Справа № 22-2166 2007 р.                             оскаржуване рішення ухвалено під головуванням
Категорія 7                                                    Капацин Л.В.
Доповідач Чорний В.І.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ    УКРАЇНИ

19 жовтня 2007 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької
області у складі: Головуючого: Чорного В.І. Суддів: Медяного В.М., Оніщука В.В.
При секретарі Петровській С.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів на
утримання дружини та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення
аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29
травня 2007 року,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
зміну розміру аліментів, визначених за рішенням суду, вказуючи на те, що крім пенсії інших доходів не має, являється інвалідом другої
групи, потребує амбулаторного та стаціонарного лікування, на що
необхідні значні кошти. Вважає, що відповідач в змозі надавати їй матеріальну
допомогу, а тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь
аліменти в розмірі 150 грн. щомісячно.

В свою чергу ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
припинення стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з часу прийняття рішення його матеріальний стан різко погіршився, постійно хворіє,
а тому неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29
травня 2007 року в задоволенні первісного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів
на утримання дружини відмовлено. Зустрічний позов про
припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 в розмірі 15 г|эн. щомісячно, визначених на
підставі рішення Чернівецького райсуду від 13.11.1997 року припинено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати судове рішення і задоволити її позов, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 1976 по 1986 р. Під час шлюбу ОСОБА_1 було визнано інвалідом II групи та призначено їй пенсію, яка
не забезпечує встановленого законом прожиткового
мінімуму, а тому позивачка потребує матеріальної
допомоги. Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 13
листопада 1997 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 утримуються аліменти в розмірі 15 гривень. Відмовляючи в задоволенні
позову, суд виходив із того, що ОСОБА_2 за своїм матеріальним
становищем та станом здоров'я не спроможний сплачувати аліменти. Проте,
погодитись із висновком суду не можна.

2

Згідно зі
статтями 75, 76 СК дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має
той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги,
за умови, що другий із подружжя може надавати таку допомогу. Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке
виникло у неї за час шлюбу.

Виходячи з
викладеного, однією з необхідних умов отримання дружиною (чоловіком) аліментів
є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу, причому
останнього не можна визнати неспроможним це робити у зв'язку з тим, що він,
будучи працездатним, не працює без поважних причин, оскільки законом не
передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів.

На порушення
вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України, суд при ухваленні рішення зазначеного не
врахував, тому його відмову в задоволенні позову через відсутність у
відповідача роботи, а також те, що діти зобов'язані надавати непрацездатним
батькам матеріальну допомогу не можна визнавати такою, що грунтується на
законі.

Враховуючи, що
по справі не вимагається додаткове зібрання доказів, що суд повно встановив
факти та правовідносини, проте дав невірну оцінку доказам, рішення суду
підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішення про задоволення частково позовних вимог ОСОБА_1, приймаючи при
цьому матеріальне становище та стан здоров'я ОСОБА_2 та можливості одержання
утримання від дітей.

З врахуванням
вище викладеного, керуючись ст.ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2007
року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким розмір аліментів визначений Чернівецьким
районним судом Вінницької області від 13 листопада 1997 року
змінити. Стягнути із ОСОБА_2, народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року, уродженця та жителя
смт Чернівці Вінницької області аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 20
гривень щомісячно, починаючи стягнення з 23 лютого 2007 року від дня подання позовної
заяви.

В зустрічному
позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів відмовити.

Стягнути із
ОСОБА_2 державне мито в дохід держави в розмірі 51 грн.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному
провадженні до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту його
проголошення.