Справа 2~804/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2007 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого -
судді    Мунько Б.П.

при секретарі                                             Косенко Л.Г.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської райдержадміністрації про визнання права власності на
самочинно збудовані споруди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся з позовом до Черкаської районної державної адміністрації про визнання права власності на самочинне будівництво.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що йому належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 05.06.1991 року будинок з надвірними
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1.

Свого часу позивач без дозволу Черкаського райвиконкому та без необхідної
документації управління містобудування та архітектури з метою поліпшення
житлових умов самочинно побудував сараї під
літерами «Д»,«Ж», «И», гараж під літерою «Е», літню кухню під літерою «Г», прибудови до тамбура під літерами «г», «а-1»,
«а-2».

В зв'язку з виниклою необхідністю у визнанні права власності на самочинну добудову,
позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Стаття 376 ЦК України передбачає, що на вимогу
власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме
майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Проведене позивачем самочинне
будівництво нічиїх прав не порушує.

Тому позивач вимушений звернутися
до суду з даною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свій позов підтримав, просив суд його
задоволити.

Представник Черкаської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився,
але надіслав суду повідомлення, в яких визнав позовні
вимоги та просив розглядати справу без його участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, за відсутності відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що дана позовна заява
підлягає до задоволення, оскільки позивачу на підставі
свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.06.1991 року належить будинок з надвірними спорудами, який розташований
в АДРЕСА_1, а тому слід визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: сараї під
літерами «Д»,«Ж», «И», гараж під літерою «Е», літню кухню під
літерою «Г», прибудови до тамбура під літерами «г», «а-1», «а-2», які згідно висновків служби державного пожежного нагляду
Черкаського району за № 136 від 26.04.2007
року, відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Черкаської райдержадміністрації за № 312 від
26.04.2007 року відповідають вимогам даного класу
споруд, конструкції та планувальні особливості не суперечать діючим
архітектурно-будівельним нормам та не порушують права інших громадян.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 375, 376 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ: Позов задоволити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на самочинно побудовані
споруди - сараї під літерами «Д»,«Ж», «И», гараж під літерою «Е», літню

2

саме: невідповідність його дій або вимогам п. 13.1 ПДР України (в частині
неправильного вибору дистанції), або вимогам п. 2.3 б ПДР України (в
частині несвоєчасного застосування прийомів
керування, направлених на уникнення даної ДТП).

За висновком автотоварознавчого дослідження № 365 від 06.11.2006 року матеріальні збитки складають 15853, 94 грн - вартість
відновлювального ремонту автомобіля позивача.

Постановою судді Черкаського районного суду від 22 грудня 2006 року
відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП та на підставі ст. 124 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності. Дана постанова суду не
скасована та чинна.

У відповідності до ч. З ст. 61 ЦПК України «обставини, встановлені судовими
рішеннями у цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
Інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої
встановлено ці обставини».

В судовому засіданні знайшла своє підтвердження і моральна шкода, яка
полягала в тому, що позивач у результаті ДТП переніс моральні страждання через завдану шкоду,
незручності, що виникли внаслідок неможливості використання наявного
транспортного засобу втратив душевний спокій, був
порушений його звичний спосіб життя.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що матеріальна шкода завдана
внаслідок ДТП, де:

-15853,94 грн - вартість
відновлювального ремонту автомобіля;

-400 грн - витрати на проведення
експертизи, підлягають до повного задоволення.

Витрати на лікування позивача підлягають до часткового задоволення в
зв'язку з частковим їх доведенням в судовому засіданні,
так, в суді товарними чеками, накладними було доведено
придбання позивачем ліків на суми: 61, 63 грн; 37, 84 грн, 41, 75 грн, а всього
на суму 141,22 грн.

Підлягає до часткового задоволення і моральна шкода, враховуючи характер
діяння відповідача, ступінь завданих
моральних і фізичних страждань та його майновий стан. Вимагаючи стягнень на
санаторно-курортне лікування, позивач не надав суду медичних документів з яких випливає, що за станом здоров'я він
потребує такого лікування. Крім цього є незрозумілим чому позивач
після ДТП звертається до медичної установи
лише через три місяці, а саме: ДТП сталася 31.10.2006 року, а до лікарні він звертається
лише 25.01.2007 року, що стверджується копією
амбулаторної картки наданої суду позивачем.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача та його представника про
стягнення коштів за оренду автомобіля,
оскільки наданий суду договір оренди не оформлений належним чином, не обгрунтований, не має доказової сили та наданий суду
лише чомусь на останньому судовому засіданні,
хоча дана справа знаходиться в провадженні суду з лютого цього
року.

Судові витрати по справі підлягають
стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1172,
1187 ЦК України,
суд -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 завдані збитки, а саме: 15853,94 грн
- вартість відновлювального ремонту автомобіля, 400 грн - витрати на проведення експертизи, 1000 грн - моральної шкоди, 500 грн
- витрати на юридичну допомогу, 141, 22 грн -
витрати на лікування, 158 грн - державне мито, 30 грн - інформаційне забезпечення, а всього на загальну суму 18083,16 грн.

На рішення
суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду
протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може
бути подана протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.