Справа 22ц-2475, 2007р.
Головуючий в 1 інстанції Непомняща Н.О. Категорія: 31
Доповідач  Прокопчук Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
листопада місяця 15 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого  Прокопчук Л.П. Суддів: Вадзінського П.О., Воронцової Л.П. при секретарі
Остренко О.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду від 01 серпня 2007
року по справі

за позовом.

ОСОБА_1

до

комунального
підприємства

«Таврійське
житлово-ехсплуатаційне управління»

про визнання
заборгованості недійсною та стягнення моральної шкоди,

встановила:

Позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником
квартири АДРЕСА_1. 01 травня 2007 року відповідачем на його адресу було
надіслано попередження про заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі
553грн. 99коп.

Оскільки з
відповідачем він не знаходиться у договірних стосунках, то вважає виставлену
заборгованість безпідставною.

Незаконні дії
відповідача завдали йому моральних страждань, тому позивач просив стягнути на
його користь 1 700грн. на відшкодування моральної шкоди та визнати борг
незаконним.

Рішенням
Новокаховського міського суду від 01 серпня 2007 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати, зазначаючи, що воно не відповідає вимогам закону та зібраним у
справі доказам.

В судовому
засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу не
визнала та просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити  без змін.

Заслухавши
доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

2

Із матеріалів
справи вбачається і це встановлено судом, що позивачу на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1, який знаходиться на обслуговуванні
комунального підприємства «Таврійське житлово-експлуатаційне управління».

Відмовляючи
позивачу у задоволенні його позову про визнання боргу за житлово-комунальні
послуги у розмірі 553грн. 99коп. незаконним у зв'язку з відсутністю договору,
суд першої інстанції виходив з того, що відсутність договірних відносин не
позбавляє позивача обов'язку сплачувати житлово-комунальні послуги в силу
Закону.

Такий висновок
суду є правильним, оскільки узгоджується з вимогами ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», пунктів 4,14,17 Правил користування приміщеннями
житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572.

Те, що
відповідач надавав комунальні послуги, проводив роботи по обслуговуванню
будинку і прибудинкової території позивачем оспорюється, однак фактично не
спростовано, оскільки не надано доказів, які б свідчили про те, що послуги були
неякісними або не надавалися відповідачем взагалі.

Статтею 18
Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що претензії щодо
неякісного надання послуг мають оформлятися у встановленому законом порядку.

Тому долучений
до справи акт, складений мешканцями будинку в порушення порядку, визначеного
вищевказаною статтею Закону, правомірно не прийнятий судом першої інстанції.

При встановленні
факту надання послуг суд обґрунтовано вважає, що це свідчить про існування між
сторонами договірних відносин, та виходив з того, що обсяг прав і обов'язків
сторін при неукладенні окремого договору визначається чинним законодавством,
яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг.

Отже, рішення
суду першої інстанції відповідає вимогам як матеріального, так і процесуального
права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.
303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Новокаховського міського суду від 01 серпня
2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.