Справа 22-6347/2007 р.                                               Головуючий
23                                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем    України

06
вересня  2007 р.                                                                           м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі :

Головуючого:
судді Прокопчук Л.М. ,  Суддів Могутової
Н.Г.,  Соломахи Л.І. При секретарі
Білявській І.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку апеляційну скаргу відповідача Оперативного воєнізованого
гірничорятувального загону м.  Донецька
на рішення Київського районного суду м.
Донецька від 06 червня 2007 р.
у справі за позовом ОСОБА_1 (далі -
позивач) до Оперативного воєнізованого гірничорятувального загону м.  Донецька (далі - відповідач),  третя особа ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої джерелом підвищеної небезпеки,
-

ВСТАНОВИВ:

У грудні
2005 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача,  посилаючись на те,  що 13.12.2002 р. він на належному йому на
праві власності автомобілі рухався по вул.
Будьонного в м.  Донецьку,  де о 13 год.
відбулося зіткнення з автобусом ГАЗ-53 державний номер НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_2 Причиною ДТП стало порушення водієм автобусу правил
дорожнього руху,  що підтверджується
постановою суду від 18.07.2003 р. та висновком автотехніка трасолога від
12.05.2003 р. Просив стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 2369, 73
грн.,  індекс інфляції на суму боргу і 3%
річних за користування чужими грошима,
на відшкодування моральної шкоди 10000 грн.,  судові витрати: 485 грн. за проведення експертиз,  59, 50 грн. - судовий збір,  150 грн. - правова допомога.

Рішенням
Київського районного суду м.  Донецька
від 06 червня 2007 р. позов задоволено частково: на користь позивача з
відповідача стягнуто 1184, 86 грн. на відшкодування майнової шкоди,  на відшкодування моральної шкоди 500
грн.,  судові витрати 912, 42 грн.,  а всього 2597, 28 грн. В решті частини в
задоволенні позову відмовлено.

З таким
рішенням суду не погодився відповідач. В апеляційній скарзі просить рішення
суду скасувати та в задоволенні позову відмовити. Посилається на те,  що рішення суду не відповідає обставинам
справи,  вимогам закону,  оскільки суд не врахував,  що позивач порушив не одно,  а декілька пунктів ПДР; вина третьої
особи,  що знаходиться в трудових
відносинах з відповідачем,  відсутня.
Крім того,  судові витрати стягнуті без
урахування вимог  ст.  88 ЦПК України,  а моральна шкода без урахування того,  що позивач порушив ПДР.

Представник
відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної
скарги. Просив її задовольнити.

Позивач та його
представник просили рішення суду залишити без змін. Третя особа просив
задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши
доповідача,  представника
відповідача,  позивача,  його представника,  третю особу,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає,  що
апеляційну скаргу слід задовольнити частково,
а рішення суду змінити з наступних підстав.

Суд
першої інстанції встановив,  що
13.12.2002 р. на вулиці Будьонного в м.
Донецьку сталося ДТП між позивачем,
який керував належним йому автомобілем „Фольксваген" державний
номерний знак НОМЕР_2,  і ОСОБА_2,  який є працівником відповідача,  керував автомобілем ГАЗ-53 державний номерний
знак НОМЕР_1,  що належить відповідачу. З
урахуванням висновку судової автотехнічної експертизи про те,  що обидва водії порушили правила дорожнього
руху,  що знаходиться в причинному
зв'язку з настанням ДТП,  суд прийшов до висновку про наявність
вини обох водіїв по 50% та задовольнив позовні вимоги частково.

Висновки суду
першої інстанції відповідають обставинам справи.

Згідно
матеріалів справи 13 грудня 2002 року сталося зіткнення зазначених вище
автомобілів. Висновок суду про те,
дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обох водіїв відповідає
наданим суду доказам.  Так,  згідно висновку судової автотехнічної
експертизи обидва водії порушили правила дорожнього руху,  дії кожного не відповідали вимогам ПДР та
знаходяться у причинному зв'язку з настанням події (а.с.  98-101).

Доводи
апеляційної скарги про те,  що автомобіль
під керуванням водія ОСОБА_2 під час зіткнення не рухався,  спростовуються висновком трасологічної
експертизи,  згідно якої зазначений
автомобіль під час зіткнення рухався (а.с.
13).

Факт
порушення позивачем пунктів 12.4 та 14.6 ПДД,
на що посилається в апеляційній скарзі відповідач,  в судовому засіданні не доведений,  тому зазначений довід апеляційної скарги не
може бути прийнятий до уваги.

Розмір
моральної шкоди визначено судом першої інстанції з урахуванням обставини
справи,  вимог закону,  з урахуванням засад розумності справедливості
та виваженості.

З
урахуванням зазначеного рішення суду в частині вирішення пору по суті ухвалене
з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що судом
невірно застосовані вимоги  ст.  88 ЦПК України,  заслуговують на увагу.

Відповідно
до ч.1. ст.  88 ЦПК України якщо позов
задоволено частково,  судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням
суду позовні вимоги задоволені в розмірі 50% від заявлених,  тому згідно з вимогами закону у такій же
пропорції підлягають стягненню судові витрати. Загальна сума сплачених судових
витрат складає 912, 42 грн.,  тому з відповідача
на користь позивача слід стягнути 456, 21 грн: на їх відшкодування.

Оскільки
рішення суду в частині розподілу судових витрат не відповідає вимогам
закону,  його слід змінити,  задовольнивши апеляційну скаргу частково.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
309,  315, 316 ЦПК України,  апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу задовольнити частково.

Рішення
Київського районного суду м.  Донецька
від 06 червня 2007 року в частині стягнення судових витрат змінити,  стягнувши судові витрати в сумі 456, 21
грн.,  а всього стягнути з Оперативного
воєнізованого гірничорятувального загону м.
Донецька на користь ОСОБА_1 2140,
07 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.