РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

14 травня 2007 року                                                                                 м.
Запоріжжя

Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кляшторного B.C.,
при секретарі Горовой О.П., за участю позивачки ОСОБА_1., представника
відповідача Буйного А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Платан-Агро" про відшкодування
матеріальних та моральних збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ТОВ "Платан - Агро" про відшкодування матеріальних та моральних
збитків.

В позові
зазначила, що з 02.10.2006
року вона працювала в ТОВ "Платан - Агро" на посаді офіс-менеджера на час відпустки по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_2. 23.01.2007 року позивачкою
було подано заяву про звільнення по догляду за дитиною до досягнення нею
чотирнадцятирічного віку (ст. 38
КЗпП України), яка була підписана комерційним директором ТОВ
"Платан-Агро" Гавриком А.І. -
уповноваженою особою на вирішення даних питань у м. Запоріжжі. Як
відповідальна за ведення кадрового діловодства у м. Запоріжжі, позивачка
зробила наказ про своє звільнення, ознайомилась з ним. В цей день вона отримала
трудову книжку, але розрахункові їй видані не були, також письмово з сумою
розрахункових вона ознайомлена не була. На звернення позивачки про отримання
розрахункових їй було відмовлено. Уповноважені особи ТОВ "Платан - Агро" мали
можливість розрахуватися з позивачкою, так як у неї на руках знаходиться
заробітна пластикова картка ЗРУ КБ
ПриватБанк, видана їй як працівнику ТОВ "Платан-Агро", але на неї
розрахункові нараховані не були. Сума розрахункових складається із заробітної
плати за грудень 2006 року, за
січень 2007 року та
грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, всього в сумі 945 грн. 39 коп. Крім того,
у відповідності до ст. 117
КЗпП України, у випадку невиплати з вини власника чи уповноваженого ним
органу сум належних працівнику при звільненні у день звільнення, підприємство,
установа чи організація повинна виплатити працівнику його середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме на сьогоднішній день ця
сума складає 1485 грн..

Позивачка
вважає, що відповідачем їй завдано матеріальної шкоди, по відношенню до неї
порушено законодавство про працю.

Окрім
матеріальних збитків керівництво ТОВ "Платан-Агро" завдало їй
моральних страждань та моральних збитків, які позивачка оцінює в 1000 грн. Моральні
страждання виразилися в тому, що впродовж усього часу, коли позивачка
намагалась отримати зароблені нею гроші, вона нервувала у зв'язку з затримкою
виплати заробітної плати, не змогла вчасно погасити кредит та сплатити борги за
навчання, у зв'язку з чим банк та навчальний заклад нарахували їй пеню, що
також негативно вплинуло на її моральний стан. Крім того, позивачка має
малолітню доньку, але не мала змоги забезпечити належне харчування, що привело
до хвороби дитини на початку березня 2007
року через слабкий імунітет.

У зв'язку з
зазначеними обставинами ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про відшкодування
матеріальних та моральних збитків та просить суд стягнути з ТОВ
"Платан-Агро" на її користь 945
грн. 39 коп. в рахунок
відшкодування заробітної плати за грудень 2006
року та січень 2007 року, а
також грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку,    1485
грн. в рахунок   відшкодування   заробітку за   час затримки

2

виплати  заробітної плати,   а також просить  стягнути на її користь 1000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 підтвердила зазначені в позові обставини, наполягала на
задоволенні позовних вимог.

Представник
відповідача позов визнав частково, при цьому суду пояснив, що визнає тільки
суму невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану щорічну
відпустку в сумі 945 грн. 30 коп. А інші
позовні вимоги не визнав у зв'язку з тим, що зазначена сума була позивачці
нарахована, але вона не з'явилась за отриманням цієї суми, тому не вбачає
підстав для задоволення вимог позивачки щодо виплати їй компенсації за час
затримки виплати розрахунку та підстав для виплати моральної шкоди. Також
представник відповідача пояснив, що позивачка самостійно підготувала наказ про
своє звільнення, без відома керівництва поставила на нього факсиміле підпису
керівника підрозділу та печатку установи.

Вислухавши
пояснення сторін, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що позивачці
розрахункові були нараховані, але сума їй виплачена не була, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що з 02.10.2006
року позивачка працювала в ТОВ "Платан -Агро" на посаді офіс-менеджера на час відпустки по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_2. 23.01.2007 року позивачкою
було подано заяву про звільнення по догляду за дитиною до досягнення нею
чотирнадцятирічного віку (ст. 38
КЗпП України), яка була підписана комерційним директором ТОВ
"Платан-Агро" Гавриком А.І. -
уповноваженою особою на вирішення даних питань у м. Запоріжжі. Як
відповідальна за ведення кадрового діловодства у м. Запоріжжі, позивачка
підготувала наказ про своє звільнення, ознайомилась з ним. Цей наказ також
бачив її керівник, який поставив на нього факсиміле свого підпису та печатку
установи. В цей же день вона отримала трудову книжку, але розрахункові їй
видані не були, також письмово з сумою розрахункових вона ознайомлена не була.
На звернення позивачки про отримання розрахункових їй було відмовлено.
Уповноважені особи ТОВ "Платан -
Агро" мали можливість розрахуватися з позивачкою, так як у неї на
руках знаходиться заробітна пластикова картка ЗРУ КБ ПриватБанк,
видана їй як працівнику ТОВ "Платан-Агро", але на неї розрахункові
суми нараховані не були. Сума розрахункових складається із заробітної плати за
грудень 2006 року, за
січень 2007 року та
грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, всього в сумі 945 грн. 39 коп.

У відповідності
до ст. 117 КЗпП
України, у випадку невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу сум
належних працівнику при звільненні у день звільнення, підприємство, установа чи
організація повинна виплатити працівнику його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку.

На день розгляду справи ця сума складає 1485 грн.

Суд вважає, що
вимоги позивачки в цій частині правомірні, оскільки відповідачем не надано
доказів про те, що затримка розрахунку була не з вини підприємства. Посилання
відповідача на неправомірність дій позивачки та підробку нею документів, на
думку суду, не можуть бути підставою для відмови у позові. Представник
відповідача в суді не заперечував проти того, що керівник підприємства після
скасування наказу про звільнення позивачки від 23.01.2007 р. видав новий наказ про її звільнення від 24.01.2007 р. Але
розрахунок з позивачкою до цього часу не зроблено, про що свідчить відсутність
грошей на рахунку позивачки в банку, що підтверджується документальними
доказами.

Акт перевірки
від 12.04.2007 р.
Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області підтверджує
вказані вище обставини.

Таким чином
позивачці завдано матеріальної шкоди, по відношенню до неї порушено
законодавство про працю.

3

На думку суду, крім матеріальних
збитків керівництво ТОВ "Платан-Агро" завдало позивачці моральних
страждань та моральних збитків. Моральні страждання виразилися в тому, що
впродовж усього часу, коли позивачка намагалась отримати зароблені нею гроші,
вона нервувала, у зв'язку з затримкою виплати заробітної плати вона не змогла
вчасно погасити кредит та сплатити за навчання, у зв'язку з чим їй було
нараховано пеню, що також негативно вплинуло на її моральний стан. Крім того,
позивачка має малолітню доньку, але не мала змоги забезпечити належне
харчування, що привело до негативних наслідків. Але суму, яка була заявлена
позивачкою, суд вважає завищеною, не достатньо обгрунтованою за розміром, а
тому вважає необхідним позов у цій частині задовольнити частково.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що відповідачем безпідставно порушено норми чинного
трудового законодавства, тому вважає за можливе позовні вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі,
позовні вимоги щодо виплати моральної шкоди підлягають частковому задоволенню
на суму 500 грн.

Посилання
представника відповідача на те, що позивачка не зверталася до керівництва з
заявою про виплату розрахунку при звільненні суд вважає безпідставними,
оскільки вони не знайшли підтвердження під час розгляду справи. Крім того,
відсутність заяви позивачки про виплату розрахунку при звільненні, не звільняє
відповідача від обов"язку виплатити їй всі необхідні суми виплат.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, ст. ст. 47,
115, 116, 117, 221, 237-1 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ
"Платан-Агро" на користь ОСОБА_1 945 грн. 39
коп. в рахунок виплати заробітної плати за грудень 2006 року, січень 2007 року та
компенсації за невикористану щорічну відпустку, 1485 грн. в рахунок виплати компенсації за час затримки
виплати розрахунку, а також 500
грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 2930 грн. 39 коп.

Стягнути з ТОВ
"Платан-Агро" в прибуток держави державне мито в сумі 51 грн., а також 30 грн. в рахунок
збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у суді.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:                Кляшторний