№2-259/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 червня 2007 року                                                                             м.
Кіровоград

Кіровський районний суд М.Кіровограда в складі:

головуючого судді - Панфілової
А.В.

при секретарі  -
Гіль Т.В.

За участю
прокурора - Горбань
Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про встановлення порядку участі у вихованні дитини- встановлення порядку
зустрічей з дитиною,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення порядку
участі у вихованні дитини- встановлення порядку зустрічей з дитиною
ОСОБА_ІНФОРМАЦІЯ_1.народження.

В суді позов підтримав повністю. В обгрунтування позовних
вимог зазначив, що перебували у шлюбі, народилась дитина
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1.народження. Після розірвання шлюбу дитина залишилась
проживати у матері , яка перешкоджає йому спілкуватися з дитиною , що змусило
його звертатися до органу опіки і піклування Кіровоградської міської Ради.
Неповнолітня дитина з часу розлучення проживає у батьків відповідача в м.
Новоукраїнка Кіровоградської області і ходить там до школи , при тому , що
відповідач проживає і працює в м. Кіровограді. Він неодноразово приїздив до м.
Новоукраїнки з метою побачення з донькою ,
але батько відповідачки категорично відмовив і вороже ставився до нього. На
утримання доньки систематично сплачував аліменти з 2000року на підставі
виконавчого листа Ленінського районного суду Відповідач свідомо налаштовує
доньку проти нього. Посилається на порушення відповідачем норм
ст.ст.10,141,151,155,157,159 Сімейного Кодексу України. Оскільки остання
перешкоджає йому у виконанні ним батьківських обов'язків , при тому, що він бажає і
має можливість брати участь у вихованні дитини. Після неодноразових уточнень
своїх вимог (а.с.114-115,226)
просить суд : постановити
рішення , яким
визначити способи участі його у вихованні дитини наступним чином: встановити
час для для систематичних побачень з дитиною один раз на місяць-кожну
другу  суботу та неділю по  місцю
його  щроживання : АДРЕСА_1та
визначити час спільного відпочинку з дитиною

на період канікул на два місяці на період липень і
серпень кожного року

за його місцем проживання. Просить надати право його
батьку ОСОБА_4         супроводжувати     його
доньку     до     місця

проживання
позивача.

Відповідач позов
не визнала повністю. В обгрунтування заперечень на позовну заяву зазначила, що
позивач, який є батьком дитини ухилявся від сплати аліментів на її утримання ,
в зв"язку з чим нею було витребувано виконавчий лист з виконання , але при
погіршенні матеріального стану була змушена
повернути даний виконавчий лист на виконання , що саме спонукало
позивача звернутися до органу опіки і піклування. За весь час   не цікавився     станом здоров"я, успіхами і іншими
питаннями виховання дитини. Органом опіки при наданні висновку не було   відібрано її пояснення та не було   детально вивчено ситуацію , а саме
матеріальний стан батька,
морально-психологічний клімат його сім"ї. Оскільки відповідно до
наданої нею довідки   в даній сім"ї
постійно зчиняються   сварки, бійки з
нанесенням тілесних  ушкоджень, а сам
позивач є особою, яка не може
забезпечити належне батьківське виховання, матеріальне забезпечення,
створення   сприятливого
морально-психологічного клімату дитині, відповідач не знає як виглядає його
донька при тому , що жодних   перешкод
йому  у
побаченні з донькою   ніхто і
ніколи не вчиняв. Вважає,
що перебування дитини з батьком та в його сім"ї буде негативно
впливати   на фізичний , моральний,
духовний стан дитини
та створювати небезпеку її життю.

Прокурор висловила думку щодо доцільності і необхідності в інтересах дитини
визначити місце зустрічі батька з дитиною по місцю її проживання на час
необхідний для встановлення належного спілкування та визначає дії
відповідача  як такі, що суперечать
нормам Сімейного Кодексу України.

Представниками органу опіки і піклування
було висловлено думку щодо підтримки
ними позиції, висловленої
у висновку органу опіки.

Судом
встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1.народження. , на даний час
остання проживає з батьками відповідача в м. Новоукраїнка  та відвідує школу даного міста.

Встановлено , що після
розірвання шлюбу батьки між собою не спілкувалися , в судовому
порядку було вирішено питання стягнення аліментів з позивача на користь
відповідача на утримання  дитини.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування
Управління освіти Кіровоградської міської ради, опікунська рада 27.03.Оброку дійшла
висновку    встановити    такий
порядок        зустрічей    ОСОБА_1
з

малолітньою
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1.народження,
а саме : двічі на
місяць через тиждень по вихідним дням по місцю проживання батька та один місяць
влітку  під час відпустки батька, (а.с. 9).

На вимогу суду зазначеним органом проведено перевірку житлових умов по
місцю проживання позивача ,
в зв"язку з чим ним було внесено уточнення до позовної заяви та
зазначено лише одне його місце проживання. Відповідно до даного Акту від 22.05.07 року (а.с.215)
визначено, що для виховання ,
розвитку та проживання дитини можливо створити всі умови в окремій кімнаті.

Зазначені правовідносини сторін регулюються ст.ст. 141, 151, 155, 157, 159 Сімейного
Кодексу України.

Відповідно до ст. 141
даного Кодексу батьки мають рівні права т а обов"язки щодо дитини , незалежно від
того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками ,
проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє
від обов'язків щодо дитини.

Стаття 151 Сімейного
Кодексу України , визначає
, що батьки мають
право обирати форми та методи виховання ,
які не суперечать закону ,
моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.155 даного Кодексу батьківські права не можуть
здійснюватись в супереч    інтересам
дитини.

Згідно ст .157
того ж Кодексу питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з
батьків , хто
проживає окремо від дитини ,
зобов'язаний брати участь у у її вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той з батьків ,
з ким проживає дитина ,
не має права перешкоджати тому з батьків , хто проживає окремо ,
спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні , якщо таке
спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ст.159 Кодексу якщо той з батьків , з ким проживає
дитина , чинить
перешкоди тому з батьків ,
хто проживає окремо ,
у спілкуванні з дитиною та у її вихованні , зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу
опіки та піклування , другий з
батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд
визначає способи участі батьків , місце та час їхнього спілкування , з
урахуванням віку , стану здоров"я дитини , поведінки батьків , а також
інших обставин , що мають   істотне
значення.

Дане рішення суд виносить на підставі доказів, наданих
суду сторонами, оцінивши їх в сукупності, та дійшов висновку, враховуючи
пояснення сторін, органу опіки, думку прокурора, що в інтересах дитини позов
задоволенню  підлягає частково.

При тому ,
що відповідач зазначила ,
що позивачу не зчиняються перешкоди в виконанні ним батьківських обов'язків
, в судовому
засіданні вона категорично заперечує проти задоволення позову

зовсім,
зазначила про недопущення нею виконання та незаконність дій представників
органу опіки в зв"язку з наданням ними висновку . Але суду
відповідачем не надано доказів наркотичної або алкогольної залежності позивача , доказів
наявності психічних захворювань у нього ,
що дало б можливість вважати ,
що спілкування батька і дитини може зашкодити   інтересам дитини чи перешкодити її
нормальному розвитку.

Відповідно до листа Ленінського районного суду по місцю проживання позивач
до адміністративної відповідальності не притягувався. Наявність викликів
працівників міліції в зв"язку з сімейними чварами , суд вважає неналежним
доказом , що став би підставою для відмови у позові , оскільки позивач згідно
довідки Ленінського РВ УМВС (а.с.152) на обліку не значиться , засуджень не має
, останні виклики працівників міліції не пов"язані безпосередньо   з
діями позивача.

Таким чином , суд
вважає , що в
інтересах дитини , буде
правильним визначити зустрічі протягом першого року з дня винесення рішення по
місцю проживання дитини в присутності ОСОБА_2та з 5.06.08 року по місцю
проживання позивача , яким є
на даний час АДРЕСА_1та визначити спільний час відпочинку - два тижні в
липні місяці кожного року ,
починаючи з 2008року .
Відповідно підлягає задоволенню позов в частині зобов'язання відповідачу не
чинити перешкоди позивачу у виконанні ним батьківських обов"язків.

В  іншій частині вимоги задоволенню не
підлягають в т.ч. і вимоги
щодо прав і обов'язків осіб ,
які не брали участь у справі.

Керуючись    ст.ст. 141,151,15 5,15 7,159
Сімейного
Кодексу    України, ст.ст. 11,212-218 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2про встановлення порядку участі у вихованні
дитини-встановлення порядку зустрічей з дитиною задовольнити частково.

Визначити
час  зустрічей ОСОБА_1   з дитиною ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1.н. :

- на
період з 5.06.07року до 5.06.08року у вигляді зустрічей в любий час кожну другу
суботу і неділю кожного місяця по місцю проживання дитини  в присутності ОСОБА_2

-та з
5.06.08року- кожну другу суботу і неділю кожного місяця в любий час по місцю
проживання дитини чи по місцю проживання ОСОБА_1-АДРЕСА_1

-з
5.06.08р.визначити час спільного відпочинку ОСОБА_1 з дитиною по місцю
проживання ОСОБА_1 кожного року на перші два тижні в липні місяці.

Зобов"язати
ОСОБА_4  не  чинити
перешкоди  ОСОБА_1   у здійсненні  ним
батьківських прав  і
обов'язків  по  відношенню до дитини ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1

Роз"яснити сторонам про рівність прав та
обов"язків батьків перед неповнолітньою дитиною , як у вихованні
так і утриманні дитини, та неможливість вчинення перешкод у виконанні
зазначених прав та обов"язків ,
в разі їх вчинення як наслідок можливість звернення до суду одного з
батьків про перегляд питання про місце проживання дитини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження .