції: Кукта М. В.

Доповідач:       Курська А.Г.