Справа №22-ц2106/07                         Головуюча суду 1
інстанції Єгорова Н.І.
апеляційного суду Шолох З.Л.
УХВАЛА

Іменем України

9 листопада 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів - Шолох
З.Л.,  Лівійського І.В.,

при секретарі
судового засідання - Фірсовій Т.В.,
розглянувши   у відкритому   судовому
засіданні   у м.  Миколаєві
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на
ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 18 липня 2007
року за позовом

ОСОБА_1
до ВАТ „Жилбуд -6",  Державного
аграрно - промислового підприємства „Зоря",  Кабінету Міністрів України,  Головного управління державного казначейства
в Миколаївській області про порушення трудових прав та   відшкодування шкоди,

встановила:

В липні
2007 року ОСОБА_1 3вернулася з вищезазначеним позовом в Доманівський районний
суд Миколаївської області.

Ухвалою
Доманівського районного суду Миколаївської області від 18 липня 2007 року
вказана позовна заява повернута позивачці в зв'язку з порушенням правил
підсудності.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  посилаючись
на порушення судом норм процесуального права,
просила зазначену ухвалу суду скасувати та справу передати на новий
розгляд до того ж суду.

Заслухавши
суддю - доповідача,  дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як
вбачається із змісту позовної заяви,
даний спір виник з трудових правовідносин між ОСОБА_1 та ВАТ
„Жилбуд-6",  де позивачка працювала
за її твердженням і яке,  як вона
вважала,  не виплатило їй заробітну плату
в повному обсязі. В позовній заяві зазначено,
що місцезнаходження цього відповідача: м.  Миколаїв,
вул.  Декабристів,  1,  а
позивачка проживає в м.  Миколаєві.

Встановивши,  що вказана позовна заява не підсудна
Доманівському районному суду Миколаївської області,  місцевий суд обгрунтовано,  у відповідності до вимог  ст.
115 ЦПК України,  повернув позовну
заяву позивачці для подання її до належного суду,  тобто за місцем проживання позивачки або
місцезнаходженням відповідача,  з яким
вона перебувала у трудових відносинах.

Доводи
апелянта суперечать змісту її позовної заяви та нормам процесуального права.

Так,   ст.
109 ЦПК України передбачено,  що
позови до юридичних осіб пред'являються
в суд за їхнім місцезнаходженням,
а ч.1  ст.  100 ЦПК

України,  яка визначає підсудність за вибором
позивача,  надає право позивачу
звертатися з позовами,  що виникають із
трудових,  за місцем його проживання.

Посилання
апелянта на порушення Конституції України,
вимог ЦПК України та   ст.
ст.   6,  9 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод,  яка передбачає
право на справедливий судовий розгляд справи,
безпідставні.

Оскаржувана
ухвала суду не позбавляє позивачку права на звернення до належного' суду з
зазначеним позовом.   У зв'язку з цим не
можна вважати,  що позивачка обмежена в
доступі до суду,  а отже позбавлена права
на справедливий судовий розгляд справи за її позовом.

В
зв'язку з викладеним,  підстав для
скасування оскаржуваної ухвали суду не вбачається,  оскільки вона відповідає вимогам
процесуального закону.

Керуючись   ст.
ст.   303,  312,
315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а ухвалу
Доманівського районного суду Миколаївської області від 18 липня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.