Справа № 22 - 2007 /
2007                           Ухвалу постановлено під
18                                                    судді
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14
вересня 2007 року                                                                                  місто
Вінниця

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у
складі:

головуючого:   Морозовського В.І.

суддів:
Оніщука В.В. і Чорного В.І.,

при
секретарі: Цехмістер О.В.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Липовецького
районного суду Вінницької області від 31 липня 2007 року про відмову у
прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 про зобов'язання Вінницького обласного
управління Ощадбанку провести індексацію внеску в установі банку за період з 1
жовтня 1996 року по 17 травня 2001 року,
-

встановила:

Ухвалою
судді Липовецького районного суду Вінницької області від 31 липня 2007 року
відмовлено у прийнятті вказаної позовної заяви та повернуто її позивачеві без
розгляду з посиланням на вимоги  ст. 115
та п.4 ч.3  ст.  121 ЦПК України. Одночасно ОСОБА_1  рекомендовано звернутись з позовом до
відповідного суду у м.  Вінниці.

В
апеляційній скарзі позивач,  посилаючись
на порушення норм процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення по суті
позовних вимог,  збільшивши до 1 серпня
2007 року період,  за який належить
провести індексацію вкладу,  а також
індекс інфляції,  що підлягає
застосуванню (з 201, 5 % до 344, 2 %).

Скарга
мотивована тим,  що апелянт мав право на
власний розсуд звернутись з позовом до суду за місцем знаходження філії
юридичної особи або за місцем свого проживання,
оскільки є споживачем банківських послуг.

У
судовому засіданні апеляційного суду позивач наполягав на задоволенні
апеляційної скарги.

Судова
повістка на адресу відповідача повернулась до суду не врученою,  оскільки згідно поштової відмітки за вказаною
у позовній заяві адресою Вінницьке обласне управління Ощадбанку не значиться.
Тому у відповідності до вимог ч.9  ст. 76
і ч.2  ст. 305 ЦПК України колегія суддів
прийняла рішення про розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши
суддю-доповідача та пояснення позивача,
перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає,  що скарга
підлягає задоволенню частково,  при цьому
виходить з наступних підстав.

Аналіз
змісту позовної заяви ОСОБА_1  вказує на
те,  що в ній відсутні дані про конкретну
філію Ощадбанку,  де знаходиться його
внесок,  та місце знаходження останньої.

Також не
зазначена про порушення прав позивача,
що випливають із Закону України «Про захист прав споживачів». Натомість у
заяві зазначено,  що позивач проживає у
м.  Липовець Вінницької області,  а в якості відповідача визначено Вінницьке
обласне управління Ощадбанку,  яке
розташоване у м.  Вінниці.

Таким
чином,  виходячи з наявної у позовній
заяві ОСОБА_1  інформації,  висновок суду про те,  що даний позов мав бути пред'явлений в суд за
місцезнаходженням юридичної особи,
відповідає вимогам ч.2  ст. 109
ЦПК України.

Разом з
цим,  рекомендуючи позивачу звернутись з
позовом до відповідного суду у м.
Вінниці,  суд першої інстанції не
врахував роз'яснення,  які містяться
в  ст. 2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність»,  згідно яких
філія банку або підрозділ банку не мають статусу юридичної особи.

Виходячи
з викладеного,  суду слід було роз'яснити
ОСОБА_1  його право пред'явити»позов у
відповідний суд за юридичної адресою Ощадбанку.

Крім
того,  п.4 ч.3  ст. 121 ЦПК України,  на який в обґрунтування прийнятого рішення
посилається суд,  передбачає повернення
заяви у випадку,  коли справа не підсудна
цьому суду. Однак зазначена норма закону та чинний ЦПК України 2004 року не
передбачають такої процесуальної дії як відмова у прийнятті позовної
заяви,  про що йдеться в ухвалі,  яка оскаржується.

За таких
обставин,  оскільки судом першої
інстанції при правильному вирішенні питання було помилково сформульовано суть
процесуальної дії,  тому відповідно до
вимог п.2 ч.1  ст. 312 ЦПК України
колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне змінити ухвалу суду першої
інстанції і постановити з цього питання нову ухвалу.

Що стосується
вимоги позивача постановити нове рішення по суті позовних вимог з урахуванням
їх збільшення,  то вона задоволенню не
підлягає,  так як виходить за межі
повноважень,  наданих суду апеляційної
інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  307, 312, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Ухвалу
судді Липовецького районного суду Вінницької області від 31 липня 2007 року -
змінити та постановити з цього питання нову ухвалу,  виклавши її резолютивну частину наступним
чином:

Позовну
заяву ОСОБА_1 про зобов'язання Вінницького обласного управління Ощадбанку
провести індексацію внеску в установі банку - повернути позивачеві.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.