Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22ц-1296/2007г.                                                   Головуючий
2 9                                                                           Доповідач
інстанції  Сундуков В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                                                               УКРАЇНИ

22 листопада
2007 року колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду міста
Севастополя в складі: головуючого  - Клочка В.П.,

суддів       -
Сундукова В.М. ,  Володіної
Л.В.,  при секретарі   -
Баран  М. Л.,

за участю
відповідачки ОСОБА_1  та її представника

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 21 травня 2007р.
по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного комунального підприємства
"Севміськводоканал",
Севастопольської міської державної адміністрації,  ОСОБА_1 (3-я особа - відділ
громадянства,  імміграції і реєстрації
фізичних осіб Ленінського РВ УМВС України в М. Севастополі) про визнання ордера
недійсним,  визнання права користування
жилим приміщенням,  та про примушення до
видачі ордера,  -

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2006р. ОСОБА_3 звернувся по суду з позовом до Державного комунального
підприємства (далі - ДКП) "Севміськводоканал",  Севастопольської міської державної
адміністрації,  ОСОБА_1,  та доповнивши і уточнивши свої вимоги,  просив визнати недійсним ордер на
квартируАДРЕСА_1,  виданий на ім'я
відповідачки ОСОБА_1  та зняти
відповідачку з реєстраційного обліку за даною адресою. Крім того позивач просив
визнати за ним право на користування вказаною квартирою та зобов'язати Севастопольську
міську державну адміністрацію видати йому ордер на спірну квартиру для
вселення.

Вимоги
мотивовані тим,  що з 1992р. він був
прописаний та проживав разом з матір'ю в квартирі АДРЕСА_2,  та після звільнення з місць позбавлення волі
у 2003р. він дізнався,  що по ініціативі
відповідача - ДКП "Севміськводоканал" його мати переселена у спірну
квартиру АДРЕСА_1 за вказаною адресою,  а
квартира АДРЕСА_2 приватизована іншою особою. Вказує,  що у 2003р. він вселився у спірну квартиру за
місцем проживання своєї матері та за її згодою.

Також
вказує,  що після повернення з місць
позбавлення волі у 2006р. він дізнався,
що його мати була виселена із спірної квартири,  та вважає,
що під час знаходження у місцях позбавлення волі він зберігав своє право
на користування спірним житлом відповідно до
ст. 71 ЖК України,  та видача
ОСОБА_1  ордера на фактично зайняту
спірну квартиру порушує його житлові права.

Рішення
місцевого суду Ленінського району М. Севастополя від 21 травня 2007р. ОСОБА_3 в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній сказі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та задовольнити його
позов,  мотивуючи свої вимоги тим,  що судом порушені норми матеріального права.
Вважає,  що суд не дав належну оцінку
тому факту,  що видача ОСОБА_1  ордеру на фактично зайняти жиле приміщення
проведено з порушенням норм ЖК України та порушує його житлові права.

2

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді -
доповідача,  пояснення осіб,  які з'явилися в судове засідання,  дослідивши матеріали справи,  та обговоривши доводи апеляційної
скарги,  вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив з того,  що заявлені
позовні вимоги не засновані на законі.

З такими
висновками погоджується колегія суддів,
оскільки вони зроблені на підставі повного та всебічного розгляду всіх
обставин справи,  з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно
до  ст. 58 ЖК України на підставі рішення
про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового
фонду виконавчий комітет районної,
міської,  районної в місті,  селищної,
сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер,  який є єдиною підставою для вселення в надане
жиле приміщення.

Судом
першої інстанції встановлено,
підтверджується матеріалами справи та наданими сторонами доказами,  що в 1974 році матері позивача
-ОСОБА_4.,  на склад сім'ї з однієї
людини,  для мешкання була надана
квартира АДРЕСА_3  перебуваючого на
балансі КП „Севміськводоканал" (цив.справа № 2-245/2000 p.,
арк.с. 8).

Рішенням Ленінського районного суду М. Севастополя від 22.02.2000р.
ОСОБА_4. визнана такою,  що втратила
право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_3 з тих підстав,  що більше шести місяців не проживала у вказаній
квартирі,  оскільки з 27.11.1998 р.
знаходилася в місцях позбавлення волі (цив.справа №2-245/2000р.,  арк.с. 17).

По
виходу з місць позбавлення волі ОСОБА_4. самоправно зайняла квартиру
АДРЕСА_1  у зв'язку з чим рішенням
Ленінського районного суду м.
Севастополя від 16.02.2006 р. була виселена із спірної квартири без
надання іншого жилого приміщення (цив.справа № 2-335/2006 p.).

Рішення
компетентних органів про надання позивачу спірної квартири не приймалось,  таких доказів не представлено.

З матеріалів
справи також вбачається,  що на підставі
розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації № 835-р від
03.08.2006 р. ОСОБА_1  видано ордер на
вселення в спірну квартируАДРЕСА_1 (арк.с. 36). Вказане розпорядження у
встановленому законом порядку не визнано незаконним і не скасовано.

Доказів
того,  що на момент видачі вказаного
ордера спірне жиле приміщення було зайняте,
не представлено.

Таким
чином,  суд першої інстанції повно і
всебічно дослідивши і оцінивши надані сторонами докази та обставини по справі у
їх сукупності,  дав їм належну оцінку і
дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з
огляду на їх безпідставність та документальну недоведеність.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосуванням судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального права,
яке б призвело до неправильного вирішення справи.

За таких
обставин судова колегія дійшла висновку,
що оскаржуване рішення суду скасуванню чи зміні не підлягає,  а апеляційна скарга ОСОБА_3.,  відповідно до ч.1  ст.
308 ЦПК України,  - підлягає
відхиленню.

Керуючись  ст.
ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,
317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

з

Рішення
Ленінського районного суду М. Севастополя від 21 травня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.