Справа № 22-1644/ 07                                          Головуючий
у 1 інстанції: Побережник В.Г.
Категорія 43                                                           Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня    2007 року колегія суддів Судової  палати у
цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Юхименка А.Г. суддів:
Мойсюка М.І., Шандри М.М. при секретарі: Жукровській Х.І. з участю сторін
розглянувши у    відкритому   судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного
суду Львівської області  від 15 лютого
2007 року,

встановила:

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 15.02.2007 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ „Львівобленерго" в особі
Сокальського району електричних мереж про визнання недійсним та скасування акту
№ 086751 від 03.01.2006 р. про порушення „Правил користування електричною
енергією для населення" та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Рішення суду
оскаржив позивач ОСОБА_1

В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та
направити справу на новий розгляд. Вважає, що рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального та процесуального справа, не враховано всіх
обставин, що мають значення для справи. Зокрема, судом не враховано результатів
експертного дослідження електролічильника, відповідачем не доведено факт
втручання у роботу приладу обліку, висновки суду суперечать чинним
нормативно-правовим актам у сфері регулювання електроенергетики.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Встановлено,
що 03 січня 2006 року працівниками Сокальського РЕМ за місцем проживання ОСОБА_1, що в АДРЕСА_1, під час
проведення планової заміни приладу обліку електроенергії було виявлено
порушення „Правил користування електричною енергією для населення" (ПКЕЕН)
і споживання електроенергії безобліково шляхом порушення пломби державної
повірки на кожусі приладу обліку, про що складено акт № 086751 в присутності
споживача ОСОБА_1

Відмовляючи в задоволенні позову, суд вірно виходив з положень ст.48 ПКЕЕН,
затверджених постановою KM України 20 липня 1999 року, якими передбачена
відповідальність споживача електричної енергії за порушення правил користування
електричною   енергією. Як   вбачається
з   матеріалів   справи
та   встановлено   судом,

позивачем
як споживачем електроенергії допущено порушення ПКЕЕН, т.я. було виявлено
порушення нижньої пломби на кришці корпусу лічильника, що давало можливість
втручатись в його механізм. Викладене стверджується актом проведення експертизи
від 25.01.2006 року проведеної комісієї ВАТ „Львівобленерго" в присутності
споживача, якою встановлено пошкодження нижньої пломби (має розширену
армірувальну скобу, сліди розтискання), та наявність факту штучного заниження
показників засобу обліку способом внутрішнього втручання в роботу лічильника
(а.с.21). Викладене ствердили допитані в судовому зсіданні свідки ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (ах.92). Сам позивач у судовому засіданні визнав факт порушення пломби на
приладі обліку.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги висновок спеціаліста трасолога з дослідження
електролічильника № 439 від 06.05.2006 року, проведеного у Львівському
науково-дослідному інституті судових експертиз, відповідно до якого слідів
стороннього втручання на заниження показників лічильника позивача не виявлено,
оскільки даний висновок зроблено на замовлення позивача, а не по ухвалі суду, і
такий спростовується матеріалами справи. Безпідставними є покликання позивача
на те, що суд не прийняв жодних додаткових ухвал про проведення експертизи чи
дослідження електролічильника, оскільки, як вбачається з протоколів судових
засідань, позивач такого клопотання не заявляв.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що при проведенні
експертизи його приладу обліку не був присутній представник Державного
енергонагляду, а тому зазначена експертиза не може мати доказової сили,
оскільки, як вбачається з матеріалів, справи Держнагляд вважає участь своїх
представників в експертизі приладів обліку споживачів, які порушили ПКЕЕН,
такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства і не є обов"язковою
для працівників інспекції (а.с.66-68).

Покликання апелянта на те, що відповідно до листа Національної комісії
регулювання електроенергетики (НКРЕУ) № 05-34-11/1950 у разі прострочення
терміну повірки приладу обліку результати проведення експертизи такого приладу
обліку не будуть мати правового значення, спростовується роз"ясненням
НКРЕУ № 05-39-11/2600 від 10.06.2005 року, яким звернуто увагу на те, що усі
попередні роз'яснення з порушеного питання надані Комісією, діють у частині, що
не суперечить цьому листу (а.с.56-57), навіть за умови прострочення терміну
повірки споживач відповідно до абзацу шостого п.48 ПКЕЕН, несе відповідальність
згідно із законодавством за пошкодження приладу обліку.

Судом також встановлено, що 04.01.2006 року між сторонами
було укладено договір про порядок відшкодування збитків, завданих
енергопостачальнику порушенням ПКЕЕН, відповідно якого споживач визнав
порушення даних Правил та зобов'язувався відшкодувати збитки, завдані
безобліковим використанням електроенергії (а.с.58). Зазначений договір
позивачем не оспорено у встановленому порядку. Розмір завданих відповідачу
збитків погоджений договором від 04.01.2006 року та оплачений позивачем.

Не заслуговують на увагу покликання апелянта на
неправомірність відключення від електропостачання, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, таке проведено відповідно до вимог п.п. 35,53 ПКЕЕН.

Висновки суду відповідають встановленим обставинам
справи, доказам, нормам чинного законодавства. Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду. А тому колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.
ст.307 ч.1 п. 1,308,314 ч.1 п. 1,315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 15 лютого 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду україни пртягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.