АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10
серпня 2007 року                                                                                       м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі: Віхрова В.
В.,  Тамакулової В.
О.,  Красвітної Т. П.,

розглянувши
в касаційному порядку (відповідно до Закону України № 697-V від
22.02.2007) в попередньому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі,  гідності,
ділової репутації та спростування неправдивої інформації за касаційною
скаргою представника позивача ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Київської
області від 23 листопада 2006 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про
захист честі,  гідності,  ділової репутації та спростування неправдивої
інформації з тих підстав,  що у
комп'ютерній мережі Інтернет під час веб-конференції відповідач розповсюдив
недостовірну інформацію,  яку позивач
просив спростувати.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2006 року
позов ОСОБА_1.  задоволений,  та визнана недостовірною інформація: «К сожалению,  ОСОБА_1 уже две недели,  как не ОСОБА_1. Это папа сына в руках у
ОСОБА_4. Покамест в его руках находится МВД через его кума ОСОБА_5
<...> Я
думаю,  что было бы справедливо,  если бы новый киевский мер вернул бы деньги
пострадавшим от «Элита-Центр» за свой счет,
потому что как мне рассказывали в МВД,
почти что все деньги обманутых людей прошли через хранилища
«Правэкс-Банка»,  куда их заносил вместе
с разыскиваемым ОСОБА_6,  сын ОСОБА_1 - ОСОБА_6,  новый депутат Киевсовета. Если бы не его
помощь в отмывании денег,  я думаю,  что это преступление не состоялось. <...>
Кстати,  ОСОБА_1 абсолютно был другим и вел себя
по-другому по отношению к БЮТ,  пока за
депутатами местных советов была депутатская неприкосновенность. Но как только
по инициативе БЮТ была отменена неприкосновенность депутатов местных
советов,  ОСОБА_1 резко изменился,  превратившись в заложники Президента,  ОСОБА_4 и Ко... Так что ОСОБА_1 не только
мэр,  а еще и заложник»,  - і ОСОБА_2. зобов'язаний спростувати інформацію,  а також вибачитися перед позивачем шляхом
розміщення на Інтернет-сайті www.obozrevatel.com.ua «Оглядач» заяви такого
змісту: «21 апреля 2006 года в 15.00 на сайте
www.obozrevatel.com.ua
«Обозреватель» мною,  ОСОБА_2,  депутатом Киевсовета,
была проведена
конференция. Отвечая на
вопросы оппонентов,  я упоминал имя
нового мэра г. Киева,  председателя КГГА
ОСОБА_1 и его сына,  ОСОБА_6  в негативном значении,  ошибочно,
беспочвенно обвиняя ОСОБА_1 и его сына,
ОСОБА_6  в махинациях,  проведенных «Элита-Центр»,  за что приношу ОСОБА_1 и его сыну,  ОСОБА_6
свои извинения. Также приношу свои извинения ОСОБА_1 за такие ошибочные
высказывания: «Но как только по инициативе БЮТ была отменена неприкосновенность
депутатов местных советов,  ОСОБА_1 резко
изменился,  превратившись в заложники
Президента,  ОСОБА_4 и К0...».

Справа № 33ц-828 кс/07;                                                                                           6-33576 кс06

Головуючий
у першій інстанції: Коцюрба
М.  П.                                                   Категорія-.
14

Суддя-доповідач:
Biхpов
В. В.

Рішенням
апеляційного суду Київської області від 23 листопада 2006 року рішення
місцевого суду скасоване,  а позов
ОСОБА_1.  задоволений частково,  та ОСОБА_2. зобов'язаний спростувати
відомості,  що містяться на
Інтернет-сайті www.obozrevatel.com.ua «Оглядач»,  зміст яких полягає у заяві: «...почти что все деньги обманутых людей
прошли через хранилища
«Правэкс-Банка»,  куда их заносил вместе
с разыскиваемым ОСОБА_6,  сын ОСОБА_1 - ОСОБА_6,  новый депутат Киевсовета. Если бы не его
помощь в отмывании денег,  я думаю,  что это преступление не состоялось»,  в решті вимог у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_3. вказує
на невідповідність висновків обставинам справи через неправильне застосування судом
апеляційної інстанцій норм матеріального права,
у зв'язку з чим порушує питання про скасування рішення апеляційного суду
і залишення в силі рішення місцевого суду,
що помилково скасоване.

У
запереченнях на касаційну скаргу представник відповідача ОСОБА_7 зазначає,  що позивач,
як політик,  має бути більш
терпимим до критики,  а вислови
відповідача правильно оцінені судом апеляційної інстанції de
lege lata як оціночні судження.

Колегія
суддів,  заслухавши
суддю-доповідача,  вивчивши матеріали
справи в межах касаційної скарги і позовних вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  дійшла висновку,  що підстави для перегляду рішення апеляційного
суду та його скасування чи зміни відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що 21.04.2006 о 15 год. 00 хв. на
Інтернет-сайті www.obozrevatel.com.ua «Оглядач» відповідач,  як депутат Київської міської ради,  провів веб-конференцію під час якої
використав такі вислови,  як: «К сожалению,  ОСОБА_1 уже две недели,  как не ОСОБА_1. Это
папа сына в руках у ОСОБА_4. Покамест в его руках находится МВД через его кума
ОСОБА_5 <...> Я
думаю,  что было бы справедливо,  если бы новый киевский мер вернул бы деньги
пострадавшим от «Элита-Центр» за свой счет,
потому что как мне рассказывали в МВД,
почти что все деньги обманутых людей прошли через хранилища
«Правэкс-Банка»,  куда их заносил вместе
с разыскиваемым ОСОБА_6,  сын ОСОБА_1 - ОСОБА_6,  новый депутат Киевсовета. Если бы не его
помощь в отмывании денег,  я думаю,  что это преступление не состоялось. <...>
Кстати,  ОСОБА_1 абсолютно был другим и вел себя
по-другому по отношению к БЮТ,  пока за
депутатами местных советов была депутатская неприкосновенность. Но как только
по инициативе БЮТ была отменена неприкосновенность депутатов местных
советов,  ОСОБА_1 резко изменился,  превратившись в заложники Президента,  ОСОБА_4 и Ко... Так что ОСОБА_1 не только
мэр,  а еще и заложник».

Скасовуючи
рішення місцевого суду і задовольняючи позов частково,  апеляційний суд виходив з того,  що лише висловлювання відповідача про те,  що «...почти
что все деньги обманутых людей прошли через хранилища
«Правэкс-Банка»,  куда их заносил вместе
с разыскиваемым ОСОБА_6,  сын ОСОБА_1 - ОСОБА_6,  новый депутат Киевсовета. Если бы не его
помощь в отмывании денег,  я думаю,  что это преступление не состоялось»,  - містять посилання на факти та обставини,  які є негативною інформацією про позивача і
достовірність яких відповідачем не доведена,
а інші вислови відповідача є оціночними судженнями.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є порушення норм процесуального права і неправильне застосування
норм матеріального права.

Суд у
цій справі приймає до уваги,  що свобода
політичної дискусії відноситься до фундаментальних засад демократичного
суспільства,  у зв'язку з чим межі
допустимої критики щодо політиків як такі є більш широкими,  аніж щодо приватної особи,  через що політик має проявляти стриманість до
прискіпливої уваги до його вчинків,
слів,  дій,  на що неодноразово вказував Європейський Суд
з прав людини у рішеннях щодо тлумачення положень  ст.  10
Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вислови
відповідача щодо вчинків позивача і його політичної позиції побудовані за
допомогою таких мовних засобів,  як
порівняння,  метафори,  алегорії,
що свідчить про їх оціночний характер - вони за будь-яких обставин не
можуть бути доведені як факт реальної дійсності. За  ст.
47і Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до
відповідальності за висловлення оціночних суджень за винятком образи чи
наклепу.

Європейський
Суд з прав людини відзначив,  що навіть
оціночне судження може виходити за межі прийнятного,  якщо воно не має під собою ніякого фактичного
підґрунтя (рішення у справі «Єрузалем проти Австрії»). Виходячи з цього,  колегія суддів у цій справі зазначає,  що такого роду оціночне судження щодо
особистих якостей,  рис позивача,  його поведінки мало б визнаватися образою
лише за умови поєднання з непристойною формою вираження такового судження,  що в цій справі не доведено позивачем і
судами не встановлено. За таких обставин суд апеляційної інстанції обґрунтовано
дійшов висновку про неможливість втручання у права відповідача на вільне
вираження думок і засудження за образу.

ст.  10
Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,  як і
ст.  34 Конституції України,  передбачає,
що кожна людина має право на свободу виявлення поглядів,  змістом чого є свобода дотримуватися своїх
поглядів,  одержувати і поширювати
інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів. Однак,  як відзначив Європейський Суд з прав
людини,  таке право в демократичному
суспільстві не може бути абсолютним,
через що зазначені статті надають Державі певну свободу розсуду
втрутитися у здійснення цього права задля,
зокрема,  і захисту здоров'я і
моралі,  для захисту репутації або прав
інших людей,  коли таке втручання
здійснюється на підставі та в порядку визначеному законом.

У
зв'язку з цим,  визначаючи необхідність у
демократичному суспільстві втручання держави у права відповідача,  суд у питані висловів про причетність
позивача до подій з «Еліта-Центр» виходить з наявного конфлікту пгва
відповідача на повідомлення інформації і захисту прав позивача - його репутації
і членів його сім'ї,  що має визнаватися
легітимною метою втручання. Відповідно,
суд у цій справі приймає до уваги зміст висловів відповідача і загальний
контекст,  у якому такі вислови
пролунали.

Відповідач
спрямував звинувачення про причетність до злочину,  що розслідується,  проти конкретних осіб через згадування імен
цих осіб,  які пов'язані з позивачем як
родинними зв'язками,  так і зв'язками за
службою. При цьому використав це у контексті своїх суджень,  що позивач має понести майнову
відповідальність за шкоду,  завдану цим
злочином.  Такий натяк на нечесні дії,  корисливі інтереси позивача і членів його
родини спроможний породити у загалу користувачів мережі Інтернет думку,  що причетність позивача до злочину є
незаперечним фактом.  Звідси,  за переконанням суду такі твердження
відповідача покладають на нього обов'язок надати фактичне підґрунтя своїх
суджень,  а не просте посилання на чутки.
Отже,  відповідає нормам матеріального
права висновок суду апеляційної інстанції про те,  що підлягають спростуванню твердження
відповідача про причетність позивача до коштів,
отриманих злочинним шляхом щодо «Еліта-Центр».

Таким
чином,  встановлено і це вбачається з
матеріалів справи,  що рішення
апеляційного суду ухвалене з суворим додержанням норм процесуального права та у
відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись,   ст.
ст.  332,  336,
342-345 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Київської області від 23 листопада 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту оголошення,
остаточна і оскарженню не підлягає.