Справа №2-121/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

Мотивоване

30 березня 2007 року Микитівський районний суд м. Горлівки Донецької
області в складі: головуючого - судді Наумик О.О., при секретарі Кобзар Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горлівка цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, що
04.12.2006 року звернулась до суду з дійсним позовом, в судовому засіданні
підтримала первісно заявлені позовні вимоги та просить визнати такими, що
втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 її батька
ОСОБА_3 і брата ОСОБА_4, пославшись на те, що в спірній квартирі зареєстровані
вона, її мати ОСОБА_2 та відповідачі. Відповідачі в цій квартирі не мешкають
більше, ніж 8 років з тих причин, що їх сім'я розпалась: батько пішов з сім'ї,
брат одружився і проживає зі своєї власною сім'єю окремо. Спірним житлом
відповідачі не користуються, особистих речей відповідачів в спірній квартирі
немає, комунальні послуги вони не сплачують.

ОСОБА_2, яка
долучена до справи в якості співпозивача, в судовому засіданні підтримала позов
та пояснила, що спірну квартиру було одержано на їх з відповідачами сім'ю з 4-х
осіб, де всі зареєстровані по теперішній час. Проте постійно проживає в спірній
квартирі лише вона із співмешканцем, інколи спірним житлом користується її
донька - позивачка ОСОБА_1 Відповідачі в спірній квартирі не проживають і
спірним житлом не користуються близько 8 років. Речей відповідачів в спірній
квартирі немає, комунальні послуги вони не сплачують.

Відповідач ОСОБА_3 позов
не визнав, пояснивши, що в 1998 році він пішов з сім'ї і став співмешкати з
іншою жінкою, а квартиру залишив сім'ї, домовившись з дружиною -позивачкою
ОСОБА_2 про те, що вона обміняє спірну квартиру на дві, одна з яких мала бути
для нього. Проте до теперішнього часу ОСОБА_2
обіцянку не виконала. Через те, що позивачі не пускають його в спірне
житло, він не може вселитися в квартиру. Квартирну плату і комунальні послуги
він не сплачує, оскільки не проживає в квартирі, його особистих речей в
квартирі немає. В дійсний час він співмешкає з іншою жінкою, і для проживання
їм потрібне житло.

Відповідач ОСОБА_4
позов не визнав, пояснивши, що з 1998 року він в спірній квартирі не
проживає і спірним житлом не користується, комунальні послуги та квартирну
плату не сплачує за тих причин, що з зазначеного вище часу між батьками
фактично були припинені шлюбні відносини, їхня родина розпалася. Він перейшов
проживати до своєї бабусі, після служби в Армії він до спірної квартири не
повернувся, одружився і став проживати в родині сім'ї дружини. З матір'ю
стосунків він не підтримує.

З позовом не згоден, оскільки визнання його таким, що
втратив право користування житловим приміщенням необхідно позивачам для того,
щоб приватизувати і продати спірну квартиру. Вважає це несправедливим щодо
нього, оскільки його сім'я також потребує окремого житла.

З особа - КП "Будівельник" явку представника в
судоре засідання не забезпечила,

надала суду заяву з проханням розглянути справу у
відсутність її представника, заперечень проти позову суду не надала.

Заслухавши сторони, свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, які підтвердили доводи позивачів, дослідивши надані
сторонами докази по справі, суд дістає наступних висновків:

Судом встановлено,
що в чотирьохкімнатній неприватизованій квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані 4
особи: ОСОБА_3 - наймач, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 - члени сім'ї наймача, що
підтверджено відповідною довідкою житлового органу, копією лицевого рахунку та
актом комітету самоврядування ж/м "Будівельник". Квартира за
поясненнями сторін отримана ними за ордером на сім'ю з чотирьох чоловік.
Остання обставина судом не перевірялась, оскільки ніким із сторін не
спростована.

В теперішній час в квартирі за поясненнями сторін постійно проживає ОСОБА_2 зі своїм
співмешканцем; ОСОБА_1 час від
часу користується спірним житловим приміщенням, проте постійно в ньому не
проживає; ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в спірній
квартирі постійно не проживають і спірним житловим приміщенням не користуються
близько 9-ти років.

Згідно ч.І ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів
його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6-ти місяців.

Проаналізувавши причини, за якими відповідачі в спірній квартирі не
проживають, суд вважає, що позов належить задовольнити частково з наступних
підстав:

З пояснень сторін випливає, що відповідач ОСОБА_3 покинув спірне житлове приміщення з тієї причини, що
фактично припинив подружні стосунки з ОСОБА_2 Весь період часу з 1998 року
відповідач проживав та будував стосунки з іншими жінками, спірним житлом не
цікавився. Таким чином суд дістає висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 не
користується спірним житловим приміщенням з причин, які не можна вважати
поважними.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача відносно того, що
квартирне питання мала вирішити за нього позивачка ОСОБА_2: як вбачається з
посвідченого 7.09.1999 року нотаріусом доручення, ОСОБА_3 дійсно доручив
ОСОБА_2 зробити обмін спірної квартири. Проте ця домовленість між сторонами
діяла до 6.09.2002 року. Весь же час після скінчення дії довіреності відповідач
долею спірної квартири не цікавився, питання вселення в квартиру не вирішував

Отже ОСОБА_3 слід
визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням

Щодо ОСОБА_4, суд
вважає, що спірним житловим приміщенням він не користується з поважних причин,
оскільки з його пояснень, а також з пояснень позивачки ОСОБА_2 випливає, що між
сином та матір'ю склалися вкрай неприязні стосунки, вони тривалий час не
спілкуються, як пояснила співпозивачка "син навіть не запросив її на
весілля". До того ж в спірному житловому приміщенні співпозивачка проживає
зі своїм співмешканцем, що також є перешкодою для вселення відповідача в спірне
житло.

Таким чином суд вважає, що в позові в частині вимог у відношенні
відповідача ОСОБА_4 слід
відмовити.

Суд не приймає до уваги посилання позивачів як на підставу обґрунтованості
позовних вимог ту обставину, що відповідачі не сплачують квартирну плату та
комунальні послуги, оскільки самі позивачі також не сплачують рахунки по
квартирній платі, комунальним послугам, про що свідчить як їх власні пояснення
так і довідка житлового органу про заборгованість в період часу з 18.10.2001
року по 1.12.2006 року в розмірі 2349,45 грн. Крім цього ця обставина не є
підставою для вирішення питання про поважність чи неповажність причин не
проживання відповідачів в спірному житловому приміщенні.

На підставі
ст.71 ЖК України, керуючись ст.ст. 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково, визнавши таким, що втратив право користування
житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_3.

В частині позову про визнання таким, що втратив право користування житловим
приміщенням, ОСОБА_4
відмовити.

Про апеляційне оскарження рішення може бути подано заяву до Микитівського
районного суду м. Горлівки протягом десяти днів з дня його проголошення, а
також апеляційну скаргу на ім'я Апеляційного суду Донецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.