АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 вересня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Новодворської
О.І.,  Новосядлої В.М. ,  Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до
Святошинського районного суду м.  Києва
про поновлення права на сумісне володіння майном за касаційною скаргою ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на
ухвалу судді Апеляційного суду м.  Києва
від 27 травня 2005 року,

встановила:

У травні
2005 р. ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулись з позовом Святошинського районного суду
м.  Києва про поновлення права на сумісне
володіння майном.

Зазначали,  що 02.04.2004року Святошинський районний суд
м.  Києва,  розглянувши справу №2-12-2004р. порушив права
заявників на сумісне володіння допоміжними приміщеннями в будинку АДРЕСА_1.
Тому просили поновити їх майнові права на суміжне володіння допоміжними
приміщеннями.

Ухвалою
судді Апеляційного суду м.  Києва від 27
травня 2005 року в прийнятті позовної заяви відмовлено.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до
Верховного Суду України з касаційною скаргою на дану ухвалу.

В
обґрунтування касаційної скарги посилаються на порушення судом норм
матеріального й процесуального права,  у
зв'язку з чим ставлять питання про скасування ухвали.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Справа №  33ц- 1812кс-07                        Категорія ЦП: 44

Доповідач Новодворська О.І.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви,
апеляційний суд виходив

із того,  що позивачі фактично не
погоджуються з рішенням

Святошинського районного суду м.
Києва від 02.04.2004 року,
ухваленим

суддею Лопатюк Н.Г.                                                      Г2їг:
її:

Відповідно
до  ст.
55 КонституЦП України,  роз'яснень
Пленуму Верховного Суду України,
викладених у п. 1.4 Постанови Пленуму від 03.12.1997р. „Про практику
розгляду судами справ за скаргами на рішення,
дії чи бездіяльність органів державної влади,  органів місцевого самоврядування,  юридичних,
посадових або службових осіб в сфері управлінської діяльності,  які порушують права та свободи громадян"
до суду можуть бути оскаржені лише ті рішення,
дії чи бездіяльність посадових осіб і службових органів судової
влади,  що належать до сфери
управлінської діяльності.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2  відхилити.

Ухвалу
судді Апеляційного суду м.  Києва від 27
травня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.