Апеляційний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
червня 2007 року                                                                              м.  Харків

Колегія судців з
касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Колтунової
А.І.,  Ларенка В.І.,  Яцини В.Б.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Київського районного су­ду м.  Одеси від 21 червня 2004 року  та ухвалу апеляційного суду Одеської об­ласті
від 20 жовтня 2004 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні власністю,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2002
року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод
в користуванні прибудинковою територією та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування
позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те,
що відповідач самовільно побудував будівлю,  прилягаючу до будинку АДРЕСА_1  в якому вона проживає. Будівля зруйнувалася і
позбавляє нормально користуватися прибудинковою територією. Позивачка просила
зобов'язати відповідача демонтувати будівлю.

Ухвалою
Київського районного суду м.  Одеси від
21 червня 2004 року,  залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2004 року,  в порядку забезпечення позову було заборонено
ОСОБА_1  проводити будь-які дії з
будівництва,  реконструкції будівлі.

В касаційній
скарзі ОСОБА_1  просить скасувати судові
рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції,  посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Справа № 258-
кс-07

Головуючий у
першій інстанції: Васильків О.В.

Доповідач:
Ларенок В.І.

2

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає,  виходячи з
наступного. Забороняючи  ОСОБА_1  проводити будь-які    дії з будівництва,  реконструкції будівлі у порядку забезпечення
позову,  суд правомірно виходив з
того,  що до розгляду справи по суті
немає необхідності в проведенні
будь-яких дій з реконструкції спірної будівлі.

Колегія суддів
вважає,  що дані висновки судів є
правильними,  оскільки вони зроблені
відповідно зібраним по справі доказам,
вимогам  ст.  ст.
149,  152 ЦПК України 1963 року.

Відповідно до
ч.2  ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскар­ження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи пору­шення норм процесуального
права.

Доводи скарги та
матеріали витребуваної справи не дають підстав для висновку,  що судами при розгляді справи допущені
порушення норм матеріаль­ного чи процесуального права,  які передбачені  ст.
ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно
із ч. 1  ст.  335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційно­му порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над ін­шими,  а тому доводи касаційної скарги в цій частині
також не можуть бути ви­знані як підстава для призначення справи до судового
розгляду.

Оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріаль­ного і процесуального
права.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів з касаційного розгляду справ
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харків­ської області

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу Київського районного суду м.  Одеси від 21 червня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2004 року   залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.