УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
вересня  2007 року                                                                                              м.  Одеса

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого
- судді - Кварталової A.M.,
суддів - Галушко Л.А.,
Гончаренко В.М. ,  при секретарі -
Сутула Я.Б.,

за участю
представників відповідача ОСОБА_1
- ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  третьої особи ОСОБА_4- ОСОБА_5,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6,  третьої особи на стороні позивача з
самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину,  визнання права власності на частину
спадкового майна за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від   20
червня 2007р.,

встановила   :

В липні
2006 року ОСОБА_6 звернулась до суду з названим позовом,  в якому зазначала,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся
ОСОБА_7,  після смерті якої залишилось
спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1,  земельної ділянки площею 1, 51 га земель
Таїровської селищної ради,  що призначена
для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,  та майнового паю в пайовому фонді СТОВ
«Агрофірма «Нива» Овідіопольського району в розмірі 3540 грн. 35 коп.
Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7 були її діти: ОСОБА_1,  відповідач по справі та ОСОБА_8,  її батько,
який своєчасно прийняв спадщину після смерті матері,  але за життя свідоцтво про право власності на
спадщину не отримав. ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_8 помер і вона є єдиним
спадкоємцем за законом після його смерті. 10 лютого 2000 року та 19 грудня 2001
року відповідач ОСОБА_1,  приховавши наявність іншого спадкоємця,  отримала свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_7 на спадкове майно у вигляді зазначених вище
земельної ділянки та майнового паю. Про вказані обставини їй стало відомо лише
22.02.2005 року під час оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті
її батька ОСОБА_8. 3 наведених підстав просила визнати частково недійсними
свідоцтва про право на спадщину від 10.02.2000р. та 19.12.2001 року,  видані на ім'я ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на 1/2 частину
зазначеного спадкового майна. ОСОБА_4 вважав,
що він також є спадкоємцем на майно після смерті своєї бабусі на 13
частини цього майна,  як син свого батька
ОСОБА_9,  який був сином ОСОБА_7 і помер
до відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3.

Головуючий
в 1 інстанції - суддя Куркан М. М.         Справа
№ 22ц-3622/2007

Суддя-доповідач-Кварталова
A.M.                                   Категорія
ЦП-26

Відповідачка
позов ОСОБА_6 визнала ,  а з вимогами
ОСОБА_4 не погодилась.

Рішенням
Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 червня 2007р. позов
ОСОБА_6- задоволено.

Суд
визнав частково недійсними видані 10 лютого 2000 року та 19 грудня 2001 року
третьою Одеською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_1 свідоцтва про
право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7,  померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,  на спадкове майно у вигляді земельної ділянки
площею 1, 51 га земель Таїровської с/ради Овідіопольського району Одеської
області,  що призначена для ведення
товарного сільськогосподарського виробництва та майнового паю в розмірі 3540
гр. 35 коп. в пайовому фонді СТОВ „Агрофірма „Нива",  Овідіопольського району Одеської області.

Суд
визнав за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом після смерті
її бабусі ОСОБА_7,  померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1,  та після смерті її батька
ОСОБА_8,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,  на спадкове майно у вигляді 1/2 частини
земельної ділянки площею 1.51 га земель Таїровської с/ради Овідіопольського
району,  Одеської області,  яка призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва і на підставі державного акта на право
власності на землю належала ОСОБА_7,  1/2
частини майнового паю,  загальна вартість
якого становить 3540 гр. 35 коп.
в пайовому фонді СТОВ „Агрофірма „Нива",
Овідіопольського району,  Одеської
області.В задоволенні самостійних вимог ОСОБА_4 - відмовив.

В апеляційній скарзі      ОСОБА_4
просить скасувати рішення      суду    і задовольнити його вимоги,  посилаючись на те,  що судом були порушені норми матеріального і
процесуального права,  висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши суддю -
доповідача,  яка доповіла колегії суддів
зміст оскаржуваного рішення,  мотиви і
доводи апеляційної скарги,  перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог і
доводів апеляційної скарги,  вислухавши
пояснення на неї учасників процесу,
колегія суддів вважає,  що
апеляційну  скаргу необхідно задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України,  апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права.

Згідно п.3
ст. 10 ЦПК України ,  кожна сторона
повинна довести ті обставини,  на які
вона посилається,  як на підставу своїх
вимог та заперечень,  а суд,  згідно
ст. П ЦПК України,  розглядає
цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Судом
встановлено,  що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_7,  а ІНФОРМАЦІЯ_2 померли
її сини ОСОБА_8 та ІНФОРМАЦІЯ_3. її синОСОБА_9. Після смерті ОСОБА_7 залишилося
спадкове майно у вигляді частини житлового будинку АДРЕСА_1,  земельної ділянки площею 1, 51 га земель
Таїровської с/ради Овідіопольського району Одеської області,  яка призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та майнового паю в пайовому фонді СТОВ
„Агрофірма „Нива",  Овідіопольського
району вартістю 3540 грн. 35 коп. Належну ОСОБА_7 частину вищевказаного
будинку   15.03.1994 року остання  заповіла своєму

сину ОСОБА_8 та
онучці ОСОБА_6 - позивачу по справі. Іншу частину спадкового майна ОСОБА_7 не
заповідала нікому,  а тому на земельну
ділянку та майновий пай відкрилася спадщина за законом.  12.12.1995р. ОСОБА_8 подав до державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_7 Після
смерті ОСОБА_8 єдиним спадкоємцем за законом була його донька ОСОБА_6 -позивач
по справі,  яка постійно як до смерті
батька,  так і після його смерті
проживала і проживає у вищеназваному будинку,
тобто фактично вступила у володіння та управління спадковим майном,  яке залишилося після смерті батька.
Відповідачка ОСОБА_1 10
лютого 2000 року і 19 грудня 2001 року звернулась до державної нотаріальної
контори з заявами про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом
після смерті її матері ОСОБА_7 на спадкове майно у вигляді вищевказаної
земельної ділянки та майнового паю і їй 10.02.2000 року та 19.12.2001 року було
видано свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та майновий пай .

Задовольняючи
позовні вимоги суд виходив з того,  що відповідачка
ОСОБА_1 мала
право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її
матері ОСОБА_7 лише на 12 частину зазначеного вище спадкового майна. Про
зазначені обставини позивачу ОСОБА_6 стало відомо 22.02.2005 року в день
отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її
батька. Доказів,  які б спростували
пояснення позивача в цій частині відповідачем не надано.

Відмовляючи
в самостійних вимогах ОСОБА_4 суд виходив з того,  що ні останній,  ні його представник не надали суду жодного
доказу,  який свідчив би про те,  що ОСОБА_4 у встановленому законом порядку
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 Більш того, ОСОБА_9. (батько ОСОБА_4)
помер ІНФОРМАЦІЯ_3. до смерті своєї матері ОСОБА_7,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  а тому право на спадщину ОСОБА_4 не має.

Колегія
суддів вважає,  що вирішуючи спір по
суті,  суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази,
правильно визначив спірні правовідносини та закон -  ст.
ст.  524-529,  549 ЦК України в редакції 1963р.,  який їх регулює.

З'ясувавши
в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін,  обставини справи,  перевіривши доводи та давши їм належну
правову оцінку,  суд постановив
рішення,  що відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами .

Враховуючи
все вищевикладене,  колегія суддів
вважає,  що суд першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив,  рішення суду відповідає фактичним обставинам
справи,  а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не спростовують,  не можуть бути підставою для його скасування.

Доводи
апелянта про те ,  що він має право на
спадщину відповідно до вимог  ст.  1266 ЦК
України (2004р.) є необгрунтовані,
оскільки правовідносини між сторонами виникли до 01 січня 2004р. і
регулюються  ЦК України в
редакції 1963р.

Згідно
ч.1 п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003р.,  який вступив в дію з 01 січня 2004р.,  правила книги шостої Цивільного кодексу
України застосовуються до спадщини,  яка
відкрилася,  але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.  Однак 12.12.1995р. ОСОБА_8 подав до державної
нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті його матері
ОСОБА_7 Після смерті ОСОБА_8 єдиним спадкоємцем за законом була його донька
ОСОБА_6 -позивач по справі,  яка постійно
як до смерті батька,  так і після його
смерті проживала і проживає у вищеназваному будинку,  тобто фактично вступила у володіння та
управління спадковим майном ,  яке
залишилося після смерті батька.

Доводи
апелянта про те,  що ОСОБА_4 є
спадкоємцем,  після смерті свого
батькаОСОБА_9. є необгрунтовані,  оскільки
правила  ст.  551 ЦК
України,  щодо спадкової трансмісії
на нього не поширюються.

За таких
обставин апеляційну  скаргу  необхідно відхилити,  а рішення суду  залишити без зміни. Підстав для ухвалення
нового рішення немає.

Керуючись  ст.
ст. 218, 303,  307 ч.1п.1, 308,
313, 315, 317, 319   ЦПК України,  колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської
області , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 червня 2007р. залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з моменту проголошення.