Справа №22ц-2214/07                                Суддя першої
інстанції Серебрякова
16                                                Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляцій­ного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої                                                                       Буренкової
К.О.,

суддів:                                        .                                Довжук Т.С.
,  Козаченка В.І.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,  за
участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргоюОСОБА_1 таОСОБА_2

на
рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 вере­сня
2007 р. за позовом Асоціації „Центр" в інтересах комунального підприємства
Єдність (далі - КП „Єдність") доОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
по комунальних платежах,

ВСТАНОВИЛА:

В липні
2007 р. Асоціація „Центр" звернулася до суду з позовом в інтересах КП
„Єдність" до ОСОБА_1 і ОСОБА_2про стягнення заборгованості по оплаті за
комунальні послуги.

В позові
зазначено,  що відповідачі проживають в
квартирі АДРЕСА_1,  яка належить на праві
власності ОСОБА_1

За
вказаною адресою протягом 2004-2007 років КП „Єдність" відповідачам надава­лись
послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території,  за які вони зобо­в'язані щомісячно вносити
плату.

Посилаючись
на те,  що послуги відповідачам
надавались,  але вони їх оплачували не­вчасно
та не в повному обсязі,  внаслідок чого
утворилась заборгованість,  позивач
просив її стягнути з відповідачів на користь КП „Єдність" у розмірі 544
грн. 62 коп.3а період з 01 січня 2004 р. по 01 червня 2007 р.

Рішенням
Вознесенського міськрайонного суду від 07 вересня 2007 р. позов задово­лено. З
відповідачів стягнуто в рівних частках зазначену заборгованість та судові
витрати.

В
апеляційній скарзі відповідачі,
посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи,  невірну оцінку зібраних доказів та
неправильне застосування норм матеріального права,  просили оскаржене рішення скасувати,  а провадження по справі закрити.

Вислухавши
суддю - доповідача,  пояснення
відповідача та дослідивши надані сто­ронами докази,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з на­ступних підстав.

Суд
першої інстанції,  в межах заявлених
позовних вимог,  повно та всебічно
дослідив обставини справи,  належно
оцінив надані сторонами докази й дійшов вірного висновку,  що відповідно до  ст.
179 ЖК України,  п. 5) ч.3  ст.  20
Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 р.
(далі - Закон),  та п. 7 Правил
користування приміщеннями житлових будинків,
затвердженими постановою KM України від 08
жовтня 1992 р. (в редакції постанови KM від 24 січня
2006 р.) (далі - Правила) споживач (власник та наймач (орендар) квартири)
зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг,  підготовлений виконавцем відповідно до
типового договору та оплачувати надані житлово-комунальні послуги у
строки,  встановлені договором або за­коном.

Доводи апелянтів про
відсутність між ними та КП „Єдність" договірних правовідно­син
безпідставні. Навіть відсутність договору не звільняє відповідачів від оплати
наданих їм послуг,  оскільки відповідно
до ч.1  ст.  11 ЦК
України,  цивільні права та обов'язки
вини­кають не тільки з угод письмових чи усних,
але и з дій та
вчинків осіб.

Відповідачі
не відмовлялись від наданих їм послуг,  а
використовували для власних потреб,  що
підтверджує факт укладення ними договору про надання послуг.

З
матеріалів справи вбачається,  що за
отримані комунальні послуги відповідачі роз­раховувались несвоєчасно та не в
повному обсязі. В зв'язку з чином,
станом на 01 червня 2007 р.
у них виникла заборгованість перед виконавцем послуг у зазначеному
розмірі,  яку вони добровільно не
погасили.

Посилання
відповідачів на неналежну якість комунальних послуг спростовані насту­пним.

Так,   ст.
18 вказаного Закону передбачено порядок оформлення претензій споживачів
з приводу неналежного надання послуг. Однак відповідачі не довели фактів своїх
звер­нень до КП „Єдність" із такими заявами чи претензіями.

Натомість,  місцевим судом правильно встановлено,  що комунальні послуги надава­лись
відповідачам з дотриманням зазначених Правил та затвердженого рішенням вико­навчого
комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області від 22 липня 2005 р.
Переліку робіт з утримання житлових будинків,
споруд та прибудинкових терито­рій,
за встановленими тарифами.

Встановивши
такі обставини справи та правильно застосувавши законодавство України про
житлово-комунальні послуги,  районний суд
обґрунтовано задовольнив позов.

Інші
доводи апеляційної скарги не спростовують указані висновки місцевого суду,  а тому не можуть бути підставою для
скасування рішення,  яке ухвалене з
додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 та ОСОБА_2відхилити,  а
рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаїв­ської області від 07
вересня 2007 р. - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.