Справа №2-35-07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМУКРАЇНИ

17 квітня 2007 року.                                     Нетішинський
міський суд Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді                                                             Гаврищук
Л.П.

при секретарі -                                                                                 Василюк
Л.С.

з участю
адвоката -                                                                          ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Нетішин цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання доручення на продаж квартири, договору
купівлі-продажу квартири недійсним, про виселення, про усунення перешкод в
користуванні квартирою, вселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 позов в частині визнання доручення на продаж квартири,
договору купівлі-продажу квартири недійсним, про виселення, про усунення
перешкод в користуванні квартирою, вселення, підтримав. Від позову в частині
стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовився.

Підтримуючи позовні вимоги вказав, що 18.12.2002
року між ОСОБА_5 і ОСОБА_3
був укладений договір купівлі-продажу.

Для оформлення вказаного договору ОСОБА_6 зверталась до ОСОБА_7 про надання
послуг для продажу квартири. Вважає, що ОСОБА_3 у приватного
нотаріуса ОСОБА_8 укладено односторонню угоду на представництво інтересів
ОСОБА_5 по продажу квартири. При укладенні договору волевиявлення ОСОБА_5 на
продаж квартири не встановлено, оскільки з показань свідків витікає, що вона
мала намір укласти договір на пожиттєве утримання.

Адвокат ОСОБА_7 одночасно представляв інтереси як ОСОБА_3 так і ОСОБА_5,
що суперечить вимогам ст. 68
ЦК України.

ОСОБА_3 оплатила
послуги ОСОБА_7 в сумі 100
грн., що свідчить про те, що він представляв її інтереси по продажу
квартири.

Підтримує пояснення ОСОБА_5 в тому, що вона не мала наміру продавати
квартиру і що не написала розписку про отримання нею коштів від ОСОБА_3, а тому просить
його позовні вимоги задоволити.

Відповідачка ОСОБА_3
позов не визнала вказавши, що згідно оголошення дізналась про продаж
померлою ОСОБА_5 належної їй квартири.

При зустрічі
вони обумовили суму продажу квартири, яка їх обох влаштувала.

ОСОБА_5 мала намір договір купівлі-продажу оформити в державній
нотаріальній конторі і сказала, щоб за консультацією звернутись до ОСОБА_7,
якого вона, ОСОБА_3, до цього
не знала.

При зустрічі вона пояснила ОСОБА_7, що ОСОБА_5 бажає
оформити договір купівлі-продажу в державній нотаріальній конторі на що той
повідомив, що державного нотаріуса в м.Нетішин не має.

Враховуючи незадовільний стан здоров'я ОСОБА_5,
запропонував, що може надати послуги для останньої по оформленню договору
купівлі-продажу від імені ОСОБА_5 на підставі доручення.

При цьому пояснив, які
документи необхідно для заключения
вказаного договору. З вказаною пропозицією ОСОБА_5 погодилась.

Вона передала для ОСОБА_5 32
450 грн. - обумовлену
суму за продаж квартири і з власної ініціативи написала розписку про отримання
цієї суми.

Після цього вона запросила до ОСОБА_5 приватного нотаріуса ОСОБА_8 для
оформлення доручення. Він мав з ОСОБА_5 розмову, після якої та підписала
довіреність на ім'я ОСОБА_7

З дорученням і усіма необхідними документами вона знову прийшла до ОСОБА_7
для оформлення договору купівлі-продажу.

В цей день була сильна ожеледиця, тому вони вирішили не їхати в м. Славуту
до державного нотаріуса, а звернулись до приватного нотаріуса ОСОБА_9 Оскільки
остання була відсутня, то в цей же день, 18.12.2002
року, звернулись до приватного нотаріуса ОСОБА_8 який, на підставі
доручення, оформив договір купівлі-продажу квартири.

По проханню
ОСОБА_5 вона сама заплатила за послуги адвокату 100 грн.

Бажання оформити договір доручення ОСОБА_5 виявила сама, посилаючись на
незадовільний стан здоров'я.

Будь-яких її інтересів ОСОБА_7 не представляв, а тільки інтереси ОСОБА_5,
згідно підписаного нею доручення.

У неї з ОСОБА_5 була домовленість, що остання певний термін поживе в
квартирі, а тоді виселиться.

Коли вона звернулась в паспортний стіл для реєстрації в квартирі, то їй
повідомили, що ОСОБА_5 проти цього і її не зареєстрували.

На її запитання про причину такого, ОСОБА_5 відповіла, що в зв'язку з
подорожчанням квартир необхідно провести доплату. Після її відмови доплатити,
ОСОБА_5 звернулась в прокуратуру, де вказала, що грошей за квартиру не
отримувала, доручення не підписувала.

В обумовлений строк відмовилась звільнити квартиру, тому вона змушена була
звернутись до суду.

У вересні 2005 року
ОСОБА_5 виписалась добровільно і вибула в Полонський будинок інтернат.

З сином та
онуком, які живуть в м.Нетішин стосунків не підтримувала.

Вважає, що доручення та договір купівлі-продажу квартири оформлені згідно
закону і просить ОСОБА_2 в позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день слухання справи
повідомлений, згідно заяви просить справу розглядати у його відсутності.

Проаналізувавши
добуте в судовому засіданні суд встановив такі факти.

18 грудня 2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, за
дорученням якої діяв адвокат ОСОБА_7, було укладено договір купівлі-продажу,
згідно якого ОСОБА_3
придбала у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 за 32 450 грн., які були
отримані ОСОБА_5 до підписання договору.

Ці обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема дорученням на ім'я
ОСОБА_7 на право продажу ним спірної квартири, договором купівлі-продажу від 18.12.2002 року, укладеним
згідно зазначеного доручення між сторонами та нотаріально посвідченого
приватним нотаріусом за номером 6043,
розпискою від імені ОСОБА_5 про отримання нею 32 450 грн. від ОСОБА_3

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи від 02.10.2003 року рукописний
текст та підпис від імені ОСОБА_5 в розписці від її імені про отримання 32 450 грн., від 18.12.2002 року, а також
підписи від імені ОСОБА_5 і рукописні записи „ОСОБА_5" у двох примірниках
доручення від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 від 18.12.2002 року у графі
„Підпис" виконані самою ОСОБА_5

Вказане заключения судово-почеркознавчої
експертизи спростовує твердження позивача, що розписку про отримання 32 450 грн. від ОСОБА_3 ОСОБА_5 не
написала.

Також не знайшло спростування підтвердження в судовому засіданні пояснення
позивача про те, що договір доручення на ім'я ОСОБА_7 та договір
купівлі-продажу від 18.12.2002
року були укладені всупереч волевиявленню ОСОБА_5 А навпаки встановлено
волевиявлення останньої на продаж квартири по дорученню.

Так свідок ОСОБА_7 пояснив, що у зв'язку з незадовільним станом здоров'я
ОСОБА_5 він запропонував ОСОБА_3
про можливість надання ним послуг для ОСОБА_5, по продажу квартири при
наявності доручення.

Після надання йому доручення, розписки про отримання ОСОБА_5 грошей за
квартиру, він виконував послуги в інтересах ОСОБА_5 по оформленню договору
купівлі-продажу квартири.

Відповідачка ОСОБА_6 показала, що в її інтересах ОСОБА_7 будь-яких послуг
не надавав, про ціну квартири він довідався з розписки написаної ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_8 показав, що був запрошений до ОСОБА_5, яка йому повідомила,
що має намір продати квартиру і виїхати в іншу місцевість.

Доручення на ім'я ОСОБА_7 підписала власноручно. Про укладення договору
довічного утримання нічого не говорила.

ОСОБА_3 повідомила, що
розрахунок за квартиру уже проведено.

Вказане свідчить про те, що договір доручення на ім'я ОСОБА_7 був
нотаріально посвідчений по волевиявленню ОСОБА_5

Із пояснень ОСОБА_3
вона звернулась за наданням консультацій по продажу квартири до ОСОБА_7 по
проханню ОСОБА_5, та по її проханню розрахувалась з ним за послуги, що не
спростовано в судовому засіданні.

Показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 про бажання ОСОБА_5 укласти договір по
життєвого утримання суд не може прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються
діями ОСОБА_5 - підписання
доручення, яке було посвідчено приватним нотаріусом після встановлення її
волевиявлення на продаж належної їй квартири.

Із наведеного витікає, що доручення на ім'я ОСОБА_7 від 18.12.2002 року на продаж
належної ОСОБА_5 квартири посвідчене у відповідності з волевиявленням останньої
не суперечить вимогам закону, тому позивачу в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60
ЦПК України, ст.ст. 48,
49, 50 Закону України „Про власність", ст.ст. 44,48, 64,224,227,228 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_2 в позові до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання доручення на продаж
квартири, договору купівлі-продажу квартири недійсним, про виселення, про
усунення перешкод в користуванні квартирою, вселення, відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подана протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана на
протязі 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.