АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17"
вересня 2007 року                                                                               м.  Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Лоленко А.В. Осипчук О.В.
Біляєвої О.М.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом Державної податкової
інспекЦП у Шевченківському районі м.
Києва до ОСОБА_1,  третя особа:
Відділ паспортної,  реєстраційної та
міграційної роботи Шевченківського РУГУ МВС України в м.  Києві про усунення перешкод в здійсненні
права власності та виселення,  за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.  Києва від 27 грудня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду м.  Києва від 23 червня
2005 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні
2002 року ДШ у Шевченківському районі м.
Києва звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у
здійсненні права власності та виселення з квартириАДРЕСА_1,  посилаючись на те,  що за державою в особі позивача на підставі
рішення Святошинського районного суду м.
Києва від 18.03.2002 року визнано право власності на 16/100 спірної
квартири та визнано недійсним видане ОСОБА_2
свідоцтво про право на спадщину від 04.03.1996 року та договір дарування
від 24.06.1996 року,  укладений між
ОСОБА_2  та ОСОБА_3 на зазначену частку
квартири. Згідно цього ж рішення ухвалено виселити з зазначеної квартири
ОСОБА_2  та ОСОБА_3 разом з дітьми.
Проте,  після винесення рішення суду та
до набрання ним чинності,  у вищевказану
квартиру вселився як член сім"ї ОСОБА_3 її чоловік ОСОБА_1

Вважаючи,  що таке вселення та
проживання відповідача в спірній квартирі

порушує права власника в особі ДШ,
позивач просив виселити відповідача без надання

іншої житлової площі та зняти його з реєстраЦП.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 27 грудня 2004 року позов задоволено.

Справа №
33ц-2056 кс 07

Головуючий
першої інстанції:                                 Мороз
І.М.

Суддя -
доповідач:                                                    Осипчук
О.В.

Категорія: 11

Ухвалою
апеляційного суду м.  Києва від 23 червня
2005 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена,
а рішення Шевченківського районного суду м.  Києва від 27 грудня 2004 року залишено без
змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати рішення Шевченківського районного суду м.  Києва від 27 грудня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду м.  Києва від 23 червня
2005 року і направити справу на новий розгляд,
посилаючись на неправильне застосування норм матеріального прав та
порушення норм процесуального права.

Колегія
судців дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Згідно
із ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи
касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні
і передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволені касаційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  332, 336, 337 ЦПК
України,  колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Донецької області,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 27 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду м.  Києва від 23 червня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.