Справа
№ 2-743/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
червня 2007 р.                                                                          м.  Димитров

Димитровський
міський суд Донецької області у складі: головуючого - судді Халаджи О.В. при
секретарі Мітченковій Н.А. з участю позивача ОСОБА_1 представника відповідача Коробського А.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.  Димитров справу за
позовом ОСОБА_1 до
Димитровської міської Ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов
визнав.

Позивач
в судовому засіданні,  в обгрунтування
позову пояснив,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_2,  який постійно мешкав на день смерті у
АДРЕСА_1.

Після
смерті батька відкрилася спадщина,  що
складається з квартири АДРЕСА_1,
належної йому згідно договору купівлі - продажу від 13.03.91 року № 611,  та зареєстрованого в БТІ м.  Димитров.

На
спадкування за законом першої черги післі смерті ОСОБА_2 має право позивач та
його сестри ОСОБА_3,  ОСОБА_4 та
ОСОБА_5,  але тільки позивач фактично
прийняв спадщину,  а інші спадкоємці на
неї не претендують.

За таких
обставин позивач вважає,  що він прийняв
спадщину відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України.

Не
зважаючи на факт прийняття спадщини,
свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом
порядку позивач не може отримати з причин відсутності у договорі купівлі -
продажу номерації будинку та наявності самочиннозбудованої будівлі на землі де
знаходиться АДРЕСА_1.

Самовольно збудовані за час
життя спадкодавця господарські будівлі,
які розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 відповідають
будівельним нормам та нормам пожежної безпеки.

Тому
просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Треті
особи ОСОБА_3,  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до
судового засідання не з'явилися,  про час
і місце розгляду справи повідомлені належним чином,  надали суду заяви про визнання вимог позивача
та розгляд справи за їх відсутністю.

Судом
встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивача ОСОБА_2,  який постійно мешкав на день смерті у
АДРЕСА_1. (а.с.  5).

Після
смерті бать відкрилася спадщина,  що
складається з квартири АДРЕСА_1,
належної йому по праву власності,
згідно договору купівлі - продажу від 13.03.91 року № 611,  зареєстрованого в БТІ м.  Димитров (а.с.  14-14).

На
спадкування за законом першої черги післі смерті ОСОБА_2 має право позивач та
його сестри ОСОБА_3,  ОСОБА_4 та
ОСОБА_5,  але тільки позивач фактично
прийняв спадщину,  розпорядився майном,  так як мешкав разом з батьком до його смерті
та на цей час мешкає у цієй квартирі,  що
підтверджується довідкою від квартальної (а.с.
7). Інші спадкоємці на спадщину не претендують,  про що свідчить,  що вони не зверталися до натаріальної контори
у встановлений законом термін для визнання їх спадкоєцями (а.с.  18),
не прийняли фактично спадщину,  не
розпоряджалися майном спадкодавця та надали суду заяви про визнання вимог
позивача (а.с.  25-36).

Відповідно
до статті 1261 Цивільного кодексу України,
спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця Та той з
подружжя,  який його пережив.

Відповідно
до статті 1268 ЦК України,  як спадкоємець за законом,  в установлений законом строк позивач прийняв
спадщину,  фактично вступив в управління
та володіння спадковим майном,  розпорядився
речами звичайної домашньої обстановки та вжитку,  що підтверджується довідкою з місця
мешкання,  (ах. 7)

Самовільно
збудовані за час життя спадкодавця господарські будівлі,  які розташовані на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1 відповідають будівельним нормам та нормам пожежної безпеки
(а.с.  16-17).

За
змістом приписів статті 376 Цивільного кодексу України,  право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою,  яка здійснила самочинне будівницьтво.

Відповідно
до статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. І тому самовольно
збудовані за життя спадкодавця господарські будівлі,  якщо вони визнані збудованими без порушень
будівельних та інших норм є власністю спадкодавця,  та відповідно повинні бути включені до складу
спадщини.

Факт
того,  що ОСОБА_2 придбав саме квартиру
АДРЕСА_1,  вбачається з самого договору
купівлі - продажу №611 від 13.04.1991 року,
де зазначається що продавець мешкає за адресою: АДРЕСА_1,  з довідки з місця мешкання ОСОБА_1,  з витягу з реєстру права власності на
нерухоме майно та з технічного паспорту на будівлю.

Таким
чином суд вважає,  що ОСОБА_2 придбав та
володів на законних підставах квартирою АДРЕСА_1 ,  а також самочинно збудовані ОСОБА_2 споруди:
Б-1 літня кухня,  6-1 -веранда,  К-1 - сарай,
відповідають будівельним нормам та нормам пожежної безпеки і тому вимоги
позивача підлягають задоволенню,  та за
ним слід визнати право власності на квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

На
підставі  ст.  ст.
368,  369,  372,
392,  1228,  1261,
1268,  1269 Цивільного кодексу
України,  керуючисть  ст.
ст. 10, 11,  57, 209, 213, 214,
215, 294 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Димитровської міської Ради про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартиру,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 51, 7 кв.м. ,  у
тому числі житловою - 25, 6 кв.м. ,  що
складає 1/2 частину жилого будинку визначеного у технічному паспорті літерою
А-1 та споруди позначені у технічному паспорті: Б-1 - літня кухня,  6-1 - веранда,  1/2 В-1 - сарай,  К-1 - сарай,
Л-1 - вбиральня,  1/2 №1 -
паркан,  І водопровід,  III -
замощення,  який знаходиться на земельній
ділянці Димитровської міської Ради.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом двадцяти,
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.