СПРАВА №2-2752007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26
червня 2007 року                                                                                   місто
Лозова

Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Жмуд Н.М.
,  за участю секретаря судових засідань Клименко О.В.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті
Лозова Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської
ради Харківської області,  третя особа:
Спеціалізоване комунальне підприємство «Шляхова ремонтно-будівельна дільниця»
про стягнення моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

03 січня
2007 року,  позивач звернувся до суду з
вищевказаною позовною заявою,  в якій зазначив,  що 18 вересня 2006 року,  приблизно о 19 годині 30 хвилин - 20 годині в
місті Лозова Харківської області по вулиці Свободи,  він їхав до дому на велосипеді будучи у
тверезому стані. Виїхавши з гаражів «Елада»,
в районі фірми «Влантекс» (по вулиці Свободи),  впав у водостічну яму,  оскільки були відкритими два водостічні
люки,  що спарені між собою,  в результаті даного падання,  він отримав тяжкі тілесні ушкодження,  у зв»язку з чим,  перебував на стаціонарному лікуванні в Лозівській
міській лікарні з 19 вересня 2006 року по 28 вересня 2006 року,  а у період з 28 вересня 2006 року по 12
жовтня 2006 року,  перебував на
стаціонарному лікуванні у Інституті загальної та невідкладної хірургії м.  Харкова. Позивач вказав,  що за період лікування,  ним було придбано ліків на суму в 3 991
грн.88 коп. та 188 грн.63 коп.,  а на
протезування зубів на суму в 500 грн.

Позивач
зазначив,  що 17 жовтня 2006 року він
звернувся до Лозівського МРВ ГУМВС України в Харківській області про
притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб
комунально-житлового господарства Лозівського міськвиконкому Харківської
області за злочинну недбалість та халатність,
але 22 жовтня 2006 року йому було відмовлено в порушенні кримінальної
справи,  та роз»яснено право на необхідність
звернення з цим питанням до суду. Позивач вказав,  що 10 листопада 2006 року він направив
відповідачеві претензію з вимогою про відшкодування спричиненої шкоди,  але досі не отримав відповіді.

Виходячи
з викладеного,  позивач прохає суд
стягнути на його користь з відповідача - моральну шкоду в розмірі 5 500 грн. та
матеріальну шкоду 5414 грн. 06 коп.,  а
всього стягнути 10 914 грн. 06 коп.,
витребувати у відповідача довідку про банківські реквізити,  довідку з ЄДРПОУ,  Положення (статут),  а з Лозівського МРВГУМВС У в

Харківській області матеріал перевірки його заяви від 17 жовтня 2006 року і
судові витрати стягнути з відповідача.

У
судовому засіданні,  позивач,  уточнив свої позовні вимоги,  пред»явивши позов до відповідача в особі
Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської
ради Харківської області,  оскільки
згідно з повідомлення,  яке надійшло на
адресу суду 02 лютого 2007 року №94 за підписом Заступника начальника
управління житлово-комунального господарства та будівництва міської ради,  відділу житлово-комунального господарства
Лозівського міськвиконкому Харківської області ні в міській раді ні в її
виконавчому комітеті не існує. Позивач наполягав на задоволенні своїх вимог на
підставах викладених у позовній заяві.

Представник
позивача - ОСОБА_2.,  який представляє
інтереси позивача по справі - адвокат Лозівської міжрайонної юридичної
консультації Адвокатського об»єднання «Харківська обласна колегія адвокатів»,  що діє на підставі ордеру - підтримав позовні
вимоги позивача та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

У
судовому засіданні інтереси,  відповідача
за дорученням представляв Осадчий А.В.,
який заперечував проти задоволення позову посилаючись на те,  що Управління житлово-комунального господарства
та будівництва Лозівської міської ради Харківської області,  не повинно відповідати за даним позовом,  оскільки,
між ним та Спеціалізованим комунальним підприємством «Шляхова
ремонтно-будівельна дільниця»,  22
березня 2006 року було укладено договір підряду №32,  згідно якого,
саме Спеціалізоване комунальне підприємством «Шляхова
ремонтно-будівельна дільниця»,  виконує
роботи з утримання доріг,  вулиць міста
Лозова Харківської області. Оскільки,
даний договір було укладено і станом на 18 вересня 2006 року,  коли стався нещасний випадок з позивачем по
справі,  цей договір діяв,  розірваний він не був,  то всю відповідальність по справі,  повинно нести саме Спеціалізоване комунальне
підприємство «Шляхова ремонтно-будівельна дільниця».

За
клопотанням позивача,  Ухвалою суду від
13 березня 2007 року,  до участі у
справі,  було залучено третю особу,  яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Спеціалізоване комунальне підприємство «Шляхова ремонтно-будівельна
дільниця».

Третя
особа - Спеціалізоване комунальне підприємство «Шляхова ремонтно-будівельна
дільниця» не забезпечила явку свого представила у судове засідання,  однак про час і місце судового
засідання,  повідомлена своєчасно та
належним чином,  про що свідчить розписка
про отримання судової повістки.

Відповідно
до положень ч.2  ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи,  які беруть участь
у справі,  зобов'язані повідомляти суд
про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається,  що сторони та інші
особи,  які беруть участь у справі,  не з'явилися в судове засідання без поважних
причин.

У судовому
засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до Виписки із історії хвороби стаціонарного хворого №28888 від 28 вересня 2006
року (а.с. №9),  встановлено,  що позивач дійсно знаходився на стаціонарному
лікуванні у період з 19 вересня 2006 року по 28 вересня 2006 року у

Харківській міській лікарні швидкої медичної допомоги №4. В даній виписці
(а.с. №9) вказано,  що позивач був доставлений
бригадою МСЧ міста Лозова і травми отримав від падіння до люку та отримав
тілесні ушкодження,  гостра тяжка
черепно-мозкова травма,  ушиб головного
мозку,  субарахноїданий крововилив,  перелом верхньої та нижньої щелепи,  тупа травма гортані.

Позивачем
надано фіскальні чеки на придбання ним лікарських засобів за час перебування на
стаціонарному лікуванні у Харківській міській лікарні швидкої допомоги №4 (а.с.
№18-22) та відповідь на адвокатський запит (а.с. №52) про придбання позивачем
ліків за час перебування ним у даному медичному закладі на лікуванні,  на загальну суму в 3 991 грн. 88 коп.

Відповідно
до Виписки з історії хвороби стаціонарного хворого №3947 від 12 жовтня 2006
року (а.с. №10),  вбачається,  що позивач,
у період з 28 вересня 2006 року по 12 жовтня 2006 року,  по переводу з Харківської міської лікарні
швидкої медичної допомоги №4,  перебував
на стаціонарному лікуванні у Інституті загальної та невідкладної хірургії
м.  Харків.

В
матеріалах справи на (а.с. №23-26),  є
список №2 придбаних лікарських засобів,
витрачених на лікування у Інституті загальної та невідкладної хірургії
м.  Харків,  який складено позивачем,  загальна сума яких складає 188 грн.63
коп.,  що підтверджується і наявними в
матеріалах справи фіскальними чеками (а.с. №25-26).

Позивач
вказав у своєму позові,  що окрім витрат
на ліки,  він поніс також витрати на
протезування зубів у сумі 500 грн. Відповідно до квитанції приходного касового
ордеру №46 (а.с. №17) вбачається,  що
позивачем дійсно сплачено суму в 500 грн. 00 коп.3а протезування зубів у
вузловій лікарні станції Лозова Харківської області,  однак,
суд не вважає це належним доказом,
оскільки,  вбачається,  що позивачем внесено суму в 500 грн. 00
коп.3а протезування 25 липня 2006 року (а.с№17),  тоді як подія що з ним трапилася,  відбулася саме 18 вересня 2006 року.
Відповідно до  ст. 58 ЦПК України
належними є докази,  які містять
інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд
не бере до розгляду докази,  які не
стосуються предмета доказування.

Згідно
до ч.1  ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Крім
матеріальної шкоди,  позивач прохає суд
стягнути на його користь з відповідача - моральну шкоду,  яку він пережив у зв'язку з нещасним випадком
що з ним стався.

Позивач
вказує про те,  що у зв»язку з нещасним
випадком,  який з ним трапився 18 вересня
2006 року,  він звертався до Лозівського
МРВ ГУМВС в Харківській області з заявою про притягнення винних до
відповідальності.

У
судовому засіданні встановлено,  що
позивач дійсно звертався з заявою до Лозівського МРВ ГУМВС України в
Харківській області про притягнення до відповідальності керівника
організації,  які належить водостічний
люк по вулиці Свободи м.  Лозова
Харківської області,  оскільки цей люк
був відкритий,  то позивач впав в нього і
отримав тілесні ушкодження. Факт звернення позивачем до Лозівського   МРВ
ГУМВС   України   в
Харківській   області,    підтверджується

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 27 жовтня 2006
року (а.с. №53).

За
клопотанням позивача,  судом було
витребувано із Лозівського МРВ ГУМВС України в Харківській області відмовний
матеріал №2664 про відмову в порушенні кримінальної справи по заяві гр.
ОСОБА_1.,  зареєстрований в ЖРЗПЗ від
17.10.2006 року.

У
судовому засіданні даний матеріал було оглянуто і дійсно вбачається,  що 17 жовтня 2006 року позивач звернувся із
заявою до Лозівського МРВ ГУМВС України в Харківській області,  про притягнення до кримінальної
відповідальності керівника організації,
які належить водостічний люк по вулиці Свободи м.  Лозова Харківської області,  (а.с. №2). Як підставу притягнення даної
особи до кримінальної відповідальності,
позивач вказав,  що 18 вересня
2006 року,  він впав у відкритий люк та
отримав тілесні ушкодження. У матеріалі №2664 про відмову в порушенні
кримінальної справи є відповідь від Управління житлово-комунального
господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області від 26
жовтня 2006 року №955 (а.с. №4),  в якій
вказано,  що зливова каналізації з
приймальниками,  які розташовані по
вулиці Свободи м.  Лозова Харківської
області,  знаходяться на балансі в
управлінні,  а утримання доріг та
зливової каналізації ( з приймальниками) обслуговує згідно з договором
Комунальне підприємство «Лозівська шляхова ремонтно-будівельна дільниця».

Позивач
у своїй позовній заяві вказав,  що він
звертався до відповідача з претензією про відшкодування матеріальних збитків.
На дане поштове відправлення він поніс витрати на суму в 01грн. 90 коп.3гідно
до копії Претензії (а.с. №14),  та чеку
(а.с. №13),  вбачається,  що позивач дійсно,  рекомендованим листом на адресу Лозівського
житлово-комунального підприємства,  за
адресою: Харківська область,  місто
Лозова,  вулиця Орджонікідзе, 1 -
направив даного листа,  про що свідчить
наявне в матеріалах справи зворотне повідомлення (а.с. №13). Сума понесених
позивачем витрат,  на відправку даного
рекомендованого листа,  склала 01 грн.90
коп.,  про що свідчить чек (а.с. №13).

У
судовому засіданні представник відповідача позов не визнав,  подавши заперечення на позовну заяву
(а.с№67-69) посилаючись не те,  що
Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської
ради Харківської області,  уклало договір
підряду з Спеціалізованим комунальним підприємством «Шляхова
ремонтно-будівельна дільниця»,  яка
повинна обслуговувати дороги міста Лозова Харківської області,  тому саме останнє,  й повинно нести відповідальність в даному
випадку. Крім того,  представник
відповідача вказав,  неодноразово,  а саме 30 березня 2006 року,  23 жовтня 2006 року,  зверталася до Лозівського МРВ УМВС України в
Харківській області,  з приводу
того,  що невідомими особами викрадаються
решітки зливних каналізацій з каркасом.
В обгрунтування своїх доводів,
представник відповідача надав суду звернення від 23 жовтня 2006 року №
943 на ім»я Начальника Лозівського МРВ УМВС України в Харківській області
(а.с№74, 75).

Відповідно
Положення про управління житлово-комунального господарства та будівництва
Лозівської міської ради Харківської області,
затвердженого розпорядженням Лозівського міського голови від 06 лютого
2004 року №39 (а.с. №70-72) пунктом 1.1. Розділу 1 записано,  що управління житлово-комунального
господарства   та   будівництва
створюється   міською   радою
для   здійснення

повноважень в галузі житлово-комунального господарства та будівництва,  що належить до відання її виконавчих органів.

Пунктом
поданого Положення (а.с. №70-72) зазначено,
що Управління є балансоутримувачем частки майна комунальної власності і
забезпечує утримання,  експлуатацію та
благоустрій території міста.

Згідно
до п.п.3.1.1 п.3.1. Розділу 3 « Повноваження Управління» даного положення (а.с.
№70-72) вказано,  що до повноважень
управління віднесено: управління об»єктами житлово-комунального господарства та
об»єктами міського благоустрою,
забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації
необхідного рівня та якості послуг населенню.

Згідно
до Договору підряду №32 від 22 березня 2006 року (а.с. № 73 ),  вбачається що дійсно 22 березня 2006 року між
відповідачем по справі та третьою особою,
було укладено Договір підряду №32 (а.с. №73).

У п.1
Розділу №1 Предмет Договору (а.с№73) вказано,
що предметом даного договору є утримання доріг вулиць міста Лозова.

Як вже
вище зазначалося,  відповідач у
запереченні на позовну заяву (а.с№67-69) посилався не те,  що оскільки Управління житлово-комунального
господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області уклало
даний договір з Спеціалізованим комунальним підприємством «Шляхова
ремонтно-будівельна дільниця»,  яке
повинно обслуговувати дороги міста Лозова Харківської області,  тому саме останнє й повинно нести
відповідальність в даному випадку.

Однак,  умовами п.6 Розділу №6 «Контроль замовника за
перебігом виконання робіт» даного договору (а.с. №72) встановлено,  що підрядник зобов»язується інформувати
Замовника про перебіг виконання робіт,  а
Замовник,  має право безперешкодного
доступу до робіт Підрядника для перевірки перебігу якості робіт,  що виконуються.

Відповідно
до ч.1  ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона (підрядник) зобов»язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника),  а замовник зобов»язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Необхідно
зазначити,  що згідно до  ст.
509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення,  в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу,  надати
послугу,  сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії,  а кредитор
має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття
526 ЦК України
передбачає,  що зобов'язання має
виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж
Кодексу,  інших актів цивільного
законодавства.

В
частині 2  ст. 837 ЦК України
встановлено,  що договір підряду може
укладатися на виготовлення,
обробку,  переробку,  ремонт речі або на виконання іншої роботи з
переданням її результату замовникові.

Статтею
841 ЦК України
встановлено,  що підрядник зобов»язаний
вживати усіх заходів щодо збереження майна,
переданого йому замовником,  та
відповідає за втрату або пошкодження майна.

Частиною 1 статті 849 ЦК
України встановлено,  що замовник має
право у будь-який час перевірити хід і якість роботи,  не втручаючись у діяльність підрядника.

В
частині 3  ст. 849 ЦК України зазначено,  що якщо під час виконання роботи стане
очевидним,  що вона не буде виконана
належним чином,  замовник має право
призначити підрядникові строк для усунення недоліків,  а в разі невиконання підрядником цієї вимоги
- відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або
доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Згідно до підпункту.3.1.3. пункту 3.1. Розділу 3 « Повноваження Управління»

даного положення (а.с. №70-72) вказано,
що до повноважень управління віднесено:

здійснення контролю за належною експлуатацією та організацією
обслуговування

населення підприємствами житлово-комунального господарства,  за технічним

станом,     використанням    та
утриманням    об»єктів       житлово-комунального

господарства та
об»єктів міського благоустрою.

У
підпункті 3.2.1. пункту 3.2. даного положення (а.с№70-72) встановлено,  що до повноважень Управління в галузі
будівництва віднесено організація за рахунок коштів місцевого бюджету і на
пайових засадах будівництва,
реконструкції та ремонту об»єктів комунального господарства та
соціально-культурного призначення,  жилих
будинків,  а також шляхів міського
значення.

Матеріалами
справи встановлено,  що відповідач
знав,  що умови договору належним чином
підрядником не виконуються,  про що повідомив
і представник відповідача у судовому засіданні,
оскільки відповідач звертався на ім»я керівника МРВ УМВС України в
Харківській області,  з приводу того,  що невідомими особами викрадаються решітки
зливних каналізацій з каркасом. ,  про що
свідчить лист № 943 від 23 жовтня 2006 року (а.с№75) та лист №255 від 28
березня 2006 року (а.с№74). Однак,
відповідач,  не дивлячись на
надане йому законом право контролю за ходом виконання підрядником умов
договору,  ним не скористався і не надав
суду доказів на підтвердження того,  що
ним застосовувалися відносно відповідача відповідні міри для врегулювання
питання належного виконання умов договору,
і в судовому засіданні все рівно наполягає на тому,  що відповідачем по справі,  має бути саме третя особа - Спеціалізоване
комунальне підприємство «Шляхова ремонтно-будівельна дільниця».

Відповідно
до ч.3  ст.  10,
ч.1  ст. 60 ЦПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини,  на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,  крім випадків,  встановлених цим Кодексом.

Частиною
3  ст. 60 ЦПК України передбачено,  що доказуванню підлягають обставини,  які мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі,
виникає спір.

Позивач
вказує,  що в зв»язку з нещасним
випадком,  що з ним травився 18 вересня
2006 року,  йому було спричинено
матеріальної шкоди,  яку він прохає
стягнути з відповідача.

Відповідно
до стаття 11 ЦК України
цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб,  що передбачені актами цивільного
законодавства,  а також із дій осіб,  що не передбачені цими актами,  але за аналогією породжують цивільні права та
обов»язки.

Підставами
виникнення цивільних прав і обов»язків,
зокрема є: завдання майнової (матеріально) та моральної шкоди іншій
особі.

Статтею
16 ЦК України
встановлено,  що кожна особа має право
звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права
та інтересу. Способами захисту є відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно
до  ст. 22 ЦК України - особа,
якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,  має право на їх відшкодування. Збитками є
витрати,  які особа зробила або мусить
зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У
судовому засіданні встановлено,  що
відповідач,  маючи можливість перевіряти
хід виконання підрядником умов договору,
і знаючи про те,  що вони
виконуються неналежним чином,  а в деяких
випадках зовсім не виконуються,  про що
повідомив у своїх поясненнях представник відповідача,  - не вчинив до підрядника ніяких дій для
вирішення даної ситуації.

На
підставі викладеного,  суд не приймає до
уваги заперечення представника відповідача відносного того,  що Управління житлово-комунального
господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області - не є
належним відповідачем по справі,  а
відповідальність повинно нести саме Спеціалізоване комунальне підприємство
«Шляхова ремонтно-будівельна дільниця».

Виходячи
з викладеного,  суд,  вважає можливим,  позовні вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача матеріальних збитків,
задовольнити частково,  стягнувши
з відповідача на користь позивача суму в 4 179 грн. 94 коп.

В своїй
позовній заяві,  позивач вказує на
те,  що крім матеріальної шкоди,  йому було нанесено моральну шкоду,  яку він оцінив 5 500 грн. 00 коп.,  і виражена вона в тому,  що він почуває себе ошуканим,  приниженим,
порушилися його сімейні стосунки та стосунки в суспільстві,  крім цього,
він вимушений був довгий час перебувати на стаціонарному лікуванні,  став інвалідом другої групи
захворювання,  що підтверджується медичною
довідкою № 033386 від серіяНОМЕР_1 (а.с. №11).

Відповідно  ст.
1168 ЦК України моральна шкода,
завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я може бути відшкодована
одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Статтею
23 ЦК України
встановлено,  що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,  завданої
внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та
стражданнях,  яких фізична особа зазнала
у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від майнової,
яка підлягає відшкодуванню та не пов»язана з розміром цього
відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово,  якщо інше не встановлено договором або
законом.

Виходячи
з викладеного,  суд,  вважає можливим,  позовні вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача моральної шкоди,
задовольнити частково,  стягнувши
з відповідача на користь позивача суму 1 500 грн. 00 коп.

Згідно   п.6 ч.1  ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення
суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею
79 ЦПК України встановлено,  що судові
витрати складаються з судового збору та витрат пов»яних з розглядом справи.

Позивач
вказав,  що для надання йому правової
допомоги з даного питання,  він звернувся
за кваліфікованою юридичною допомогою до адвоката,  уклавши з ним угоду на представлення його
інтересів у суді,  де сплатив за послуги
адвоката суму в 730 грн. 00 коп.
В підтвердження викладеного,  позивачем
додано до матеріалів справи квитанцію №4145 від 13 листопада 2006 року (а.с.
№16).

Відповідно
до  ст. 59 Конституції України кожен має
право на правову допомогу.

Статтею
12 ЦПК України встановлено,  що
особа,  яка бере учать у справі,  має право на правову допомогу,  яка надається адвокатами або іншими фахівцями
у галузі права в порядку,  встановленому
законом.

Згідно
до ч.1  ст.  84 ЦПК України зазначено,  що витрати,
пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права,  несуть сторони,  крім випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Відповідно
до  ст.
79 ЦПК України,  витрати на
правову допомогу,  віднесені до витрат,  пов»язаних з розглядом судової справи.

Частиною
5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального
Кодексу України встановлено,  що до
набрання чинності законом,  який регулює
прядок сплати і розміри судового збору,
судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і
розмірах,  встановлених законодавством
для державного мита.

Виходячи
з викладеного,  суд стягує з відповідача
на користь позивача понесені ним судові витрати за правову допомогу на суму в
730 грн. 00 коп..

Відповідно
до ч.3  ст. 88 ЦПК України,  якщо позивача,  на користь якого ухвалено рішення,  звільнено від сплати судового збору,  він стягується з відповідачів на користь
держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки
позивача звільнено від сплати судового збору,
при подачі позовних заяв до суду (а.с. №25),  відповідно до ч.3  ст. 88 ЦПК України,  то судовий збір у розмірі 51 гривня 00
копійок необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно
до ч.3  ст.  81 ЦПК України не підлягають оплаті при
зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати
на інформаційно-технічне забезпечення у справах про відшкодування шкоди,  завданої каліцтвом,  іншим ушкодженням здоров»я або смертю
фізичної особи.

Виходячи
з викладеного,  на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1258 «Про затвердження
Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів,  пов»язаних з розглядом цивільних та
господарських справ,  та їх розмірів»,  суд стягує на користь держави з відповідача

витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на
суму в 30 грн. 00 коп.

Керуючись
ч.3  ст. 10,  11,
57,  58,  ч.1,
3  ст. 60,  61,
79,  81,  84,
88,  209,  212,
214-215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  11,  16,
22,  23,  509,
526, ,  ч.1, 2  ст. 837,
841,  ч.1, 3  ст. 849 ЦК
України; Ч. 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного
Процесуального Кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства та будівництва
Лозівської міської ради Харківської області,
третя особа: Спеціалізоване комунальне підприємство «Шляхова
ремонтно-будівельна дільниця» про стягнення моральної та матеріальної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути
на користь ОСОБА_1 з Управління житлово-комунального господарства та
будівництва Лозівської міської ради Харківської області матеріальні збитки на
суму в 4 179 грн.. 94 коп. (чотири тисячі сто сімдесят дев»ять гривень
дев»яносто чотири копійки).

Стягнути
на користь ОСОБА_1 з Управління житлово-комунального господарства та
будівництва Лозівської міської ради Харківської області судові витрати на
правову допомогу на суму в 730 грн. 00 коп.

Стягнути
на користь ОСОБА_1 з Управління житлово-комунального господарства та
будівництва Лозівської міської ради Харківської області моральну шкоду на суму
в 1500, 00 коп. (одна тисяча п»ятсот гривень нуль копійок).

В
частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на
протезування зубів - позивачу відмовити.

Стягнути
з Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської
міської ради Харківської області на користь держави судовий збір на суму в 51
грн. 00 коп.

Стягнути
з Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської
міської ради Харківської області на користь держави витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ у судах - 30 грн. 00 коп.
(Одержувач коштів: УДК у
Лозівському районі,  м.  Лозова,
,  МФО 85100,  рр 0015)

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним
справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний
суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.
4  ст.
295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений
ст.  294 цього Кодексу,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.