Справа № 22-802/2007 р                  Головуючий
суддя 1 інстанції: Сидоренко С.М.
Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

24
жовтня 2007 року                                                                                                 м.
Рівне

Колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних   справах   апеляційного   суду

Рівненської області
в складі:

головуючого
судді: Собіни І.М.,

суддів: Шеремет A.M., Ковалевича С.П.,

при
секретарі:               Сеньків Т.Б.;

з участю сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Рівненського районного суду від 14 травня 2007 року в цивільній справі
за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення боргу, -

встановила:

Рішенням
Рівненського районного суду від 14 травня 2007 року стягнуто на користь ОСОБА_2
з ОСОБА_1 50500 грн. - кошти за договорами позики, 3% річних простроченої суми
боргу в розмірі 3535 гривень, 513 гривень - судові витрати, 1000 гривень
витрати на правову допомогу, а всього 55548 гривень.

Вважаючи
рішення суду незаконним, ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу. Вказує, що
твердження та висновки суду першої інстанції є необгрунтованими та не
відповідають дійсності. Зазначає, що договору позики від 28 лютого 2004 року,
на який посилається у своєму рішенні Рівненський районний суд, не було укладено
взагалі, а ототожнення його з розпискою, наданою нею, є хибним та не відповідає
нормам законодавства, адже проста розписка є лише доповненням до основного
договору. Стверджує, що особисто дану розписку не підписувала.

Вказує
також, що неправомірно стверджувати про те, що борг та договір позики виник з
договору купівлі-продажу ветсанізолятора від 21 вересня 2003 року і витрат,
пов'язаних з переобладнанням та зміною його цільового призначення, адже у
самому договорі від 21 вересня 2002 року (а не від 21 вересня 2003 року, як це
зазначено в оскаржуваному рішенні) не передбачена будь-яка участь ОСОБА_2 як
гаранта виконання нею грошових зобов'язань перед продавцем - ПСГП "Нове
життя", так само не існує в природі будь-якого доручення чи іншого
письмового документа, яким би вона уповноважувала позивача на виготовлення
документів у зв'язку зі зміною цільового призначення приміщення
ветсанізолятора.

Не
погоджуючись із такими висновками суду першої інстанції, посилаючись на
порушення ним норм матеріального і процесуального права, просить апеляційний
суд скасувати рішення Рівненського районного суду і постановити нове рішення
про відмову в позові.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з постановлениям нового рішення
по справі з наступних підстав,

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем
та відповідачем був укладений договір позики. -

Зі
ст.   1046 ЦК України вбачається, що за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові
кошти або

інші речі,
визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

Договір
позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими
ознаками.

Згідно
розписки від 28 лютого 2004 року ОСОБА_1 зайняла у ОСОБА_2 10000 доларів США (десять тисяч
доларів США), які вона
зобов'язалась повернути до кінця 2004 року при умові передачі
правовстановлюючих документів на дільницю по виготовленню м'ясних продуктів та
напівфабрикатів в АДРЕСА_1

Апеляційним
судом встановлено і це підтвердив представник позивача, що гроші по
вищезазначеному договору позики не передавались, оскільки між сторонами мали
місце інші правовідносини, врегульовані ст. 1053 ЦК України.

Позивач
позовні вимоги не змінив, заяву до суду про це не подав, тому колегія суддів
приходить до висновку, що у позові ОСОБА_2. слід відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

На
підставі наведеного, керуючись ст.1046,ЦК України, ст. ст. 11, 303, 304, 309,
313-314, 316ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити. Рішення Рівненського районного суду від 14 травня
2007 року скасувати. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2до ОСОБА_1про
стягнення боргу відмовити за безпідставністю.

Рішення   суду апеляційної інстанції набирає законної
сили з моменту проголошення.

Сторони
мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції та
рішення апеляційного суду протягом двох місяців з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.