Справа № 22-6190                 Головуючий в 1 інстанції -
- 18                                          Доповідач
УХВАЛА

іменем      України

11
жовтня 2007 року                             Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого      Голубинського A.M.,

суддів                                                               Прокопчук
Л.М.,

Могутової Н.Г.

при
секретарі      Семенченко С.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 червня 2007 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Краматорського
міського суду Донецької області від 18 червня 2007 року, яким було задоволено
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми: суд стягнув з відповідача на
користь позивача борг по розписці в розмірі 5500 грн., відсотки за договором
позики в розмірі 4537 грн.50 коп., витрати по оплаті судового збору в розмірі
98 грн.09 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 30 грн.

ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду і направити справу на новий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

ОСОБА_1
в судовому засіданні не приймав участі, про час і місце слухання справи був
повідомлений належним чином.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_2 і її представник заперечували проти
задоволення апеляційної скарги, вважають рішення суду законним і обгрунтованим.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено, що згідно письмової
розписки 26 грудня 2005 року відповідач ОСОБА_1 взяв в борг на чотири місяці у
ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі п"ять тисяч п"ятьсот гривень під 5, 5
% щомісячно, які зобов'язався сплачувати кожен місяць. Також вказав, що в
заставу іде його будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В
зв"язку з тим, що відповідач своєчасно не повернув борг, 14 березня 2007
року ОСОБА_2 звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача боргу по
розписці в розмірі 5500 грн., відсотків за договором позики в розмірі 4537
грн.50 коп., витрат по оплаті судового збору в розмірі 98 грн.09 коп., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши
наведені у скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 згідно письмової розписки 26
грудня 2005 року взяв в борг на чотири місяці у ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі
п"ять тисяч п"ятьсот гривень під 5, 5 % щомісячно, які зобов'язався
сплачувати кожен місяць. Також вказав, що в заставу іде його будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

На час звернення
позивача з позовом до суду ОСОБА_1 не виконав взяті зобов'язання, письмова
розписка знаходилась у ОСОБА_2

Згідно
ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу
кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Суд
першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, обгрунтовано посилався
на те, що наявність письмової розписки у позивача, є підтвердженням того, що
відповідач не повернув їй суму боргу на підставі вимог ст. 545 ЦК України.

Оскільки
в письмовій розписці є домовленість про розмір процентів за прострочення
виконання зобов"язання, що не суперечить вимогам ст. 625 ЦК України, суд на
підставі цього документу правильно прийшов до висновку про необхідність
стягнення з відповідача процентів саме в тому розмірі, який встановлений
договором.

Висновок
суду грунтується на доказах, які повно, всебічно і об"єктивно перевірені в
судовому засіданні і законні.

Наведені
в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що неправильне
застосування судом норм матеріального чи процесуального закону призвело або
могло призвести до неправильного вирішення спору.

Судом
першої інстанції повно та всебічно з"ясовані усі обставини по справі,
зібрані докази, дана належна правова оцінка і суд обґрунтовано задовольнив
позов ОСОБА_2

Згідно
із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної
оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення не має.

Керуючись
ст. ст. 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 Цивільного процесуального кодексу України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Краматорського міського суду Донецької області від 18 червня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.