Справа № 2-869/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

17 травня 2007
року Микитівський районний суд м. Горлівки Донецької області у складі:
головуючого - судді
Дубовика Р.Є., при секретарі Ярошко Н.В., за участю позивачки ОСОБА_1.,
відповідача ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Горлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про поділ майна,
що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до
суду з даним позовом, ОСОБА_1.,
яка підтримала заявлені нею позовні вимоги у судовому засіданні, просить
розділити між нею та відповідачем ОСОБА_2. грошові кошти у розмірі 8445,46 грн., які були
отримані останнім в якості заборгованості по заробітній платі, стягнувши з
відповідача на її користь 1/2
частину зазначених коштів у розмірі 4222,73
грн., пояснивши, що 16.08.1995
року між нею та ОСОБА_2. був укладений шлюб, від шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 20.12.2004 року Рішенням
Микитівського районного суду м. Горлівки шлюб між ними було розірвано. Під час
їхнього спільного життя відповідач працював на шахті "Комсомолець",
де заробітна плата виплачувалась нерегулярно та не у повному обсязі. У січні 2006 року їй стало
відомо, що на протязі квітня 2004
року - жовтня 2005 року
відповідачем було отримано заборгованість по заробітній
платі в сумі 8445,46 грн. Вважає, що відповідно до ч.2
ст.61 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сума заборгованості по заробітній
платі у зазначеному розмірі, яку відповідач повинен був внести до бюджету
сім'ї, своєчасно не отримана ним з незалежних від нього причин, є об'єктом її
та його права спільної сумісної власності, тому підлягає розділу між нею та
відповідачем у рівних частках. В добровільному порядку відповідач поділити
зазначені кошти відмовляться, тому вона змушена звертатися з позовом до суду.
Просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що згідно зі
ст.72 ч.2 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання
шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Шлюбно-сімейні відносини між
ним та позивачкою фактично були припинені весною 2001 року, з чого витікає, що позивачкою пропущений строк
позовної давності на звернення до суду з даними вимогами і це є підставою для
відмови у позові.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали
справи, вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав:

У судовому
засіданні встановлено, що 16.08.1995
року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Горлівським міським
відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис
№ 1237. Від
шлюбу сторони мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюбно-сімейні відносини, спільне ведення господарства та сімейного бюджету між
сторонами були фактично припинені з весни 2001 року, що не заперечується самими
сторонами, а також підтверджується поясненнями допитаного у судовому засіданні
свідка ОСОБА_4. Рішенням Микитівського районного суду м. Горлівки від 20.12.2004р.
шлюб між ними було розірвано.

З 18.12.1996р.
по 22.05.2000р. відповідач ОСОБА_2 працював на різних підземних роботах на
шахті "Комсомолець", під час чого виникла заборгованість по виплаті
йому заробітної плати у розмірі 8445,46 грн. Дана сума була виплачена
відповідачеві та одержана ним в період з квітня 2004 року по жовтень 2005
року.

Відповідно до
ч.2 ст.61 СК України (в редакції, яка діяла до 22.12.2006 p., тобто на момент виникнення спірних відносин між
сторонами) - об'єктом
права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші
доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені
на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу.

Відповідно до
п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.1998р. "Про застосування судами деяких
норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", положення якого є чинними на
теперішній час, - вирішуючи
спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства...

Аналізуючи
досліджені у судовому засіданні обставини та докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що сума заборгованості по заробітній
платі ОСОБА_2. у розмірі 8445,46 грн. не може бути визнана
об'єктом права спільної сумісної власності його та позивачки ОСОБА_1. і не
підлягає розділу між ними, оскільки зазначена сума була виплачена відповідачеві
і одержана ним вже після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами,
не була і не могла бути з цієї причини внесена ним до сімейного бюджету, тому
приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи відповідача ОСОБА_2.
стосовно того, що позивачкою пропущений строк позовної давності на звернення до
суду з даною вимогою, що це є підставою для відмови у позові, суд вважає
необгрунтованими, оскільки вони протирічать встановленим у судовому засіданні
обставинам та спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні
доказів у справі.

Керуючись ст. 61 ч.2 Сімейного
кодексу України, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.1998р.
"Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України", ст.ст. 209,
212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, - відмовити.

Про апеляційне
оскарження рішення може бути подано заяву до Микитівського районного суду м.
Горлівки протягом десяти днів з дня його проголошення, а також апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Микитівський районний суд
м. Горлівки протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.