Справа №2-1183
РІШЕННЯ

Іменем                  України

02 липня 2007 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді -                                                                         Оздоби М.О.,

при секретарях -                                                                                          Скиданенко Т.І.,

Сакуновій Т.П., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Спільного підприємства «Партнер»
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд, -

Встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до відповідача та з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути 26 508,94грн. у відшкодування
матеріальної шкоди у зв»язку із пошкодженням автомобіля, який належить йому на праві власності. В
обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 24.05.2006р. автомобіль
«Пежо», державний номерний знак
НОМЕР_1 перебував на охороняємій стоянці СП «Партнер» і в результаті падіння бетонної стіни його було
пошкоджено. Крім того позивачу було
заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, неможливістю
тривалий час користуватися автомобілем, необхідністю неодноразово звертатись до
відповідача та інших органів з приводу відновлення
порушених прав, у зв»язку з чим просив стягнути 20 000грн. у відшкодування
моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали уточнені позовні
вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник
відповідача в судовому засіданні стосовно позову заперечував,  посилаючись
на  його  безпідставність  та
необґрунтованість.

Заслухавши
пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає
необхідним позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до
ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що автомобіль «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 належить на
праві власності позивачу ОСОБА_1
(a.c.l 1).

Як пояснив в
судовому засіданні позивач та його представник, 24.05.2006р. на автостоянку по
АДРЕСА_1, яка належить СП
«Партнер», був поставлений вказаний автомобіль та переданий під охорону. В результаті падіння бетонної стіни, автомобіль
позивача було пошкоджено. Дані обставини підтверджуються постановою
Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві від 01.06.2006р. про
відмову   в порушенні кримінальної

2

справи (а.с.9-10). Із даної постанови та матеріалів за
№ЖРЗПЗ-13376 вбачається, що представник
відповідача зазначав про відшкодування шкоди власникам пошкоджених
автомобілів, в тому числі і позивачу.

Відповідно до
наряду замовлення ТОВ «ІЛТА» від 13.06.2006р., матеріальні збитки, завдані
власнику автомобіля ОСОБА_1 складають 23 416,94грн. (а.с.41-42). Крім того
позивачем в обґрунтування розміру матеріальної шкоди надано рахунок-фактуру від
28.10.2006р. вартості деталей на суму 2772грн., а також квитанція до прибутного
касового ордера за послуги евакуатора на суму 320грн. (а.с.51, 52).

Представник
відповідача заперечуючи проти позову посилався на те, що між СП «Партнер» та
ОСОБА_1 відсутній договір на зберігання автомобіля
на автостоянці по АДРЕСА_1, а тому відповідач не несе відповідальності
за пошкодження майна на підставі ст.977 ЦК
України та «Правил зберігання
транспортних засобів на автостоянках», затверджених Постановою KM
№115 від 22.01.1996р., а також надав наказ №217 від 30.12.2007р. «Про
впорядкування постановки транспортних засобів на автостоянках та гаражах
підприємства і забороні надання послуг по охороні тимчасових автомобілів».

Суд вважає
необгрунтованими такі заперечення, оскільки як встановлено в судовому засіданні
автостоянка по АДРЕСА_1 в м.Києві знаходиться під охороною і за усною
домовленістю позивач користувався її
послугами тривалий час та мав узгоджене місце. В даний час пошкоджений
автомобіль перебуває на її території, а відповідачем було запропоновано
відремонтувати автомобіль, що також підтвердила в судовому засіданні і допитана
в якості свідка ОСОБА_2, яка також користується послугами
відповідача без належного оформлення.

Відповідно до
ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана
майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що матеріальна шкода повинна бути відшкодована
відповідачем в повному обсязі.

Вирішуючи
питання щодо відшкодування моральної шкоди та її розміру та з урахуванням суті позовних вимог, характеру, обсягу,
тривалості фізичних та моральних страждань позивача, неможливістю
тривалий час користуватися автомобілем,
винних дій відповідача, який зобов»язувався відшкодувати шкоду в
добровільному порядку, ціни позову, на підставі ст.1167 ЦК України та у відповідності до п.5
Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» з наступними змінами і доповненнями, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково.

3

Керуючись ст.ст.22, 23, 1166,
1167, 1192 ЦК України,
Постановою Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» з наступними змінами і доповненнями, ст.ст. 10, 11, 57-60,
88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі
Спільного підприємства «Партнер» (АДРЕСА_2, р/р 700 в АБ
«Брокбізнесбанк» м.Києва, МФО
300249, код 13684158) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) - 26 508грн. 94коп. у
відшкодування матеріальної шкоди, 2 000грн. у відшкодування моральної шкоди, 273грн.58коп. судового збору та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього стягнути 28 812 (двадцять вісім тисяч вісімсот
дванадцять)грн. 52коп.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.