АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада
2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Ткачук О.О.,  Ступакова О.А.,  Ісаєвої Н.В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 (треті особи -"II
Державна нотаріальна контора,
приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу ОСОБА_6,  приватний нотаріус Запорізького нотаріального
округу ОСОБА_7,  ОСОБА_8) про визнання
недійсними довіреності,  договору
дарування та договору міни квартири,
визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 09 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 23 листопада 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду України з

касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м.  Запоріжжя від 09

червня 2005 року,  залишене без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької області від

23 листопада 2005 року,  яким було
частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1.

В
обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків
судів фактичним обставинам справи,  у
зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду
Запорізької області від 23 листопада 2005 року та часткове скасування рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 09 червня 2005 року.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
скасування та зміни судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1 та визнаючи недійсною довіреність ОСОБА_9 на
ім'я ОСОБА_4 та відмовляючи у іншій частині позову,  суд першої інстанції виходив з того,  що при отриманні довіреності від
ОСОБА_9,  ОСОБА_4 ввів його у оману
відносно дійсних своїх намірів щодо розпорядження належною ОСОБА_9 квартирою на
безвідплатних для ОСОБА_9 умовах.

Справа
№33ц-1337/07                                                   Категорія:
27

Головуючий у 1-ї
інстанції Краснокутська О.М.  Доповідач
Ткачук О.О

У зв'язку з цим,  суд першої1
інстанції вірно визнав дану довіреність недійсною,  яка отриману внаслідок омарі.

Також
суд першої інстанції,  вивчивши матеріали
справи та надані докази,  зробив вірний
висновок про відмову ОСОБА_1 у позові в частині визнання недійсними
довіреності,  договору дарування та
договору міни квартири,  визнання права
власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновком місцевого суду та залишив його рішення
без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України,  підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України,  суд касаційної
інстанції не може встановлювати або

(та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті

ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних

доказів над
іншими.

Встановлено,       не вбачається   з
матеріалів   справи,    що
судові   рішення

постановлені з
додержанням судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 та
ст.  341 ЦПК

України підстави
для обов'язкового скасування та зміни судових рішень.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області:

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 09 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 23 листопада 2005 року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.