УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25
вересня 2007 року                                                                                            м.
Ужгород

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

в складі:
головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів :
Леска В.В., Собослой
Г.Г. при секретарі: Рогач І.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого по довіреності діє ОСОБА_2 на рішення
Хустського районного суду від 05 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином
,-

встановила:

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції представник ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу в якій клопоче перед апеляційною інстанцією стосовно
скасування даного рішення суду та ухвалення нового рішення яким в задоволенні
позов у частині моральної шкоди відмовити. Мотивує її тим, що рішення суду є не
обґрунтованим і незаконним та такими, що ухвалено з порушенням норм
процесуального права та при неправильному застосуванні вимог матеріального
права.

Рішенням Хустського районного суду від 05 червня 2007 року позовні вимоги
задоволено частково.

В ході апеляційного розгляду позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4
заперечили доводи апеляційної скарги, оскільки такі суперечать матеріалам
справи та вимогам діючого законодавства.

Протягом судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що внаслідок
отримання тілесних ушкоджень середньої тяжкості, ОСОБА_1 зазнав фізичного болю
та страждань.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які беруть участь у
справі та дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи, викладені в
апеляційній скарзі, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області визнала за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, виходячи з наступних мотивів.

За правилами статей 10, 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в
межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вироком Хустського районного суду від 29.08.2001 року засуджено ОСОБА_3 за
наявності ознак злочину передбаченого ч.2 ст.206 КК України до одного року
позбавлення волі, оскільки з хуліганських спонукань заподіяв ОСОБА_1тілесні
ушкодження середньої тяжкості /а.с.7-9/.

Як вбачається з п. 1 ч.2 і абзацу 2 ч.3 ст.23 ЦК України моральна
шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала фізична особа у
зв'язку з ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з
урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з цього, доведеним фактом є те, що ОСОБА_3 внаслідок умисних
злочинних дій зі сторони ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому
УП-го ребра, струсу головного мозку, правобічної пневмонії в стадії дихальної
недостатності І ступеню і забійної рани верхньої губи через, що знаходився на
стаціонарному лікуванні протягом 34 днів. Внаслідок цього зазнав фізичного болю
та душевних страждань.

А звідси, визначаючи розмір грошового відшкодування
моральної шкоди, суд першої інстанції зважив на характер даного правопорушення,
яке носило навмисний характер, глибину фізичних та душевних страждань,
небажання ОСОБА_3 відшкодувати моральну шкоду з врахуванням всіх обставин
справи,  наявність  реальної можливості  відшкодування
моральної  шкоди  з
огляду  на матеріальне

Справа № 22Ц
-1288/07                                                                                Номер
рядка статистичного звіту : 19

Головуючий у
першій Інстанції: Джуга С.Д. Суддя - доповідач : Мацунич М.В.

становище та виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості і визначив таке відшкодування у розмірі суми 3000
грн., тобто частково задовольнивши дані вимоги позивача.

Доводи апелянта з приводу строку по зверненню до суду ОСОБА_3 не можуть
бути взятими до уваги колегією суддів, оскільки злочин було скоєно двома
особами, а ОСОБА_5. був засуджений вироком Хустського районного суду тільки
08.02.2007 року. Та для встановлення вини кожної особи слід було мати позивачу
вирок суду, який винесено значно пізніше. А згідно п.3 ч.1 ст.268 ЦК України, позовна
давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди завданої ушкодженням
здоров'я.

Таким чином, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Закарпатської області у відповідності до вимог
передбачених ст. ст. 213, 308 ЦГЖ України дійшла висновку, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції- без змін .

А звідси, виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 307, 308, 314,
315 і 319 ЦГЖ України, колегія суддів -,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого по довіреності діє ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення
Хустського районного суду від 05 червня 2007 року - залишити без змін .

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку до ВерховногоС^ДУ-^країни протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили .