АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
жовтня 2007 року                                                                                              м.  Чернівці

Колегія
судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі:

Головуючого
Яремка В.В.

Суддів
Галичанського А.Д.,  Одинака О.О.

секретаря Скакун
К.В.

за
участю представників позивача ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  відповідачки
ОСОБА_3,  її представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2007
року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання їх такими,
що втратили право на житло та виселення,
-

встановила:

У липні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Посилався
на те,  що він на підставі договору
дарування № 203 від 22 січня 2003 року є власником квартири АДРЕСА_1.

24
травня 2006 року він уклав з відповідачем ОСОБА_2 договір оренди квартири
терміном на один рік,  тобто до 24 травня
2007 року.

До
закінчення строку договору оренди,  а
саме 27 лютого 2007 року листом-попередженням він довів до відома
відповідача,  що даний договір продовжено
на новий термін не буде та вимагав звільнити квартиру по закінченні його дії.

Зазначаючи,  що оскільки ОСОБА_2 та відповідачка
ОСОБА_3,  яка є його дружиною,  не бажають звільнити квартиру,  просив визнати їх такими,  що втратили право на проживання у квартирі та
виселити їх.

Рішенням
Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2007 року
позов задоволено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3. просить рішення суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення,  яким відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.

Посилається
на неповне з'ясування обставин,  що мають
значення для справи,  невідповідність
висновків суду матеріалам справи,
порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,  виходячи
з наступного.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 та виселяючи відповідачку ОСОБА_3 зі спірної
квартири,  суд першої інстанції виходив з
того,  що вона як член сім'ї відповідача
ОСОБА_2 згідно  ст.  160 ЖК України несе солідарну

Справа
22ц-777                                                             Головуючий
у І інстанції Безпалько М С

Категорія
29/32                                                                                 доповідач
Яремко В В

відповідальність
за зобов'язаннями,  що випливають з
договору оренди,  згідно  ст.
155 ЖК України та  ст.  391 ЦК
України позивач як власник не може бути позбавлений права користування та
вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування
квартирою.

Суд
першої інстанції також з посиланням на
ст. 826 ЦК України
зазначив,  що в разі розірвання найму
житла наймач та інші особи,  які
проживали у помешканні,  підлягають
виселенню без надання їм іншого житла.

Однак,  до такого висновку про наявність підстав для
визнання відповідачки такою,  що втратила
права на користування житлом та виселення суд першої інстанції прийшов
внаслідок неповного з'ясування фактичних обставин справи,  порушення норм матеріального та процесуального
права,  що відповідно до п.1, 4 ч. 1  ст.
309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в частині
задоволення позову до ОСОБА_3 та ухвалення в цій частині нового рішення про
відмову в позові.

По
справі встановлено,  що відповідачка
ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з позивачем ОСОБА_1 з 11 вересня 1998 року. Рішенням
Сторожинецького районного суду від 30 березня 2006 року шлюб було розірвано.

У спірній квартирі відповідачка зареєстрована з 29 серпня 2003 року,  проживала та продовжує проживати там разом з
неповнолітніми дітьми ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  і після розірвання шлюбу з позивачем.

Встановлено,  що спірну квартиру позивач за договором від
24 травня 2006 року надав в оренду для проживання відповідачеві ОСОБА_2

Відповідачка
ОСОБА_3 продовжувала проживати у спірному житлі і після укладення договору
оренди.

Згідно  ст.
156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє колишніх членів його сім'ї права користуватися займаним
приміщенням.

Відповідачка
набула право на користування спірним житлом як колишній член сім'ї власника
(позивача),  а не на підставі договору
оренди житла. Закінчення терміну дії договору оренди,  укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не тягне за
собою втрати права відповідачки на користування спірною квартирою.

Таким
чином,  вимоги позивача про визнання
відповідачки ОСОБА_3 такою,  що втратила
право на користування спірною квартирою та її виселення з підстав закінчення
договору оренди,  укладеного з відповідачем
ОСОБА_2,  не ґрунтуються на законі та
договорі.

ОСОБА_3,  як колишній член сім'ї позивача,  зберігає право користування спірним
приміщенням.

Тому,  позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задоволенню не
підлягає.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції про визнання ОСОБА_3 такою,  що втратила право користування спірною
квартирою та її виселення піддягає скасуванню з ухвалення нового рішення про
відмову в позові до ОСОБА_3.

Не
з'ясувавши в повній мірі вказаних обставини справи,  суд помилково застосував до спірних
відносин,  які склалися між позивачем та
відповідачкою ОСОБА_3  ст.   ст.
155,  160 ЖК України,   ст.
826 ЦК України,  які не регулюють
спірних відносин.

Що ж
стосується вимог апелянта про скасування рішення суду першої інстанції в
повному обсязі,  то вони є
безпідставними.

Ухвалене
рішення в частині визнання відповідача ОСОБА_2 таким,  що втратив право на користування житлом та
його виселення стосується інтересів саме відповідача ОСОБА_2,  ним не оскаржується,  не стосується житлових прав відповідачки
ОСОБА_3,  а тому підстав для скасування
рішення суду в повному обсязі немає.

На
підставі  ст.  ст.
810 ЦК України
.  ст.  156 ЖК України та
керуючись  ст.  ст.
209,  218, 307, 309 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення
Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2007 року
скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3.

В позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою,
що втратила право на житло та виселення відмовити.

В решті
рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2007
року залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.