Справа № 22ац - 685/07р                                      Головуючий у 1 інстанції
№ 33                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2007 р
колегія суддів судової палати у цивільних справах   Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого ДяченкаВ.М.  Баркової Л.Л.,  Трушкова М. М.  при секретарі Жило І.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю Аграрне підприємство „ Данко" про визнання припиненим
договору оренди земельної частки / паю/ за апеляційною скаргою ТОВ АП „
Данко" на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 07
червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Волноваського районного суду Донецької області від 07 червня 2007 року задоволений
позов ОСОБА_1  до ТОВ. АП „ Данко".
Визнаний припиненим договір оренди земельної частки /паю/,  укладений 02 квітня 2004 року між ОСОБА_1  і ТОВ АП „ Данко",  зареєстрований виконавчим комітетом
Докучаєвської міської ради 01 липня 2005 року. Товариство зобов'язано повернути
ОСОБА_1  орендовану земельну ділянку в
належному стані в межах згідно державного акту. Стягнуто з ТОВ АП „Данко"
на користь ОСОБА_1  судовий збір в сумі
51грн. і витрати з інформаційно- технічного забезпечення  розгляду справи в сумі 30грн.

В
апеляційній скарзі ТОВ АП „ Данко" просить рішення суду скасувати,  в задоволенні позову відмовити,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального права.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення директора
товариства Любія В.І.,  який доводи
скарги підтримав,  заперечення
представника позивачки ОСОБА_2,  який
просив рішення суду залишити без зміни,
перевіривши законність і обґрунтованість рішення,  колегія судців вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно
із вимогами статті 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції виходив з
того,  що відповідно до положень Закону
України „ Про оренду землі" від 06.10. 1998 року з наступними
змінами,  договір оренди землі
припиняється у випадках,
передбачених   законом.

З таким
висновком суду не можна не погодитися.

Відповідно
до положень статті 31 Закону України „ Про оренду землі" і наказу
Держкомзему № 166 від 24.09. 2001 року договір оренди земельної частки /паю/
припиняється в разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки /
паю/ в натурі/ на місцевості/.

Судом
першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи,  що 02 квітня 2004 року між власницею
земельної частки / паю/ ОСОБА_1  і ТОВ АП
„ Данко" був укладений договір оренди земельної частки / паю / розміром
5.06 умовних кадастрових гектарів вартістю 19 291грн на строк п*ять років.

08
грудня 2006 року ОСОБА_1  Докучаєвською
міською радою був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку
площею 4, 10 га.

Після
отримання державного акта на право власності на земельну ділянку змінився
предмет зобов'язань,  який є одним із
істотних умов договору оренди. Замість ідеальної частки землі предметом
договору стала реальна земельна ділянка .Наявність такої обставини є підставою
для припинення договору оренди земельної частки /паю/ і укладення нового
договору,  якщо цього бажає кожна із
сторін.

08
лютого 2007 року ОСОБА_1  звернулася до
орендатора з письмовою заявою про припинення дії договору оренди земельної
частки /паю/,  але їй в цьому відмовили і
вона змушена була звернутися за захистом своїх прав до суду.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що суд першої інстанції повно ,  всебічно і об'єктивно встановив обставини
справи,  та відповідні їм відносини,  поясненням сторін і наданим доказам дав
належну оцінку,  а тому дійшов до
обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Наведене
відповідачем в апеляційній скарзі висновків суду не спростовує.

Разом з
тим,  при стягненні з відповідача на
користь позивачки судового збору в сумі 51 грн. і витрат на інформаційно-
технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. суд допустив помилку в
визначенні її розміру і стягнув суму яка не передбачена Законом.  Згідно із підпунктом і /п. 1  ст. 3 Декрету КМУ „ Про державне мито" з
позовних заяв щодо захисту прав громадян за земельну частку /пай/ і майновий
пай справляється державне мито в розмірі 0, 01 відсотка від ціни позову.
Вартість земельної частки позивачки складає 19291грн. Тому при подачі позовної
заяви вона повинна була сплатит и
судовий збір у розмірі 1, 93грн.,  а
витрати на ІТЗ,  згідно Постанови
Кабінету Міністрів України від 21. 12. 2005 року №1258 в розмірі 1, 5грн. Тому
з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1,
93грн і витратити на ІТЗ в сумі 1, 50грн. Апелянт при оплаті апеляційної скарги
судовим збором і витратами на ІТЗ також сплатив їх не тому розмірі,  як передбачено Декретом КМУ „ Про державне
мито і Постановою КМУ № 1258 від 21.12. 2005 року про оплату витрат на ІТЗ
розгляду справи. Тому зазначені платежі підлягають стягненню з апелянта
відповідно до положень закону.

В решті
частини рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального
права і підстав для його скасування чи зміни немає.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308 ЦПК України,  колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „ Аграрне підприємство"
Данко" відхилити.

Рішення
Волноваського районного суду Донецької області від 7 червня 2007 року в частині
стягнення судового збору і витрат на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи змінити,  стягнути з
товариства з обмеженою відповідальністю АП „ Данко" на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 1, 93грн і витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 1, 5грн.

В решті частини
рішення суду залишити без зміни.

Стягнути з
ТОВ.АП „ Данко" на користь держави судовий збір  у сумі
0, 97грн  і ви трати на ІТЗ
розгляду справи в розмірі 1, 5грн.

Ухвала
набирає   чинності   з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку   протягом
двох місяців з дня набрання чинності.