Справа №22-6394-2007 р.                              Головуючий
в 1 інстанції Радченко В.Є.
Категорія-   27                                                  Доповідач  Звягінцева О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого   Стельмах Н.С.

суддів   Звягінцевої О.М. ,  Могутової Н.Г.

при секретарі Андрусь B.C. розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за позовом Мазурова Дмитра
Володимировича до ОСОБА_1 про захист честі,
гідності та ділової репутації,
визнання відомостей такими,  що не
відповідають дійсності,  зобов'язання
спростувати такі відомості та вибачитись,
відшкодування моральної шкоди у розмірі 1650 грн. і

ВСТАНОВИВ:

в
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 оспорює
обгрунтованість рішення суду,  яким
відмовлено в задоволенні позову,  ставить
питання про його скасування,  ухвалення
нового рішення про задоволення позову за неповним з'ясуванням обставин,  що мають значення для справи,  порушенням норм процесуального права,  неправильним застосуванням норм матеріального
права,  невідповідністю висновків суду
обставинам справи. В засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_2
адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги,  просив про її задоволення,  скасування рішення суду,  ухвалення нового про задоволення позову,  а відповідач та його представник - адвокат
ОСОБА_4 заперечували проти доводів скарги,
просили її відхилити,  рішення
суду залишити без зміни.

23.04.2007року
позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача,  зазначав,
що на цей час він працює заступником начальника ВДСБЕЗ Торезького MB УМВС
України в Донецькій області,  під час
службової діяльності встановив,  що
відповідач надіслав заяву,  в якій
викладена неправдива інформація відносно нього прокурору м.  Терезу
та начальнику ГУ МВС
України в Донецькій області.

Інформація,  викладена в заяві,  не має жодного відношення до порушення
особистих прав відповідача і не відповідає дійсності,  направлена на приниження честі,  гідності та ділової репутації,  а саме ця інформація про те,  що о/у ОСОБА_2 у листопаді 2006р. незаконно
конфіскував автомобіль відповідача марки ВАЗ-21063,  державний номерний знак НОМЕР_1,  який переданий для ремонту з коштами в сумі
1300 грн. ОСОБА_5 в жовтні 2006р. та знаходився в момент конфіскації у дворі
будинку гр-на ОСОБА_6 ,  мешканця м.  Терезу. Ці відомості викладені в заяві
відповідача про порушення кримінальної справи відносно нього як посадової особи
від 14.12.2006р.

Тому ярос ухвалити рішення
про захист його честі,  гідності,  ділової репутації,  визнати ці відомості такими,  що не відповідають дійсності,  зобов'язати відповідача написанням заяв
спростувати такі відомості та направити ці заяви прокурору м.  Терезу та начальнику ГУ МВС України в
Донецькій області,  зобов'язати
відповідача вибачитись за приниження честі,
гідності та ділової репутації шляхом направлення йому листа,  стягнути з відповідача на його користь у
відшкодування моральної шкоди 1650 грн.

Рішенням
Сніжнянського міського суду Донецької області від 6 липня 2007 року відмовлено
в задоволенні позову. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1  витрати на правову
допомогу в сумі 2000 грн.

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог  ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим,  ухваленим на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин,  на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно
із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України,  що міститься в п. 1 постанови „Про судове
рішення" № 11 від 29 грудня 1976 року,
рішення є законним тоді,  коли
суд,  виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини,  вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права,  що підлягають
застосуванню до даних правовідносин,  а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини,  або
виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим
вважається рішення,  в якому повно
відображені обставини,  що мають значення
для справи,  висновки суду про
встановленні обставини і правові наслідки є вичерпними,  відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами,  дослідженими в
судовому засіданні.

Відповідно
до вимог  ст.  60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно
із  ст.
ст.  201,  297 ЦК
України кожен має право на повагу до його гідності та честі,  що разом з недотокарністю і безпекою є
найвищою соціальною цінністю.

Гідність
та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до
суду з позовом про захист її гідності та честі.

При
розгляді цієї справи судом встановлено,
що позивач ОСОБА_2
працює заступником начальника ВДСБЕЗ Торезького MB УМВС
України в Донецькій області,  відповідач
надіслав заяву від 14.12.2006р. прокурору м.
Торезу та начальнику
ГУ МВС України
в Донецькій області (а.с.  7).

В цій
заяві відповідач ОСОБА_1  просить
порушити кримінальну справу відносно посадової особи Торезького MB
о/у ВДСБЕЗ ОСОБА_2,  який у листопаді
2006р. незаконно конфіскував його автомобіль марки ВАЗ-21063,  державний номерний знак НОМЕР_1,  який переданий для ремонту з коштами в сумі 1300
грн. ОСОБА_5 в жовтні 2006р. та знаходився в момент конфіскації у дворі будинку
гр-на ОСОБА_6 ,  мешканця м.  Терезу.

Викладена
в заяві інформація разом з аналогічною заявою ОСОБА_5 перевірена Головним
Управлінням МВС України в Донецькій області шляхом проведення службового
розслідування.

За
результатами службового розслідування викладені в заяві факти не знайшли свого
підтвердження (а.с.  47-64,  114-131).

6.04.2007
року прокуратурою м.   Торезу винесено
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за   ст.
ст.   189,  365 КК України відносно ОСОБА_2 за аналогічною
заявою гр-на ОСОБА_9 (а.с.   34,  66).

На цей час в провадженні прокуратури м.
Сніжне знаходиться кримінальна справа відносно посадових осіб ТОВ
„Донбасвупллясервіс",  в матеріалах
якої є заява відповідача від 14.12.2006р. на адресу прокурора м.   Терезу
Донецької області та начальника ГУ
МВС України в Донецькій області про порушення кримінальної справи відносно
посадової особи Торезького MB о/у ОСОБА_2 (а.с.
65-108). З пояснень відповідача в суді першої та апеляційної інстанцій
та з його пояснень в прокуратурі м.
Терезу (а.с.   62)
вбачається,  що у 2002р. він віддав за
генеральною довіреністю належний йому на праві приватної власності автомобіль
марки ВАЗ 2106 чоловікові за ім'ям ОСОБА_7,
пізніше переоформив цю довіреність на ОСОБА_5

Наприкінці
травня 2006р. ОСОБА_5 попросив анулювати довіреність,  оскільки ОСОБА_7 забрав у нього автомобіль.

Наприкінці березня 2007р. ОСОБА_5 пояснив,
що працівники міліції забрали у нього автомобіль та попросив підписати
заяву до прокуратури щодо незаконних дій цих працівників. Відповідач погодився
та підписав таку заяву,  йому не відомі
подробиці конфіскації автомобіля та хто з працівників міліції конфіскував
автомобіль.

Конституційний
Суд України по справі № 1-9/2003 за конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_8 про офіційне тлумачення положення ч. 1
ст.   7 ЦК Української РСР вирішив
наступне: положення ч. 1   ст.   7 ЦК УРСР „поширив такі відомості" в
аспекті конституційного звернення треба розуміти так,  що викладення у листах,  заявах,
скаргах до правоохоронного органу відомостей особою,  на думку якої посадовими чи службовими
особами цього органу при виконанні функціональних обов'язків порушено її
право,  не може вважатись поширенням
відомостей,  які порочать честь,  гідність чи ділову репутацію або завдають
шкоди інтересам цих осіб. Викладення у листах,
заявах,  скаргах до
правоохоронного органу завідомо неправдивих відомостей тягне за собою
відповідальність,  передбачену чинним
законодавством України.

За таких
обставин всупереч доводів скарги суд першої інстанції,  відмовляючи в задоволенні позову,  дійшов обґрунтованого висновку про те,  що відповідач на підставі пояснень ОСОБА_5
написав вказану заяву в прокуратуру,
начальнику ГУ МВС
України в Донецькій області,
вважаючи,  що посадова особа ОСОБА_2 при виконанні
функціональних обов'язків порушила його право,
хоча достовірно не знав про незаконність дій цієї особи.

Суд
першої інстанції дійшов обгрунтованих висновків про те,  що таке звернення відповідача не може
розцінюватися як завідомо неправдиві відомості,
оскільки йому достовірно не було відомо на час звернення,  чи діяли працівники міліції в рамках
закону,  та про те,  що таке звернення не може вважатись
поширенням відомостей,  які порочать
честь,  гідність чи ділову репутацію або
завдають шкоду інтересам позивача.

Таким
чином,  позивачем не доведено
обставин,  на які він посилався в
обгрунтування заявлених вимог,  тому у
суду першої інстанції не було підстав для їх задоволення.

По
справі відсутні докази щодо поширення відповідачем неправдивої інформації щодо
позивача або неповаги до його честі,
гідності та ділової репутації.

Всупереч
доводів скарги судом першої інстанції правильно визначено розмір витрат на
правову допомогу,  що було надано
відповідачеві,  та обґрунтовано  стягнуто ці витрати на користь останнього.

Апеляційний
суд вважає доводи скарги неспроможними,
оскільки вони не спростовують правових висновків суду .

Керуючись п. 1 ч. 1  ст.  307,
ст.  ст.  308,  313,  п. 1 ч. 1
ст.  314,   ст.
315 ЦПК України,

апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити ,  рішення
Сніжнянського міського суду Донецької області від 6 липня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.