Справа №22-960/2007 р.                         Головуючий
у 1 -ій інстанції Папаценко П.І.
23.                                              Суддя
- доповідач Дяченко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29 листопада
2007 року.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у
складі:

Головуючого -
Дяченко В.М.

Суддів  - Трушкова М.М., Кучерявої В.Ф.

При
секретарі - Стрілецькій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду
м. Маріуполя від 6 вересня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007
року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача.

Вказував, що
йому на праві приватної власності належить автомобіль „Мітсубіши"
реєстраційний номер НОМЕР_1.

21 грудня 2006
року, приблизно о 12.30 год.,
на перехресті пр. Леніна і вул. Зелинського у м. Маріуполі, з вини
відповідача, який керував автомобілем „Альфа-Ромео" реєстраційний номер
НОМЕР_2 і, повертаючи ліворуч, не поступився дорогою його автомобілю, який під
керуванням його дружини ОСОБА_4 рухався по пр. Леніна, сталося зіткнення
автомобілів. Внаслідок цього його автомобіль був технічно пошкоджений, чим йому
завдано майнову та моральну шкоду, яка полягає в хвилюванні за стан здоров*я
дружини і пошкоджене майно. Вважаючи, що вина відповідача в скоєні
дорожньо-транспортної пригоди доведена постановою Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 16 лютого 2007 року, яким він визнаний винним і притягнутий до
адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а розмір майнової шкоди -
звітом повноважного оцінювача, позивач просив суд стягнути з відповідача на
його користь на відшкодування майнової шкоди 20984,98 грн. і майнової шкоди
4060 грн., а також судові витрати.

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 6 вересня 2007 року позов задоволено
частково і з відповідача на користь позивача стягнуто : на відшкодування
майнової шкоди 20299,12 грн., моральної шкоди 2000 грн. і судових витрат 685,86
грн.

Не погоджуючись
з цим рішенням, відповідач посилається в апеляційній скарзі на неповне
з*ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги
і просив колегію суддів скасувати рішення суду першої інстанції, а справу
направити на новий розгляд, представника позивача ОСОБА_5, який заперечував
проти скарги, третю особу ОСОБА_3,
який також підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали
справи у межах апеляційного оскарження і доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення
суду першої інстанції - скасуванню, з направленням справи на новий розгляд з
таких підстав:

2

Згідно зі ст. 311 ч.1 п.4 ЦПК
України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Судом
встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що автомобілем позивача
за довіреністю, тобто на певній правовій підставі, керувала його дружина
ОСОБА_4 і була учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до
п.1.10 Загальних положень Правил дорожнього руху, дорожньо -

транспортна
пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок

якої завдані
матеріальні збитки.

За змістом ст.
1187 ч.2 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до
вимог ст. 1188 ч.1 п.п.1,3 ЦК
України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме : шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності
вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне
значення.

В апеляційній
скарзі відповідач посилається на те, що дружина позивача під час керування
автомобілем значно перевищила швидкість руху, передбачену в населених пунктах,
мала можливість об*їхати його автомобіль, але при цьому відволікалася,
розмовляючи по мобільному телефону, що на його думку також є причиною зіткнення
автомобілів.

В порушення
зазначених норм процесуального і матеріального права суд першої інстанції
дружину позивача, як володільця джерела підвищеної небезпеки, до участі у
справі не притягнув, розглянув справу у її відсутності і внаслідок цього, не
перевіривши доводів апеляційної скарги відповідача про наявність вини останньої
в зіткненні автомобілів, які він наводив ще в судовому засіданні, поклав
обов'язок по відшкодуванню завданої шкоди у повному обсязі на відповідача.

При таких
обставинах колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не може бути
визнане законним і обґрунтованим, а тому, на підставі ст. 311 ч. 1 п.4 ЦПК
України, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд у той же
суд в іншому складі суддів.

Керуючись ст.ст.
303,307,311,313,314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 6 вересня 2007 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців з цього моменту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.