Справа 22-6848/2007 р.                                                          Головуючий
21                                                                            Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем    України

06
вересня 2007 р.                                                                                            м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Прокопчук Л.М.  Суддів Могутової
Н.Г.,  Соломахи Л.І. При секретарі
Білявській І.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань у Червоногвардійському районі м.  Макіївки на рішення Червоногвардійського
районного суду м.  Макіївка від 21
березня 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань у Червоногвардійському районі м.  Макіївки про стягнення суми одноразової
допомоги,  -

ВСТАНОВИВ:

У січні
2007 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача.
Посилався на те,  що 11 жовтня 1988 року
при виконання трудових обов'язків на шахті ім.
Чайкино ВО „Макіїввугілля"
він отримав каліцтво,  про що було
складено акт форми Н-1. Висновком МСЕК йому було встановлено 20% втрати
професійної працездатності. 8 лютого 2003 року він знову на тому ж підприємстві
отримав травму. Висновком МСЕК по сукупності йому встановлено 40% втрати
працездатності. Відповідач постановою від 26.05.2003 р. нарахував йому
одноразову допомогу в сумі 14868, 20 грн.,
а виплатив тальки 7920 грн. Просив стягнути суму недоплати 5461, 38 грн.

Рішенням
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївка від 21 березня 2007 р. позовні вимоги задоволені. На користь
позивача з відповідача стягнуто 5461, 38 грн. недоплаченої суми одноразової
допомоги.

Відповідач
не погодився з рішенням суду,  в
апеляційній скарзі ставить питання про скасування рішення суду та відмову в
задоволенні позовних вимог. Посилається на те,
що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального
права,  оскільки відповідно до закону
розмір одноразової допомоги не може перевищувати чотирикратного розміру
граничної суми заробітної плати,  з якого
справляються внески до Фонду на дату настання права потерпілого на призначення
одноразової допомоги.

Представник
відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної
скарги. Просив її задовольнити.

Представник
позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги,  рішення суду залишити без змін.

Заслухавши
доповідача,  представника
відповідача,  представника позивача,  дослідивши матеріали справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційну скаргу слід задовольнити,  а рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1  ст.  309 ЦПК України підставами для

скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є

невідповідність висновків обставинам справи,  порушення або неправильне

застосування норм матеріального або процесуального права. Норми

матеріального     права    вважаються    порушеними    або                            неправильно

застосованими,    якщо
застосовано   закон,    який
не   поширюється   на
ці правовідносини,  або не
застосовано закон,  який підлягав
застосуванню.

Суд
першої інстанції встановив,  що позивач
під час роботи на вугільному підприємстві вперше отримав травму 11 жовтня 1988
року,  у зв'язку з чим йому була
встановлена втрата працездатності 20%. 08 лютого 2003 року позивач друге
отримав виробничу травму. Висновком МСЕК по сукупності травм йому встановлена
втрата працездатності 40%. З посиланням на п.2 ч.2  ст.  34
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
суд прийшов до висновку про те,  що
відповідач безпідставно обмежив розмір одноразової допомоги позивачу.

Суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи,  але при цьому невірно застосував норми
матеріального права.

Відповідно   до    ст.    5   ЦК   України   акти
цивільного   законодавства
регулюють відносини,  які виникли з дня
набрання ними чинності.

Закон
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
від 23.09.1999 року № 1105-Х1У (далі - Закон) вступив в дію з 1.04.2001 року.

Надані
докази свідчать про те,  що вперше
нещасний випадок з позивачем стався 10.10.1988 року,  у зв'язку з чим висновком ВТЕК від 12.01.1989
р. йому була встановлена втрата працездатності (а.с. 5-6,  21 зв.). Діюче на той час законодавство не
передбачало права потерпілого на отримання одноразової допомоги.

Другий нещасний
випадок з позивачем стався 06.02.2003 р. (а.с.
7). Висновком   МСЕК   від
12.08.2003   р.   йому
встановлена   втрата
працездатності 40% по сукупності двох травм - 1988 р. та 2003 р. (а.с. 8).

Таким
чином правовідносини між позивачем та відповідачем по сплаті страхових сум
вперше виникли у 2003 року. До цього часу відповідач не провадив одноразову
страхову виплату позивачу. Тому положення абзацу другий ч.2  ст.  34
Закону не поширюються на правовідносини сторін. Відповідач вірно визначив
розмір одноразової допомоги позивачу,
підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
316 ЦПК України,  апеляційний
суд,  -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу  задовольнити.

Рішення
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївка від 21 березня 2007 р. скасувати.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у
Червоногвардійському районі м.  Макіївки
про стягнення суми одноразової допомоги залишити без задоволення.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на нього
може бути подана до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.