УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

12
жовтня 2007року                                                                                        м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

Віхрова
В.В.,      Гайдук В.І.,      Дерев'янко О.Г.,      Красвітної Т.П.,     Козлова С. П.

розглянувши
у касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргу Кіктева Володимира Васильовича - представника
Товариства садівників співробітників МВС України,  ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 29 липня 2004 року та на ухвалу колегії суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 21
грудня 2004 року у справі за позовом Бориспільського міжрайонного прокурора
Київської області в інтересах ОСОБА_2 до Товариства садівників співробітників
МВС України,  ОСОБА_1 про визнання
рішення правління,  державного акту про
право приватної власності на земельну ділянку,
договору дарування земельної ділянки та садового будинку недійсним,  про визнання права власності на садовий
будинок,  -

встановила:

У квітні
2004 року Бориспільський міськрайонний прокурор Київської області звернувся до
суду з зазначеним позовом в інтересах ОСОБА_2,
посилаючись на те,  що. останній у
1958 році був прийнятий в члени садового товариства відповідно до протоколу №.
1. від березня 1958 року та йому наділено земельну ділянку № НОМЕР_1 у розмірі
1000 кв.м.  На цієї земельній ділянці
разом з ОСОБА_3 в період з 1960 року по 1963 рік збудували садовий будинок.

Шлюб між
подружжям розірвано у 1977 році,  але
земельна ділянка та садовий будинок залишився в користуванні ОСОБА_2,  оскільки ОСОБА_3 не зверталась у
встановленому порядку з вимогами щодо визнання за нею права на садовий
будинок,  як і її спадкоємці після смерті
ОСОБА_3 у 2003 році.

Скориставшись
тимчасовою відсутністю позивача,
правління садового товариства 17 серпня 1985 року в порушення статуту
товариства,  прийняло рішення про
переоформлення земельної ділянки на ОСОБА_3,
яка приватизувала земельну ділянку у 1995 році,  а у 2000 році уклала договір дарування
земельної ділянки на ОСОБА_1,  про що
стало відомо тільки 30.08.2003 року.

Тому
прокурор просив суд визнати рішення правління,
державний акт про право приватної власності на земельну ділянку,  договір дарування земельної ділянки та
садового будинку визнати недійсним,
визнати за ОСОБА_2 право власності на садовий будинок.

Рішенням
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2004
року,  залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2004 року,  позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному
обсязі.

Справа  №33ц-357кс/07   6-3281кс05                               Категорія: 13

Головуючий у
першій інстанції Криворучко І. В.

Доповідач     Дерев'янко О.Г.

В касаційній
скарзі Кіктев В.В. - представник Товариства садівників співробітників МВС
України та ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права,  в зв'язку з чим ставить питання про скасування
судових рішень і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга підлягає
задоволенню.

Задовольняючи
позовні вимоги Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області,  який пред'явив позов в інтересах
ОСОБА_2,  та визнаючи недійсним рішення
правління садового товариства співробітників МВС України «Про передачу в
користування ОСОБА_3 земельної ділянки № НОМЕР_1 та прийняття її в члени
садового товариства» від 17.08.1985 року,
суд першої інстанції виходив з того,
що зазначене рішення прийнято в порушення п. 13 Статуту Товариства,  а саме у зв'язку з тим,  що питання щодо вступу до садового товариства
приймає загальні збори.

Проте з
такими висновками суду першої інстанції погодитись повністю не можна,  оскільки вони зроблені на неповно з'ясованих
обставинах справи.

З
матеріалів справи вбачається,  що
земельна ділянка в садовому товаристві надавалася ОСОБА_2 у 1958 році. Питання
щодо переоформлення земельної ділянки на ОСОБА_3 вирішувалось у 1985 році.
Проте суд першої інстанції вирішуючи спірні правовідносини послався на
положення Статуту Товариства яке прийнято та затверджено у 1995 році,  не витребувавши Статут Товариства на час
прийняття ОСОБА_3 до членів товариства садівників співпрацівників МВС України.

Крім
того,  вирішуючи питання щодо визнання за
ОСОБА_2 право власності на жилий судовий будинок, - що начебто розташований в
садовому товаристві співробітників МВС України на земельній ділянці №
НОМЕР_1,  суд першої інстанції не
витребував та не залучив до справи жодного правовстановлюючого документа на
зазначену споруду; нема їх і в матеріалах справи.

Визнаючи
недійсною нотаріально посвідчену угоду та Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку № НОМЕР_1,
суд першої інстанції не обговорив питання щодо залучення для участі по
справі відповідної селищної ради,  якою
видано Державний акт на землю та у якості третьої особи нотаріуса яким
посвідчувалась угода.

Суд в
порушення вимог  ст. . 202 і 203 ЦПК України 1963
року,  що діяв на час вирішення справи не
з'ясував хто з 1977 року після розлучення користувався спірною земельною
ділянкою в садовому товаристві і коли ОСОБА_2 дізнався про порушення його права.

Таким
чином,  суди першої та апеляційної
інстанції,  розглядаючи справу,  допустили порушення норм матеріального й
процесуального права,  що призвело до
неправильного вирішення справи.

За таких
обставин та з урахуванням того,  що суд
касаційної інстанції згідно  ст. . 335 ЦПК України не може
встановлювати обставини або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені судами чи відкинуті
ними,  оскаржувані судові рішення
підлягають скасуванню з направленням справи на повий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись
статтями 336,  338 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну  скаргу
Кіктева  Володимира  Васильовича
-  представника  Товариства садівників співробітників МВС
України,  ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2004 року та
на ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 21 грудня 2004 року скасувати,  справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.