Справа
№2-1668
РІШЕННЯ

Іменем                                                                  України

10 липня
2007 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді -                                                                                   Оздоби
М. О.,

при
секретарях -                                                                                         Скиданенко
Т.І.,

Сакуновій
Т.П.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа: Головне управління юстиції у м.
Києві про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без
шлюбу,  визнання права власності на 1/4
частину квартири та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права
власності на виселення,  суд,  -

встановив:

ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання
однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог посилається на
те,  що з 1992р. проживала однією сім»єю
з ОСОБА_3. ,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
Після його смерті залишилось спадкове майно,
а саме квартираАДРЕСА_1 Позивачка та ОСОБА_3.  не перебували у зареєстрованому шлюбі і
нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом,  а тому встановлення даного факту їй необхідно
для прийняття спадщини. Оскільки спадкоємцем після смерті ОСОБА_3.  є також і його син ОСОБА_2  позивачка просить визнати право власності на
1/2 частину квартири за нею та на 1/2 частину за відповідачем.

В
судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги,  посилаючись на обставини,  викладені в позовній заяві.

Відповідач
та його представник проти позову заперечували,
посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Відповідач
звернувся із зустрічним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог
просив суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 та виселити
ОСОБА_1 із спірної квартири,  посилаючись
на те,  що вона не проживала однією
сім»єю із його батьком ОСОБА_3. ,  а тому
він як єдиний спадкоємець має право на спадщину за законом.

Позивачка
ОСОБА_1 та її представник проти зустрічного позову заперечували.

Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з»явився,  про час та місце
розгляду справи повідомлений належним чином,
просить слухати справу у його відсутності (а.с. 17-18).

Розглянувши
справу у межах заявлених позовних вимог,
заслухавши пояснення сторін та їх представників,  допитавши свідків,  дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню,  а зустрічний позов необхідно
задовольнити,  виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст. 60 ЦПК України,  кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Судом
встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_3.  (а.с. б-копія свідоцтва про смерть).
Відповідач ОСОБА_2 є його сином (а.с. ЗЗ-копія свідоцтва про народження).

Після
смерті ОСОБА_3.  залишилось спадкове
майно,  яке складається з квартири
АДРЕСА_1 та належало померлому ОСОБА_3
на підставі свідоцтва про право власності (а.с. 7). Спірна квартира є
кооперативною і сторонами в судовому засіданні не оспорювались ті
обставини,  що пайові внески були
повністю сплачені особисто ОСОБА_3.
21.05.1991р. (а.с. 37 - довідка ЖБК «Індикатор»)

Позивачка
та відповідач звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття
спадщини,  але як пояснила в судовому
засіданні ОСОБА_1,  їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
оскільки вона та померлий ОСОБА_3.
не перебували у зареєстрованому шлюбі,
а для оформлення спадщини необхідно встановити факт проживання однією
сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В
обґрунтування позовних вимог в частині встановлення факту,  ОСОБА_1 посилалась на те,  що з 1992р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією
сім»єю як чоловік та дружина із ОСОБА_3. ,
вони вели спільне господарство,
мали спільний бюджет.

Ці
обставини позивачка підтверджувала і квитанціями про сплату квартирної плати та
плати за комунальні послуги за період з 1992р. по 2006р.,  із яких вбачається,  що вони сплачувались за дві особи,  хоча у спірній квартирі був зареєстрований
тільки ОСОБА_3.  (а.с. 1-12).

Те,  що ОСОБА_1 та ОСОБА_3.  проживали однією сім»єю підтвердили і
допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4,
яка є сусідкою позивачки та була головою ЖБК «Індикатор» по 2000р.,
ОСОБА_5,  яка також є сусідкою та лікарем
поліклініки,  в якій обслуговувалась
ОСОБА_1 за місцем свого фактичного проживання,
ОСОБА_6 ,  яка з 19.09.2000р. по
теперішній час працює головою ЖБК «Індикатор»,
та їй також відомо,  що ОСОБА_1
проживала в одній квартирі із ОСОБА_3.  у
зв»язку з чим квартирна плата сплачувалась за дві особи. Крім того,  допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7,  яка є рідною   сестрою
ОСОБА_8    також   підтвердила,    що
її   брат   та

ОСОБА_1 проживали
разом.  Ці ж обставини підтвердили
і свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10,  які
працювали разом із ОСОБА_3.

Таким
чином,  суд приходить до висновку,  що обставини проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_3.  однією сім»єю з 1992р. по
ІНФОРМАЦІЯ_1 знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи,  а твердження ОСОБА_2 про те,  що вони проживали періодично з 1999р. і не
однією сім»єю,  не вели спільного
господарства та ОСОБА_2 особисто не бачив обставин проживання ОСОБА_1 з батьком
спростовуються показаннями свідків та іншими доказами,  а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині
підлягають задоволенню.

Вирішуючи
питання щодо визнання права власності в порядку спадкування,  суд виходить з наступного.

Відповідно
до  ст. 1261 ЦК України,  у першу чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця,  той із
подружжя,  який його пережив,  та батьки.

Як
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3.  не перебували
у зареєстрованому шлюбі,  а ч.2  ст. 21 СК України визначено,  що проживання однією сім»єю чоловіка та жінки
без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов»язків подружжя.

Таким
чином,  суд приходить до висновку,  що ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті
ОСОБА_11. четвертої черги ( ст. 1264 ЦК
України).

Відповідно
до  ст. 1258 спадкоємці за законом
одержують право на спадкування почергово,
а тому,  приймаючи до уваги,  що спадкоємцем першої черги є ОСОБА_2.,
твердження ОСОБА_1 про те,  що вона є дружиною,  а тому має право на спадкування за законом
першої черги не ґрунтується на вимогах закону,
а тому правові підстави для спадкування ОСОБА_1 1/г частини квартири
АДРЕСА_1 відсутні.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні,  суд приходить до висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання за
ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування,  як спадкоємця за законом першої черги
підлягають задоволенню,  а оскільки
правових підстав для проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі не встановлено,  то вона підлягає виселенню.

Керуючись  ст. 21 СК України,   ст.
ст. 1258,  1261,  1264 ЦК
України,   ст.  ст.
10,  11,  57-60,
209,  212-215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Встановити,  що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,  уродженка с. П.Борщагівка,  Києво-Святошинського району Київської
області,  що зареєстрована в АДРЕСА_2
та

ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_3,
що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім»єю без шлюбу з 1992р. по
ІНФОРМАЦІЯ_1

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права
власності на Уг частину квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

Зустрічний позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на квартируАДРЕСА_1

Виселити
ОСОБА_1з квартири АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.